Справа № 820/423/16
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

29 лютого 2016 р. № 820/423/16

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Самойлової В.В.

за участю секретаря судового засідання - Таранової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" до Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "С-ТРАНС" звернулося до належного суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області від 09.10.2015 р. № та № , прийняті відносно нього.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так, він посилається на те, що при проведенні перевірки податковим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки базуються на припущеннях і не підтверджуються об'єктивними даними, а оскаржувані рішення прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Каврилюк В.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю Піскун О.В. проти позову заперечувала, посилаючись на те, що під час проведення вказаної перевірки та складанню акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства, а прийняті за результатами перевірки рішення є законними, у зв'язку з тим, що у складеному за результатами перевірки акті були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, за що згідно до Податкового кодексу України позивачу були визначені відповідні податкові зобов'язання на підставі оскаржуваних рішень.

Заслухавши представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що фахівцями Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "С-ТРАНС" з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ "Транагро ЛТД" за період лютий 2015 р., ТОВ "МТТ-Строй" за період з 01.09.2012 р. по 31.12.2012 р., за результатами якої 30.09.2015 р. був складений акт за №382/22/25466691, де були зафіксовані порушення вимог податкового законодавства, а саме:

- відсутність факту реального вчинення господарських операцій ТОВ "С-ТРАНС" по придбанню молока знежиреного у ТОВ "ТРАНСАГРО ЛТД" ( код ЄДРПОУ ?9291298) за лютий 2015 р.;

- відсутність об'єкту оподаткування при придбанні молока знежиреного у ТОВ «ТРАНСАГРО ЛТД» (), які підпадають під визначення ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість за лютий 2015 р. на суму 140504 грн.;

- відсутність факту реального вчинення господарських операцій ТОВ «С-ТРАНС» по придбанню робіт з реконструкції приміщень нежитлової будівлі з добудовами під адмін-виробничі приміщення молокозаводу у ТОВ «МТТ-СТРОЙ» ( ) за вересень-грудень 2012 р.;

- перевіркою встановлено відсутність об'єкту оподаткування при придбанні робіт з реконструкції приміщень нежитлової будівлі з добудовами під адмін-виробничі приміщення молокозаводу у ТОВ «МТТ-СТРОЙ» ( ), які підпадають під визначення ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ, із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість (загальній) на загальну суму 66341 грн., в т.ч. за вересень 2012 року на суму 8093 грн., за жовтень 2012 року на суму 16600 грн., за грудень 2012 року;

- відсутність об'єкту оподаткування; при , придбанні., робіт з реконструкції приміщень нежитлової будівлі з добудовами під адмін-виробничі приміщення молокозаводу у ТОВ «МТТ-СТРОЙ» ( ), які підпадають під визначення ст.185, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового Кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість по податковій декларації з податку на додану вартість (переробній) на загальну суму 197782 грн., в т.ч. за вересень 2012 року на суму 46419 грн., за жовтень 2012 року на суму 68199 грн., за грудень 2012 року 83164 грн.

За наслідками вказаного акту перевірки 09.10.2015 р. відповідачем стосовно позивача були прийняті наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення № на суму 692884,00 грн. про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість (із вироблених в Україні товарів робіт (послуг);

- податкове повідомлення-рішення № про зменшення від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 74559,00 грн.

Із зазначеними рішеннями суб'єкта владних повноважень суд не погоджується, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, де передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку відповідач не надав належних доказів правомірності оскаржуваних рішень, оскільки, як вбачається з наявних письмових доказів факти вказаних порушень позивачем вимог податкового законодавства не знайшли свого підтвердження при судовому розгляді та спростовуються наступним.

Так, у вказаному вище акті перевірки податковим органом за перевіряємий період були досліджені взаємовідносини між позивачем з ТОВ «Трансагро ЛТД» (код 39291298) та ТОВ «МТТ-СТРОЙ».

Як свідчать докази у справі, підставою для проведення перевірки позивача стало те, що ТОВ "Трансагро ЛТД" не надало відповіді на запит ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжі від 22.05.2015 р. за №57/01/10/08-26-22-01 по ТОВ "АВЕРІК".

Так, відповідно до інформації, викладеної у вказаному вище акті, ТОВ «АВЕРІК» поставив у лютому 2015 р. на адресу ТОВ «Трансагро ЛТД» молока знежиреного на суму 29500,12 грн., а ТОВ «Трансагро ЛТД» в свою чергу поставив в адресу ТОВ «С-Транс» на суму 842026,60 грн., що у майже 30 разів більше, відповідно «ланцюжок» побудований ДПІ не співпадає з реальними даними.

Суд звертає увгу, що ТОВ «С-Транс» є молокопереробним підприємством і займається виробництвом молочних продуктів і відповідно придбаний у ТОВ «Трансагро ЛТД» товар -молоко знежирене було використано у виробництві молочних продуктів і відповідно молочні продукти були реалізовані покупцям. Що є основним видом діяльності нашого підприємства і змінило його майновий стан, що не було досліджено Зміївською ДПІ. Змпвська ДПІ у Акті підтвердила наявність всіх належним чином оформлених первинних документів відповідно наявність реально переробленого знежиреного молока, первинних документів свідчить про те, що ТОВ «С- Транс» мало повне право віднести ПДВ по ТОВ «Трансагро ЛТД» на податковий кредит.

Окрім того, підставою для проведення перевірки став лист від 11.02.2015 р. за № 210/7/04-62-22-3 ДПІ у Бабушкінському р-ні м. Дніпропетровська про неможливість перевірки ТОВ «МТТ-СТРОЙ», так-як він має стан 14- визнано банкрутом», крім того станом на дату перевірки 30.09.2015 р. відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стан ТОВ "МТТ-СТРОЙ": припинено, дата запису: 10.06.2015 р.; номер запису: 1050123.

Під час судового розгляду встановлено, що ТОВ "С-Транс" має у власності будівлі і споруди і відповідно має потребу у їх реконструкції та спорудженні нових об'єктів. Для проведення реконструкції відповідно до законодавства України було розроблено проект реконструкції, зареєстрована декларація про початок робіт і розпочата сама реконструкція.

Так, відповідно до запиту ДПІ під час перевірки позивачем було надано копії всіх належним чином оформлених первинних документів, але за висновками ДПІ позивач повинен був вести облік праці у робітників ТОВ «МТТ-СТРОЙ», що не узгоджується з приписами закону, оскільки це не є обов'язком підприємства позивача та він не має права контролювати внутрішню діяльність іншого підприємства.

Відповідно результатом послуг, які надавалися позивачеві ТОВ «МТТ-СТРОЙ» стали реконструюванні і спорудження об'єкти, які виражені в матеріальному плані і існують на підприємстві, частина об'єктів вже прийнята в експлуатацію і використовується підприємством, частина залишилася недобудованими і будівництво, «заморожене» у зв'язку з відсутністю коштів.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 р. № 996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов'язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України, зокрема з пунктом 138.2 статті 138 підпунктом 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.

Водночас відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПКУ та пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності

Таким чином, господарські операції позивача в періоді, що перевірявся податковим органом, підтверджуються первинними документами, що відповідають вимогам Закону України від 16.07.99 р. №99б-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2,1, 2.2., 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом міністерства фінансів Украйни від 24 травня 1995 р. №88, підписані сторонами та скріплені печатками у відповідності до вимог п.2.4. Положення №88.

Виходячи з приписів п. 198.3, ст. 198 ПКУ згідно якого «Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг,,, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу» протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів... з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку» суми податку на податку на додану вартість на підставі податкових накладних,

Отже, ТОВ «С-Транс» реально придбавши товари, які змінили його майновий стан, сплативши необхідні суми, маючи всі необхідні первинні документи та податкові накладні мало право включити їх до податкового кредиту.

А від так, висновок відповідача щодо порушення позивачем ст. 185, п. 198.3. та п. 198.6. ст.198 ПКУ є безпідставним.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПКУ податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідачем всупереч зазначеному не досліджувалось використання товариством товарів і це не знайшло відображення у акті перевірки, хоча відповідні документи позивачем до перевірки були надані, не було звернуто уваги на те, що з придбаних у ТОВ «ТРАНСАГРО ЛТД» молока знежиреного було виготовлено молочні продукти, які потім були реалізовані, а придбані у ТОВ «МТТ СТРОЙ» послуги призвели до виникнення нових матеріальних об'єктів.

П. 198.6. вказаної статті передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Суд зазначає, що всі придбання ТОВ «С-Транс» товарів було підтверджено належно оформленими податковими накладними.

Також слід зазначити, що в акті перевірки вірно зазначено підстава для бухгалтерського обліку господарських документів - первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції.

Позивачем було надано до перевірки всі, належним чином оформлені первинні документи, які стосуються податкового та бухгалтерського обліку.

Суд зазначає, що у спірному рішенні № від 09.10.2015 р. визначена штрафна (фінансова санкція) у розмірі 296673,00 грн. до суми недоплати 197782 грн., це становить 150% від суми недоплати відповідно до застосованого п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України, згідно «Розрахунку нарахування фінансових санкцій по податку на додану вартість». Відповідно у п. 123,2 ст. 123 Податкового кодексу України зазначено: «123.2. Використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, не за призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із законом з питань відповідного податку, збору (обов'язкового платежу) додатково до штрафів, передбачених пунктом 123.1 цієї статті, - тягне за собою стягнення до бюджету суми податків, зборів (обов'язкових платежів), що піддягали нарахуванню без застосування податкової пільги. Сплата штрафу не звільняє таких осіб від відповідальності за умисне ухилення від оподаткування.

Так, ТОВ "С-Транс" є переробним підприємством, а не сільськогосподарським підприємством, і не користується пільгами, пільговий режим оподаткування передбачений для сільгоспвиробників відповідно до підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України: у період до 1 січня 2015 року податок на додану вартість юридичними особами, які зареєстровані платниками податку на додану вартість, при здійсненні ними операцій з постачання власної виробленої продукції (молока, молочної сировини, молочних продуктів, м'яса, м'ясопродуктів, іншої продукції переробки тварин (шкур, субпродуктів, м'ясо-кісткового борошна), виготовленої з поставлених молока або м'яса в живій вазі сільськогосподарськими підприємствами, визначеними розділом V Кодексу, іншими юридичними і фізичними особами, у тому числі фізичними особами -підприємцями, які самостійно вирощують, розводять, відгодовують продукцію тваринництва, визначену розділом V Кодексу (далі - переробні підприємства)...

6) переробне підприємство позитивну різницю між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначену у податковій декларації з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції, сплачує до спеціального фонду Державного бюджету України та на спеціальний рахунок, відкритий ним в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у таких розмірах:

Переробне підприємство суму податку на додану вартість, перераховану на спеціальний рахунок, використовує виключно для виплати сільськогосподарським товаровиробникам компенсації за продані ними молоко і м'ясо в живій вазі (далі - компенсація).

Відповідно жодна норма п. п. 123.2 ст. 123 Податкового кодексу України в даному випадку до позивача не може бути застосована, оскільки використання платником податків (посадовими особами платника податків) сум, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання (застосування) податкової пільги, а ТОВ «С-Транс» не отримує і не застосовує податкові пільги і відповідно не могло використати суми, що не сплачені до бюджету внаслідок отримання пільги, суми ПДВ є пільгою для сільськогосподарських підприємств, яким підприємство позивача не є, оскільки не отримує таку пільгу, то як наслідок не існує ні призначення, ні умов, ні цілей і жодним законом не передбачено пільги з ПДВ для переробних підприємств.

А від так, суд не може погодитися, що оскаржувані рішення є законними та обгрунтованими.

Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, в даному випадку відповідна сторона не дотримала вимоги закону про захист охороняємих прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому її оскаржувані рішення, як суб'єкта владних повноважень, є неправомірними, що дає суду підстави для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАСУ позивачу підлягають поверненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11511,65 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 94, 159, 160, 162 КАСУ, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Зміївському районі Головного управління ДФС у Харківській області від 09.10.2015 р. № та № , прийняті щодо товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС".

Стягнути з Державного бюджету України (УДКСУ в Червонозаводському районі міста Харкова, код: 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" (Харківська область, м. Зміїв, вул. Таранівське шосе, 5, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 11511,65 (одинадцять тисяч п'ятсот одинадцять) грн. 65 коп.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 01.03.2016 року.

Суддя Самойлова В.В.