Справа № 2а-6/09
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ К/800/4661/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С.Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Довжанської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області , Тернопільської районної державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_5 про визнання недійсними та скасування рішень, розпорядження та державного акту,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати нечинною та скасувати заяву ОСОБА_5 від 25 травня 2006 року, адресовану Довжанській сільській раді, визнати нечинним та скасувати рішення Довжанської сільської ради від 02 серпня 2006 року № 27 «Про надання дозволу гр. ОСОБА_5 на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», визнати недійсним та скасувати рішення Довжанської сільської ради від 02 серпня 2006 року № 32 «Про виділення земельної ділянки для підприємницької діяльності», визнати недійсним та скасувати розпорядження голови Тернопільської РДА від 27 липня 2007 року № 652«Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Довжанської сільської ради», визнати недійсним і скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку від 07 серпня 2007 року серія НОМЕР_1, виданий ОСОБА_5

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2009 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року, рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове про відмову в задоволенні позову та закриття провадження в частині вимог про визнання недійсною заяви ОСОБА_5 від 25.05.2006 року.

Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить їх скасувати та прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, позивач звертався до Довжанської сільської ради із заявою, з заявою про надання йому земельної ділянки площею 0.20 га для здійснення підприємницької діяльності.

Рішенням Довжанської сільської ради від 02 серпня 2006 року №32 «Про виділення земельної ділянки для підприємницької діяльності» позивачу відмовлено в наданні земельної ділянки.

27 липня 2007 року головою Тернопільської РДА прийнято розпорядження №652 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Довжанської сільської ради», пунктом 1 якого затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 у власність земельної ділянки загальною площею 0.93 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (землі запасу, в тому числі: 0.41 га - рілля, 0.32 га - вільні площі господарського двору, 0.20 га - полезахисні лісосмуги) за межами населеного пункту на території Довжанської сільської ради.

На підставі вказаного рішення 07 серпня 2007 року ОСОБА_5 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, що оскаржувані рішення прийняті у відповідності до вимог чинного на момент їх прийняття законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Згідно з частинами 6-10 статті 118 Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. Відповідна місцева державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає заяву, а при передачі земельної ділянки фермерському господарству - також висновки конкурсної комісії, і в разі згоди на передачу земельної ділянки у власність надає дозвіл на розробку проекту її відведення. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами архітектури і охорони культурної спадщини та подається на розгляд відповідних місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування.Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Згідно з пунктом 12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Слід зазначити, що вказані вище рішення не призвели до порушення прав позивача, оскільки останній звертався з заявою до органу, до повноважень якого не належить вирішення порушеного ним в заяві питання - Довжанської сільської ради та взагалі не звертався до Тернопільської РДА, головою якої прийнято розпорядження від 27 липня 2007 року № 652 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_5 у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Довжанської сільської ради».

Обов'язковою умовою визнання рішень недійсними є порушення у зв'язку з їх прийняттям прав та законних інтересів позивача. Якщо за результатами розгляду справи фактів таких порушень не встановлено, у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними та скасування вказаних вище рішень, розпорядження та, виданого ОСОБА_5 відповідно до цього розпорядження, державного акту на право власності на земельну ділянку від 07 серпня 2007 року серія НОМЕР_1 задоволенню не підлягають.

Крім того, вірним є висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження в частині позовних вимог про визнання недійсною та скасування заяви ОСОБА_5 від 25 травня 2006 року, адресованої Довжанській сільській раді, оскільки вказана заява за своєю суттю є письмовим зверненням особи до органу владних повноважень, а відповідно, з врахуванням вимог статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою правом на судовий захист наділена особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси, така вимога не підлягала розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанції вірно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 лютого 2009 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: