Справа № 481/1939/15-а
Суддя: Уманська О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/1939/15-а
Провадж.№ 2-а/481/2/2016
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., при секретарі Кузьміній Н.П. за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новий Буг Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, голови Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа відділ Держземагенства у Казанківському районі Миколаївської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії , -

Встановив :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача 1 Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, відповідача 2 голови Казанківської райдержадміністрації, третя особа - Відділ Держкомземагенства у Казанківському районі Миколаївської області в якому просить:

- визнати дії Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області при розгляді заяви позивача про видачу сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК №0055261, виданого на імя ОСОБА_3 - неправомірними;

- зобов'язати Казанківську районну державну адміністрацію Миколаївської області видати ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії МК №0055261, який належав покійній ОСОБА_3

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_3 - матері позивача останній дізнався про те, що за життя мати мала право на земельну частку ( пай) із земель колективної власності КСП «Чапаєва» по Дмитро-Білівській сільській раді Казанківського району Миколаївської області та на її імя було виготовлено сертифікат серії МК № 0055261. Однак даний сертифікат матері позивача видано не було. На даний час позивач хоче скористатися своїм правом та прийняти у спадщину зазначену земельну ділянку про що отримати свідоцтво про спадщину, однак не може це зробити, оскільки даний сертифікат його матері видано не було. Він звернувся до відповідачів стосовно отримання сертифікату, який було виготовлено на імя його матері ОСОБА_3 Однак відповідачами їй було неправомірно відмовлено. Вважає таку відмову незаконною, зазначив, що за відсутності сертифікату на право на земельну частку (пай) позбавлений можливості реалізувати своє право за земельну ділянку.

Позивач у судовому засіданні свій позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити його в повному обсязі.

Представник позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю, з підстав викладених в позовній заяві.

Представники відповідача 1 - Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області та відповідача 2 голова Казанківської районної ради Миколаївської області в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, надали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Також, від представників відповідачів надійшли письмові заперечення на позовну заяву, які містяться в матеріалах справи.

Представник третьої особи Відділу Держкомземагенства у Казанківському районі Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення розгляду справи на іншу дату суду не направляв.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Згідно списків громадян справи про паювання земель колективної власності КСП «Чапаєва» по Дмитро-Білівській сільській раді Казанківського району Миколаївської області за № 107 зареєстрована ОСОБА_4, а також згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку( пай) по КСП ім.. Чапаєва за № 258 зареєстрований сертифікат серії МК № 0055261 на ОСОБА_3 площею 10,61 га з приміткою вибула ( а.с.7)

09.03.1998 року, ОСОБА_3, померла в м.Новий Буг Миколаївської області 09.03.1998 року, до чого проживала в с. Дмитро - Білівка Казанківського району Миколаївської області, та була рідною матірю ОСОБА_1 ( а.с.10)

Позивач звернувся до Казанківської райдержадміністрації Миколаївської області із заявою про повернення їй оригіналу (свідоцтва) сертифікату на право на земельну частку (пай), йому, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_3 Однак, 24.07.2015 року за вих. № Х-106-19-15 відповідач 1 повідомив, що при ліквідації КСП «імені Чапаєва» Книга реєстрації сертифікатів на право на земельні частки (паї) разом із сертифікатами людей, які їх ще не отримали на руки, повинна була передаватись до відділу Держземагенства у Казанківському районі. ( а.с.9)

Також позивач звернувся до відділу Держземагенства у Казанківському районі Миколаївської області із заявою про повернення їй оригіналу (свідоцтва) сертифікату на право на земельну частку (пай), йому, як спадкоємцю після смерті ОСОБА_3 Однак і останній відділ, листом від 16.06.20015 року за вих. № 29-14.16-0.4-2270/2-15 повідомив, що сертифікат на право на земельну частку (пай) на імя ОСОБА_3 у відділі відсутній. ( а.с.8).

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. Також, частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони у тому числі на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини що виникли між сторонами регламентуються нормами Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-IV, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, Методичними рекомендаціями щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.1996 року.

Так, ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно з пунктами 11, 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, сертифікати на право на земельну частку (пай) громадянам України видаються відповідною районною державною адміністрацією (виконавчим комітетом міської Ради). Відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад), які здійснювали їх видачу.

При цьому, дані методичні рекомендації не є нормативно-правовим актом, носять лише роз'яснювальний, інформаційний характер, оскільки не зареєстровані в Міністерстві юстиції України в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. №801 затверджено форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Разом з тим, дана постанова не містить порядку видачі та вимог щодо форми документу, який видається взамін втраченого сертифіката.

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» дане питання також не регулюється.

Разом з тим, згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З наведеного суд вважає, що позивачем обраний неналежний спосіб захисту порушеного права шляхом подання цього адміністративного позову до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області та її голови, тоді як отримання сертифікату на ім'я померлої особи на право на земельну частку (пай) здійснюється шляхом подання відповідного цивільного позову, в порядку визначеному цивільно-процесуальним кодексом України.

Відповідно до положень, закріплених статтею 11 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням доказів у їх сукупності та висновків суду викладених вище, суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат слід здійснити згідно статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70, 71, 94,160-163 КАС України суд,-

Постановив::

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, голови Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області, третя особа відділ Держземагенства у Казанківському районі Миколаївської області, про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - залишити без задоволення .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення постанови апеляційної скарги.

Суддя: