Справа № 607/5795/15-а
Суддя: Ліщинський Андрій Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 р. Справа № 876/208/16

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі :

головуючого судді: Ліщинського А.М.,
суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.
при секретарі судового засідання: Керод Х.І.

з участю позивача: ОСОБА_1
та представника відповідача: Галько М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А:

03.04.2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.210-1 КпАП України, яким накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки до висновку що пункт збору сільської ради не розгортався військовий комісаріат прийшов лише на тій підставі, що уся документація по розгортанню пункту збору задля забезпечення схоронності перебувала у сейфі, а не на столі.
Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Позивач постанову оскаржив, не погодившись із зазначеним судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, зазначивши, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позов.
В апеляційній скарзі покликається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові про адміністративне правопорушення не прописана суть адміністративного правопорушення, чим порушено ст.256 КпАП України.
У ході апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 надав пояснення та просить задовольнити апеляційну скаргу.
Представник відповідача Галько М.В. у ході апеляційного розгляду надав пояснення та просить відхилити апеляційну скаргу.
Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.210-1 КпАП України, оскільки пункт збору Товстолузької сільської ради з метою організації та забезпечення мобілізаційної підготовки та мобілізації не був розгорнутий та не функціонував, що стверджується актом перевірки стану військового обліку сільської ради.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Згідно ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.
Частиною 1 ст.195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Правильність вирішення справи відповідно до вимог ст.13 КАС України забезпечується системою: апеляційною та касаційною. Можливість апеляційного та касаційного оскарження судових рішень є принципом адміністративного судочинства, що спрямований на забезпечення прав осудності (законності та обґрунтованості) судових рішень.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, що 23.03.2015 року посадовими особами Тернопільського об`єднаного міського військового комісаріату, на виконання покладених на військові комісаріати завдань, які передбачені в «Положенні про військові комісаріати» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 року №389, здійснено перевірку стану військового обліку, порядок роботи пункту збору Товстолузької сільської ради в особливий період. Проте, голова Товстолузької сільської ради ОСОБА_1 не надав відповідачу жодних документів щодо військового обліку у Товстолузькій сільській раді, а тому перевірити його якість та відповідність вимогам керівних документів не представилось можливим. Крім того комісією встановлено, що пункт збору Товстолузької сільської ради не розгорнутий та не функціонує. За результатами складено акт перевірки стану військового обліку Товстолузької сільської ради, а провідним спеціалістом командування Тернопільського ОМВК Галько М.В. - протокол про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КпАП України. (а.с.6, 7, 42, 43)
На підставі протоколу про адміністративне правопорушення та акту перевірки стану військового обліку Товстолузької сільської ради 25.03.2015 року військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 керуючись ст.ст.235, 245, 251, 278, 280 КпАП України виніс постанову № 123/11 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.210-1 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510 гривень. (а.с.5)
Вважаючи, що дана постанова винесена з порушеннями та є незаконною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.
Відповідно до п.3 ст.43 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», для повного і якісного виконання планів проведення мобілізації в особливий період місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування разом з підприємствами, установами та організаціями незалежно від підпорядкування і форм власності та районними (міськими) військовими комісаріатами в мирний час утворюють дільниці для оповіщення і збору військовозобов`язаних, комплектують їх особовим складом із числа військовозобов`язаних без звільнення громадян від виконання основних обов`язків за місцем роботи та сприяють у набутті ними професійних навичок, а також забезпечують реалізацію інших заходів, пов`язаних з виконанням планів проведення мобілізації.
Крім того, абзац 5 ст.15 Закону України «Про оборону України» визначає, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують організацію та участь у здійсненні на відповідній території заходів, пов`язаних з мобілізаційною підготовкою, територіальною обороною та цивільним захистом.
Як слідує із ст.18 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виконавчі органи сільських, селищних, міських рад планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів.
Керуючись вищенаведеними нормами колегія суддів констатує, що обов`язок щодо організації і забезпечення мобілізаційної підготовки та мобілізації на території відповідних населених пунктів покладено на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, а саме в даному випадку на ОСОБА_1 , як голови Товстолузької сільської ради.
Відповідно до ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Статтею 210-1 КпАП України встановлено, що порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумівдоходів громадян і на посадових осіб - від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно вищенаведеного колегія суддів вважає, що позивач діяв з підстав та у межах наданих йому повноважень встановлених законодавством України приймаючи оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, оскільки позивач не забезпечив роботу пункту збору Товстолузької сільської ради з метою організації та забезпечення мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Щодо доводів викладених в апеляційній скарзі то колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на наступне.
Відповідно ст.256 КпАП України У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності,роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Колегія суддів зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КпАП України, а суть адміністративного правопорушення прописана в акті перевірки стану військового обліку Товстолузької сільської ради від 23.03.2015 року. Посилання на даний акт міститься в протоколі про адміністративне правопорушення п.10. (а.с.6)
Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Мотивація та докази, наведені у апеляційній скарзі, не дають адміністративному суду апеляційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду першої інстанції.
За таких обставин справи колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм у оскаржуваному судовому рішенні належну правову оцінку, відтак подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не являються суттєвими і не складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.
Керуючись статтями 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2015 року у справі №607/5795/15-а без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.М.Ліщинський

Судді О.І.Довга

І.І.Запотічний