Справа № 461/14809/14-а
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" березня 2016 р. м. Київ К/800/54017/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Сороки М.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_4 та департаменту містобудування Львівської міської ради на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до департаменту містобудування Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу, -
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до департаменту містобудування Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 27 травня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року постанову Галицького районного суду міста Львова від 27 травня 2015 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ департаменту містобудування Львівської міської ради від 22 липня 2013 року №222 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, квартир №21, №55, №87, №114, №149 на АДРЕСА_1 за рахунок влаштування консольних балконів» в частині затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням ОСОБА_4 квартири № 21.

Не погоджуючись з постановленим у справі рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 та департамент містобудування Львівської міської ради звернулись до Вищого адміністративного суду України з касаційними скаргами, в яких посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просять оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, - розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин, необхідних для ухвалення рішення судом касаційної інстанції, перевіривши доводи касаційних скарг, правильність правової оцінки обставин у справі та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги підлягають задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що 23 червня 2008 року ОСОБА_5 отримано ордер для вселення на житлову площу в гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка розташована у підвальному (цокольному) поверсі.

Над кімнатою позивача знаходиться квартира №21, власниками якої є: ОСОБА_4, ОСОБА_10 та ОСОБА_11

З метою реконструкції квартир у вказаному будинку шляхом влаштування консольних балконів до квартир №21, №55, №87, №114, №149 на замовлення мешканців даних квартир:

ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_12 розроблено відповідний містобудівний розрахунок.

Для затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки громадяни

ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 звернулись до департаменту містобудування Львівської міської ради із відповідними заявами.

Наказом департаменту містобудування Львівської міської ради від 22 липня 2013 року №222 затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на реконструкцію з розширенням консольних балконів ОСОБА_4 квартири №21, ОСОБА_6 квартири №55, ОСОБА_7 квартири №87, ОСОБА_8 квартири №114, ОСОБА_9 квартири №149, на АДРЕСА_1 в місті Львові.

Вважаючи зазначений наказ відповідача в частині затвердження містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на реконструкцію квартири №21 на АДРЕСА_1 в місті Львові, яка належить ОСОБА_4, протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положеннями частини 1 статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, має право на звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон).

Згідно зі статтею 1 Закону містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до статті 29 Закону містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі.

Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника.

Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Аналогічні положення зазначені в Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 липня 2011 року за №912/19650.

Так, судами встановлено, що на момент звернення позивача до суду з цим позовом будівництво об'єкта завершено, у зв'язку з чим оскаржувані містобудівні умови та обмеження вичерпали свою дію виконанням.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, а суд апеляційної інстанції, дійшов помилкового висновку про задоволення позову, а відтак - безпідставно скасував рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та департаменту містобудування Львівської міської ради, задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2015 року у справі - скасувати.

Постанову Галицького районного суду міста Львова від 27 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до департаменту містобудування Львівської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_4, Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, про визнання протиправним та скасування наказу - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: