Справа № 142/1783/15-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 142/1783/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Фартух О.І.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

24 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі Вінницької області на постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 05 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі Вінницької області про визнання дій відповідача з відмови у перерахунку пенсії неправомірними,зобов'язання здійснити перерахунок пенсії та виплатити перераховану пенсію,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Піщанського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом про визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду України у Піщанському районі щодо відмови у здійсненні перерахунку призначеної пенсії, включивши до її розміру складові заробітної плати (інші виплати), а саме: суми індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з грудня 2006 року, протиправною та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок позивачу призначеної пенсії з грудня 2006 року, включивши до її розміру складові заробітної плати (інші виплати) у розмірі 80 % (відповідно до редакції ст. 37 Закону України "Про державну службу", яка діяла на момент призначення пенсії) на які нараховані внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а саме: суми індексації, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за період з грудня 2006 року по день звернення до суду.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 05 січня 2016 року позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на недотримання всебічного та об'єктивного розгляду справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За приписами п.3 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги за наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої та підтверджено матеріалами справи позивач з грудня 2006 року знаходиться на обліку в управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі Вінницької області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу".

14.12.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з моменту первинного призначення з урахуванням довідки № 39/04-72 від 14.12.2015 року.

Однак, листом від 16.12.2015 року № 131/06-36/02 відповідач відмовив в перерахунку пенсії позивачу згідно поданої заяви на тій підставі, що врахування матеріальної допомоги та інших виплат законодавством не передбачено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перевага надається спеціальним нормам, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії (ст. 41 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»), а не Законів України "Про державну службу"та «Про оплату праці», які щодо спірних відносин є загальними і тому пенсія позивача повинна обчислюватись із заробітної плати, яку він фактично отримував на день звільнення, в тому числі з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, та відповідно відповідач зобов'язаний був врахувати вказані суми.

Колегія суддів погоджується за такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 % від сум їх заробітної плати, на які нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90% заробітної плати.

З 1 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року, яким внесено зміни до Закону "Про державну службу" зокрема до статті 37, відповідно до яких пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року, внесено зміни до ст.37 Закону "Про державну службу" і відповідно до цих змін пенсія державним службовцям призначається в розмірі 70 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до ст.37 Закону "Про державну службу", зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Отже, положення статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо збільшення пенсії за кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі до 90 відсотків заробітної плати втратили чинність з 01 жовтня 2011 року.

Однак, підстави та порядок перерахунку пенсії державним слубовцям регулює ст. 37-1 Закону "Про державну службу", положення якої щодо перерахунку пенсії у зв'язку із прийняттям Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" або іншими законами не змінювались.

Згідно ст.37-1 Закону "Про державну службу", у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку з набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Зміни внесенні Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" № 3668-VI від 08 липня 2011 року до положень статті 37 Закону України "Про державну службу" щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії державним службовцям у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

В даному випадку процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Враховуючи наведене, при перерахунку пенсії державним службовцям має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії таким особам.

Таким чином, з 01 жовтня 2011 року у позивача виникло право на перерахунок пенсії відповідно до ст. 37-1 Закону "Про державну службу", з застосовуванням норми, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Статтею 2 Закону України "Про оплату праці" визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Відповідно до частиною другою статті 33 Закону "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій. Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до змісту вказаних норм, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Так, відповідно до наданої ОСОБА_2 довідки № 39/04-72 від 14.12.2015 року вбачається, що на всі виплати включені в довідку тому числі: на матеріальну допомогу та індексацію заробітної плати нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 04.03.2014 року у справі № 21-3а14, на яку також посилається суд першої інстанції.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача обов'язку включити в перерерахунок пенсії позивача заробітню плату, з врахуванням всіх видів оплати праці, які позивач отримував перед виходом на пенсію і на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Щодо вимоги ОСОБА_2 здійснити перерахунок пенсії з грудня 2006 року, то судова колегія погоджується з позицією суду першої інстанції з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 14.12.2015 року. Відповідно до вимог ст. 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається (перераховується) з дня звернення за пенсією. Також, згідно з п.4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

Крім того, відповідно до чинного законодавства, перерахунок пенсії здійснюється на підставі документів, поданих пенсіонером до управління Пенсійного фонду, а тому відповідач не мав можливості перерахувати пенсію позивачу з моменту виникнення у нього права на такий перерахунок, оскільки у нього не було відомостей про складові заробітної плати, на які нараховувалися страхові внески.

В даному випадку, право позивача підлягає захисту з моменту його звернення до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, а саме з 14.12.2015 року.

Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи, а тому колегією суддів відхиляються, оскільки не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних підстав.

На підставі наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення заявлених вимог у спосіб та межах, визначених законом.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Піщанському районі Вінницької області залишити без задоволення, а постанову Піщанського районного суду Вінницької області від 05 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 26 лютого 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.