Справа № 761/27449/14-а (2а/761/26/15)
Суддя: Єрьомін А.В.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" лютого 2016 р. м. Київ К/800/28377/15

Вищий адміністративний суд України в складі суддів:

Єрьоміна А.В.(головуючий);
Кравцова О.В., Цуркана М.І.,

секретар судового засідання Вишняк О. М.

за участю:

позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за касаційної скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати незаконними дії відповідача та зобов'язати відповідача обчислити, призначити та виплатити йому пенсію у відповідності до вимог діючого законодавства на день його звільнення - 21 січня 2014 року, включивши до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячну доплату за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих в сумі - 102314, 89 грн. (5031,88 грн. на місяць), передбачену п.8 постанови Кабінету міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року, і двох додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань на загальну суму - 25770, 50 грн. і премію за сумлінну працю в сумі - 7035 грн.

Свої вимоги обґрунтував тим, що з 21 січня 2014 року йому призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При ознайомлені із розрахунком пенсії, йому стало відомо, що при її призначені відповідачем не врахована до пенсії щомісячна надбавка за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих в сумі - 102314,89 грн. та два додаткових види грошового забезпечення - матеріальна допомога на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань на загальну суму - 25770, 50 грн. і премія за сумлінну працю в сумі - 7035 грн., які є складовими заробітної плати та з них сплачувались страхові внески на загальнообов'язкове пенсійне страхування, а тому відмова відповідача врахувати їх при обчисленні їй пенсії є протиправною, оскільки не відповідає вимогам закону та судовій практиці з розгляду справ вказаної категорії.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку позивачу пенсії згідно частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, премії та грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року.

Зобов'язано Головне Управління Пенсійного фонду України в м.Києві донарахувати та виплатити позивачу пенсію згідно частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на час отримання права на пенсію) в редакції від 4 квітня 2006 року, з урахуванням сум: матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань в розмірі - 25770,50 грн., премії в розмірі - 7035,00 грн. та грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року, в розмірі - 102314,89 грн. (5031,88 грн. на місяць), згідно Довідки №53 від 3 лютого 2014 року про складові грошового забезпечення, з урахуванням фактично проведених виплат, починаючи з 17 березня 2014 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та ОСОБА_4 задоволені частково.

Постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року скасована та прийнята нова постанова, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_4 пенсії згідно частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням сум грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року.

Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_4 пенсію згідно частини третьої статті 43 Закону України«Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на час отримання права на пенсію) в редакції від 4 квітня 2006 року, з урахуванням сум грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислуга років - 20 і більше років на посадах слідчого, згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року, в розмірі 102314,89 грн. (5031,88 грн. на місяць) згідно довідки №53 від 3 лютого 2014 року про складові грошового забезпечення, з урахуванням фактично проведених виплат, починаючи з 17 березня 2014 року.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції скасувати, змінити судове рішення суду першої інстанції, виклавши резолютивну частину в наступній редакції: «Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_4 пенсії згідно частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, премії та грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року та визнати нечинним рішення про призначення (обчислення) з 21 січня 2014 року ОСОБА_4 пенсії.

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві обчислити, призначити та виплачувати довічно ОСОБА_4 пенсію згідно частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (на час отримання права на пенсію) в редакції від 4 квітня 2006 року, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань в розмірі -25770,50 грн., премії в розмірі 7035,00 грн. та грошового забезпечення. З якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року, в розмірі 102314,89 грн. (5031,88 грн. на місяць) згідно довідки №53 від 3 лютого 2014 року про складові грошового забезпечення.

Зобов'язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві обчислити та виплатити ОСОБА_4 недоотриману суму пенсії, яка обчислена та призначена відповідно до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на час отримання права на пенсію) в редакції від 4 квітня 2006 року, з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань в розмірі - 25770,50 грн., премії в розмірі - 7035,00 грн. та грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, щомісячна доплата за вислугу років - 20 і більше років на посадах слідчих, згідно п. 8 постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 13 грудня 1996 року, в розмірі 102314,89 грн. (5031,88 грн. на місяць) з дня його звільнення з урахуванням виплачених сум.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши оскаржувані рішення судів та матеріали справи в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві і отримує пенсію за вислугу років з 21 січня 2014 року. Позивач звільнений з посади та з податкової міліції у відставку із вислугою років у календарному обчисленні - 32 роки 04 місяці і 28 днів, що підтверджується наказом №47-о від 16 січня 2014 року.

Як встановлено судом та вбачається з довідки відповідача про розрахунок пенсії позивача від 24 березня 2014 року, до зазначених у ній видів виплат, що включені до грошового забезпечення, такі виплати як щомісячна доплата за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, матеріальна допомога на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань і премію за сумлінну працю у цей розрахунок пенсій не включено.

До середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення позивача за 24 місяці перед звільненням, з якого був обрахований розмір його пенсій, не були включені щомісячна доплата за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, матеріальна допомога на оздоровлення і на вирішення соціально-побутових питань і премію за сумлінну працю, які могли бути йому нараховані у разі виходу на пенсію, хоча зазначені доплати фактично отримувались позивачем перед звільненням з податкової служби та були включені Міністерством доходів і зборів України до грошового атестату та довідки №53 від 3 лютого 2014 року на ім'я позивача.

У відповідності до листа від 4 червня 2014 року позивачу Пенсійним фондом України було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі п.7 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17 липня 1992 року, оскільки останній є особою, яка залишена за його згодою та в інтересах справи на службі, а тому щомісячні надбавки до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, не включаються.

Проте, як встановлено судом, на засіданні атестаційної комісії по роботі з працівниками податкової міліції органів Міндоходів і зборів України від 24 жовтня 2013 року (протокол №8) було прийнято рішення не продовжувати позивачу строк перебування на службі, що підтверджується листом від 20 березня 2014 року першого заступника міністра Доходів і зборів України.

Частиною третьої статті 43 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII) визначено порядок призначення пенсії за останньою штатною посадою перед звільненням.

Пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( стаття 63 Закону України " Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб").

Пунктом 5 підпукту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» від 31 грудня 1996 року №1592 надано право керівникам органів державної податкової служби у межах установлених фондів оплати праці та граничної чисельності працюючих установлювати особам рядового і начальницького складу податкової міліції, які мають право на пенсію за вислугу за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їхньою згодою та в інтересах справи на службі, щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50 відсотків суми пенси, яка б могла бути їм нарахована.

Пунктом 8 даної Постанови визначено, що особам начальницького складу слідчих підрозділу податкової міліції за службу на посадах слідчих встановлено щомісячну доплату за вислугу 20 і більше років у розмірі 100 % суми пенсії, яка б могла бути їм нарахована у разі виходу на пенсію. Доплата за вислугу 20 і більше років виплачується без урахування надбавок, установлених за службу на посадах слідчих.

Оскільки при звільненні позивача з посади у відставку, він отримував доплату за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих у розмірі 100 % суми пенсії, яка б могла бути йому нарахована у разі виходу на пенсію, фактично позивач отримував дану доплату перед звільненням зі служби, що підтверджує грошовий атестат №11 від 16 січня 2014 року та довідка №53 від 3 лютого 2014 року, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дана доплата за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих повинна враховуватись при розрахунку розміру пенсії позивачу.

Обґрунтованість вказаної доплати визнана у запереченнях відповідачем, яку він зазначив як щомісячну виплату по 5031,88 грн., але останній помилково не вважає її додатковим видом грошового забезпечення для обчислення пенсії.

Суд першої інстанції вірно вважає, що щомісячна доплата за вислугу на посадах слідчих 20 і більше років, встановлена позивачу на підставі п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України №1592 «Про умови оплати праці працівників органів державної податкової служби» не є пенсійною доплатою, хоча має персональний характер та встановлюється наказом керівника, при цьому не залежить від фонду оплати праці та граничної чисельності або економії фонду оплати праці у ДПА, а має безумовний характер та підлягає до обов'язкової виплати у розмірі 100 % за наявністю у певної особи стажу роботи на посаді слідчого більш ніж 20 років, незалежно від волі керівників органів державної податкової служби.

Отже, суд першої інстанції правильно вважає, що відповідачем порушено право позивача при розрахунку розміру його пенсії, оскільки не включено до середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення - доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, передбаченої пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року, яку він фактично отримував.

З урахуванням викладено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання незаконними дії відповідача щодо призначення пенсії позивача без включення до розміру грошового забезпечення щомісячної доплати за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, передбаченої пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року та зобов'язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві включити до розміру грошового забезпечення щомісячну доплату за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, передбаченої пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року до нарахувати та виплатити позивачу пенсію з врахуванням розміру грошового забезпечення, до якого включена щомісячна доплата за вислугу 20 і більше років на посадах слідчих, передбаченої пунктом 8 Постанови Кабінету Міністрів України №1592 від 31 грудня 1996 року на час отримання ним права на пенсію.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача здійснити нарахування і виплату йому пенсію з врахуванням грошового забезпечення матеріальної допомоги на оздоровлення і вирішення соціально-побутових питань та премії суд першої інстанції зазначив наступне, з чим погоджується Вищий адміністративний суд України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оплату праці", структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

За таких обставин, отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Як встановлено судом та вбачається з виданої позивачу довідки №53 від 3 лютого 2014 року, при звільненні позивача з посади у відставку, зі складових грошового забезпечення для виплати пенсії: матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових і премії, то з цих виплат були нараховані страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 1 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, що також підтверджується листом від 20 березня 2014 року першого заступника міністра Доходів і зборів України.

Враховуючи, що на з вказаних у позові складових грошового забезпечення, що отримувались позивачем під час проходження служби та на неї нараховувалися страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, тому дії відповідача щодо не включення даних надбавок при перерахунку пенсії саме в такому розмірі є неправомірними.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України від 14 травня 2013 року по справі №21-125а13, де вказано про перевагу і необхідність застосування у вказаних правовідносинах статті 41 Закону України №1058-IV та статті 66 Закону України №1788-ХІІ, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії.

Статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною третьою цієї ж статті Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).

Військовослужбовцям у зв'язку з особливим характером військової служби, яка пов'язана із захистом Вітчизни, надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою цієї статті визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" (далі - постанова № 1294) упорядковано структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та затверджено схеми посадових окладів і додаткових видів грошового забезпечення за категоріями військовослужбовців (пункт 3 цієї постанови).

Згідно зі схемою додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України (щомісячних та одноразових, додаток № 25 до постанови № 1294) до одноразових віднесені такі види грошового забезпечення: винагорода, призначення та виплата якої пов'язана з обсягом та складностями роботи, що виконується під час проходження військової служби; матеріальна допомога на початкове обзаведення (вид матеріального забезпечення військовослужбовців, передбачений статтею 9-1 Закону № 2011-ХІІ), а також одноразова матеріальна допомога військовослужбовцям строкової військової служби.

Законом №2011-ХІІ також гарантовано право військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на щорічну основну відпустку із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення (частина перша статті 10-1 цього Закону).

Умови, розмір та порядок виплати військовослужбовцям зазначеної допомоги визначені постановою № 1294 та Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 року за № 638/15329; далі - Інструкція). Так, розмір грошової допомоги на оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою на день вибуття в щорічну основну відпустку (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункт 30.4 пункту 30 розділу ХХХ Інструкції).

Наведеними нормативними актами також регламентовано умови та порядок виплати військовослужбовцям матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань установлюється за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України (підпункт 3 пункту 5 постанови № 1294, підпункти 33.1, 33.3 пункту 33 розділу ХХХІІІ Інструкції).

Одноразова грошова допомога при звільненні передбачена статтею 15 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, зазначені допомоги є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави вважати, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація та одноразова грошова допомога при звільненні, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

З урахуванням викладено, Вищий адміністративний суд вважає, що суд апеляційної інстанції помилково зробив висновок про скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

За правилами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 220, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2015 року скасувати, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 25 лютого 2015 року - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню не підлягає та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, встановленими статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді :