Справа № 161/17304/15-а
Суддя: Ковтуненко В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/22/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Грушецької Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Головного управління ПФ України у Волинській області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що починаючи з 2010 року він, як пенсіонер - військовослужбовець, намагається відстояти в судовому порядку свої права на отримання належного йому розміру пенсійного забезпечення, передбаченого чинним законодавством України. Проте, його поневіряння у боротьбі з Пенсійним фондом України продовжуються і по сьогодні через свавілля чиновників і хибне трактування ними норм законодавства України. Так, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.04.2011 року його позов до Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області задоволено частково, зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії з 01.01.2009 року згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 за останньою штатною посадою перед звільненням, з урахуванням виплачених сум. Дана постанова оскаржувалась відповідачем у апеляційному та касаційному порядку і була залишена без змін. 24 жовтня 2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області на виконання вказаної постанови видано виконавчий лист №2а-1164/11/0308, за яким головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Волинській області Турчинським В.Є. відкрито виконавче провадження №45219047. Однак, 13 травня 2015 року позивач отримав постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.04.2015 року поданому виконавчому провадженні. Такі дії ДВС ґрунтуються на позиції відповідача по справі щодо самовільного припинення виконання судового рішення з посиланням на норми Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» щодо обмеженого застосування ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак, вважає такі дії Головного управління ПФУ у Волинській області щодо самовільного припинення виконання судового рішення незаконними, і такими, що грубо порушують його права. Згідно вказаній вище постанови Луцького міськрайонного суду від 05.04.2011 року передбачено зобов'язання боржника провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 01.01.2009 року (тобто з моменту її призначення) і без зазначення кінцевого строку, оскільки пенсію в перерахованому розмірі боржник має виплачувати йому пожиттєво. Розмір його пенсії відповідачем перераховано на підставі вказаної постанови Луцького міськрайонного суду лише частково за період з 01.01.2009 і по 19.06.2011 року. У подальшому, відповідач довільно трактуючи судове рішення, вдаючись до незаконних маніпуляцій, усупереч чинному законодавству припиняє перерахунок розміру належної пенсії з 19 червня 2011 року (з моменту набрання чинності Законом № 3491 -VI, яким доповнено Прикінцеві положення Закону України від 23 грудня 2010 року № 2857-VІ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» пунктом 4 такого змісту: «Установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік»). Однак, посилання відповідача в обгрунтування такої позиції на норми закону України №3491-УІ «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» є надуманим і незаконним, оскільки згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі. Пенсію йому призначено з 01.01.2009 року, і за рішенням Луцького міськрайонного суду, яке набрало законної сили, встановлено, що при її призначені занижено розмір пенсії і відповідно зобов'язано ГУ Пенсійного фонду України у Волинській області усунути дану помилку в тому числі шляхом перерахунку розміру його пенсії. А тому вважає, що виплата йому пенсії з моменту набрання судовим рішенням законної сили і в подальшому повинна проводитись у розмірі розрахованому згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Просить суд визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо самовільного припинення виконання постанови Луцького міськрайонного суду від 05.04.2011 року протиправними та зобов'язати перерахувати та виплатити йому, ОСОБА_3, недоплачену пенсію згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 за останньою штатною посадою перед звільненням, з урахуванням виплачених сум за період з 19.06.2011 року і в подальшому.

Представник позивача в судовому засіданні заявлений позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача, суб'єкта владних повноважень, в судовому засіданні заявлений позов не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях, просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення.

Судом при розгляді справи встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Служби безпеки України у Волинській області про визнання відмови незаконною та зобов'язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_3 відповідно до пункту «а» ст. 13 та ст. 43 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з розміру його грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням - незаконною. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_3 пенсії з 01.01.2009 року згідно ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розміру грошового забезпечення ОСОБА_3 за останньою штатною посадою перед звільненням, з урахуванням виплачених сум. Вказане судове рішення ухвалами Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року та Вищого адміністративного суду України від 13 жовтня 2015 року залишено без змін.

Також судом встановлено, що 29 квітня 2015 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Волинській області Турчинським В.Є. була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 16). Відповідно до змісту вказаної постанови, управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління проведено перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії за період з 01 січня 2009 року по 19 червня 2011 року на підставі постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 квітня 2011 року.

Відповідно до ч. 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», Прикінцеві положення доповнено пунктом 4 такого змісту: установити, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" ( 796-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 13, ст. 178 з наступними змінами), статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" ( 2195-15 ) (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., N 4, ст. 94 з наступними змінами), статей 14, 22, 37 та частини третьої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 29, ст. 399 з наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік".

Також судом встановлено, що рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року визнано таким, що відповідає Конституції України ( 254к/96-ВР ) (є конституційним), пункт 4 розділу VII "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23 грудня 2010 року N 2857-VI ( 2857-17 ) з наступними змінами.

При цьому, слід прийняти до уваги, що пенсія є періодичним платежем, виплата якого, за загальним правилом, не обмежена у часі, якщо не відбулося змін у законодавстві. Так, порядок та строки нарахування пенсій можуть бути змінені за умов іншого законодавчого регулювання.

Також судом встановлено, що управлінням пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління ПФ України у Волинській області проведено перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії за період з 01 січня 2009 року по 19 червня 2011 року та нарахована сума доплати - 28 375,15 гривень. Виплата вказаних коштів врегульована та здійснюється органами Державного казначейства України на підставі та в порядку, передбаченому «Порядком погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою».

Приймаючи до уваги та враховуючи, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» у 2011 році було внесено зміни до частини третьої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року ці зміни визнано такими, що відповідають Конституції України. А також те, що Головне управління ПФ України у Волинській області провело перерахунок призначеної ОСОБА_3 пенсії за період з 01 січня 2009 року по 19 червня 2011 року, згідно рішення суду станом на день внесення змін до законодавства. Нарахована сума доплати згідно рішення суду до внесення змін у законодавство становить - 28 375,15 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

При цьому, судом не приймається до уваги твердження позивача щодо визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області протиправними у зв'язку з самовільним припинення виконання постанови суду від 05.04.2011 року. Так як 13 травня 2015 року позивач отримав постанову про повернення виконавчого документа винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУЮ у Волинській області Турчинським В.Є., але не Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», ст.ст. 158 - 164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні його адміністративного позову до Головного управління ПФ України у Волинській області про визнання відмови неправомірною та зобов'язання вчинити дії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Постанова в повному об'ємі складена

22 лютого 2016 року