Справа № 815/6674/15
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6674/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року 10 год. 30 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

представника Позивача Майборода Д.О.,

представника Відповідача не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.11.2015 року № , № , № в частині, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.11.2015 року № , № , № .

Ухвалою від 25.11.2015 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

У судовому засіданні 18.02.2016 року представником позивача надані уточнення до позовної заяви, згідно яких просив суд визнати протиправними та скасувати:

податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси Ту ДФС в Одеській області від 04.11.2015р. № про визначення ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 828 111 грн.;

податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції v Малиновському районі міста Одеси Гу ДФС в Одеській області від 04.11.2015р. № про визначення ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 23 340 грн.

податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Малиновському районі міста Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 04.11.2015р. № про визначення ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 985 824 грн., в частині донарахувань на суму 961 669, 31 грн.

Представник позивача уточнений адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві та наданих уточненнях, оскільки первинними документами, висновки податкового органу в акті перевірки не відповідають дійсності, податкові повідомлення-рішення винесені неправомірно, відтак підлягають скасуванню.

Представник відповідача у судове засідання 18.02.2016 року не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у судовому засіданні 14.12.2015 року наддав письмові заперечення по справі, згідно яких зазначив, що підставою для ухвалення оскаржуваних повідомлень-рішень став Акт планової виїзної перевірки, під час якої було встановлено порушення ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» приписів Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток на загальну суму 662 489 грн., занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 788 659 грн., а також занижено суму податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 16 512,8 грн. Зазначив про правомірність оскаржуваних рішень та просив суд відмовити у задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення до позовної заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» підлягають задоволенню з наступних підстав.

У період з 25.09.2015 року по 16.10.2015 року відповідачем булла проведена планова виїзна перевірка ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 05.09.2012 року по 31.12.2014 рік.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт планової виїзної перевірки від 23.10.2015р. № 119/22-213/38351387/5867 (Том 1 а.с. 18-41).

На підставі Акту планової виїзної перевірки від 23.10.2015р. № 119/22-213/38351387/5867, 04.11.2015р. ДПІ у Малиновському районі м. Одеси прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ про визначення ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 828111 грн. (Том 1 а.с. 15);

№ про визначення ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 985 824 грн. (Том 1 а.с. 16);

№ про визначення ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» грошового зобов'язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на загальну суму 23 340 грн. (Том 1 а.с. 17).

Підставою для ухвалення оскаржуваних повідомлень-рішень став Акт планової виїзної перевірки ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» від 23.10.2015р. № 119/22-213/38351387/5867, у якому відповідач зробив висновки щодо порушення ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» п.п. 135.1, п. 135.2, пп. 135.4.1. п. 135.4, пп. 135.5.4. п. 135.5 ст. 135, п. 137.1, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.4, п. 138.8 ст. 138, п. 139.1.9 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток на загальну суму 662 489 грн., в т.ч. в розрізі податкових періодів: у 2014 року на суму 662 489 грн.; порушення суб'єктом господарювання ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 п. 187, ч. «а» пп. 192.1.1 п. 192.1, п. 192.3 ст. 192, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість на загальну суму 788 659 грн., в т.ч.: у листопаді 2013 року на суму 77 грн.; у грудні 2013 року на суму 9730 грн.; у квітні 2014 року на суму 49 779 грн.; у травні 2014 року на суму 72 158 грн.; у червні 2014 року на суму 21 986 грн.; у липні 2014 року на суму 159 676 грн.; у серпні 2014 року на суму 52 123 грн.; у вересні 2014 року на суму 70 241 грн.; у жовтні 2014 року на суму 19 484 грн.; у листопаді 2014 року на суму 246 925 грн.; у грудні 2014 року на суму 86 480 грн.

Окрім того, перевіряючими зроблено висновок про порушення суб'єктом господарювання ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» ст. 163, пп. 165.1.36 п.165.1 ст. 165, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. 2, пп. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 16 512,8 грн.

У акті перевірки зазначено, що ТОВ «Омега Мітал Строй» в періоді, що перевірявся, здійснювало продаж товару (металопрокат) на ПП «Спец - Монтаж - Сервіс», код 35549410. Сплата за товар ПП «Спец - Монтаж - Сервіс» здійснювалась грошовими коштами через банківські рахунки. До перевірки надані накладні та податкові накладні. До перевірки не надано належним чином оформлених товарно - транспортних накладних та довіреностей, що виписані покупцем продукції ПП «Спец - Монтаж - Сервіс» на отримання товару, тобто відповідач зазначає, що позивачем не було надано первинні документи, які б підтверджували фактичну передачу товарів та їх перевезення на адресу ПП «Спец - Монтаж - Сервіс». Окрім того, відповідач вказує на те, що позивачем не було надано товарно - транспортні накладні, фізичне переміщення товару від продавця до покупця, довіреностей на отримання товара виписаних ПП «Спец - Монтаж - Сервіс», відтак перевіркою встановлено, що ТОВ «Омега Мітал Строй» в порушення п 135.1 ст.135, п.137.1 ст. 137 Податкового кодексу України завищено доходи на суму 2395846,77 грн.

Окрім того, згідно акту перевірки, з розрахункового рахунка ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» 17 грудня 2014 році у сумі 50000 грн., та 18 грудня 2014 р. у сумі 50000 грн. перераховано фізичній особі ОСОБА_2, згідно акту №УСО-000056 здачі - прийняття робіт (надання послуг), щодо ремонту козлового крану ККТ-5, до витрат не включено. Отже, відповідач робить висновок, що в порушення ст.163, пп.165.1.36 п.165.1 ст.165 п.167.1, ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 пп 2 пп.291.4 ст.291 Податкового кодексу України встановлено неутримання податковим агентом ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» податку з доходів фізичної особи з виплаченого доходу у перевіряємому періоді у сумі 100000 грн., який є платником єдиного податку другої групи згідно (пп.2 пп.291.4 ст.291 ПКУ), також згідно свідоцтва платника єдиного податку ФОП ОСОБА_2 зазначений вид діяльності: 25.12 виробництво металевих дверей і вікон, не мають право здійснювати господарську діяльність надання послуг, у тому числі побутових, що привело до заниження податку з доходів фізичних осі у сумі 16512,8 грн.

Суд зазначає, що твердження відповідача про порушення ТОВ «Омега Мітал Строй» п 135.1 ст.135, п.137.1 ст. 137 Податкового кодексу України та не надання первинної документації, яка б підтверджувала фактичну передачу товарів та їх перевезення на адресу ПП «Спец - Монтаж - Сервіс є необґрунтованими, оскільки, як було встановлено судом товарно матеріальні цінності від позивача було отримано особисто керівником (директором) ПП «СПЕЦ-МОНТАЖ-СЕРВІС», відтак, наявність довіреності у такому випадку не є необхідною умовою для отримання ТМЦ, окрім того, як зазначив представник позивача, перевезення металопрокату від ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» на користь ПП «СПЕЦ- МОНТАЖ-СЕРВІС», здійснювалось самовивозом зі складу позивача. Окрім того, суд зазначає, що правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов'язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Отже, суд дійшов висновку, що товарно - транспортні накладні не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування в податковому обліку валових витрат та податкового кредиту.

Згідно п.2 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», затвердженого наказом ДПА України від 22.12.2010р. № 984 та зареєстрованого Мінюстом 12.01.2011р. за №34/18772 (далі Порядок № 984), для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом: податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби. Документальна перевірка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Пунктом 6 «Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства», передбачено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з п.5.2 Порядку №984, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів; у разі відмови посадових осіб платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі органу державної податкової служби така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати, факт про складання такого акта відображається в акті документальної перевірки; у разі надання посадовими особами платника податків або його законними представниками посадовим (службовим) особам органу державної податкової служби письмових пояснень щодо встановлених порушень податкового законодавства та/або причин ненадання первинних та інших документів, що підтверджують встановлені порушення, або їх копій факти про надання таких пояснень необхідно відобразити в акті.

Відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV від 16 липня 1999 року господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву, дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що поданих сторонами доказів достатньо для встановлення обставин справи та для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах передбачених законом. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством (ч. 1 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Частиною 2 цієї статті визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 2.1., 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

Ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд бере до уваги те, що Податковий кодекс України не встановлює вимог до форми чи виду документів, які були б належні для цілей податкового обліку, тобто були б обов'язковими для підтвердження формування податкового кредиту.

Відтак, підлягають застосуванню загальні вимоги до первинного документу, які встановлені статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Надані позивачем до перевірки та суду документи є первинними документами у розумінні вимог статті 9 цього Закону та у своїй сукупності повністю підтверджують факт здійснення спірних господарських операцій.

При цьому співставленням даних, зазначених у первинних документах наданих позивачем суду, не встановлено будь-яких розбіжностей щодо обсягів, дати та вартості виконаних ПП «СПЕЦ-МОНТАЖ-СЕРВІС» робіт.

Отже, сукупність первинних, платіжних, звітних та інших документів, які зазвичай супроводжують такого роду операції, підтверджує фактичне здійснення господарських відносин позивача з ПП «СПЕЦ-МОНТАЖ-СЕРВІС» і не дає підстав для сумніву у їх реальності та безтоварності. Характер спірних операцій відповідає звичайній господарській діяльності позивача та є її основним видам.

Натомість відповідачем не надано жодної оцінки вищевказаним первинним документами, хоча такі, як вбачається з акту перевірки, були йому представлені, а також не надано належних та допустимих доказів, які б об'єктивно ставили під сумнів фактичне здійснення таких операцій.Також ним не наведено обставин та доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли свідчити про їх фіктивність чи про те, що дії позивача і його контрагента були спрямовані на отримання незаконної податкової вигоди.

Судом встановлено, що надані позивачем первинні документи є первинними в розумінні п. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» і мають обов'язкові реквізити, передбачені п. 2 ст. 9 вказаного Закону. Вказані первинні документи підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю ТОВ «Консенсус», а відтак віднесення до витрат зазначених сум не суперечить вимогам п. 138.2 п. «г» п.п. 138.10.3 п. 138.10 ст. 138 т п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України.

Окрім того, необхідно зазначити, що перевіряючим в акті перевірки викладені порушення без посилання на первинні або інші документи, які підтверджують зазначені факти. Самі порушення висвітлені нечітко, необ'єктивно та не у повній мірі.

Відповідно до п.2. ст.3 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI "витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Кодексу".

Відповідно статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-X1V (із змінами та доповненнями) «Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення».

Відповідно ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. № 996-XIV бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємствами. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, які використовують грошовий вимірювач, базуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.1 ст.9 цього Закону України підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового Кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою, податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.п.44.2 ст.44 Податкового Кодексу України «для обрахунку об'єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу».

Відповідно до п.138.8 ст.138 Податкового кодексу України собівартість виготовлених та реалізованих товарів, ,виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов'язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме прямих матеріальних витрат, загальновиробничі витрати, які відносяться, на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку, вартості придбаних послуг, прямо пов'язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг, інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електричної енергії.

Склад витрат на збут визначено п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України. Відповідно до п.п.138.10.3 п.138.10 ст.138 Податкового кодексу України до складу інших витрат включаються "витрати на збут, які включають витрати, пов'язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, в т.ч. витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов'язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг ...)».

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI "витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Кодексу".

Згідно п.2 ст.3 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік ; фінансову звітність в Україні", із змінами та доповненнями, "фінансова, податкова, статистична те інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку".

Відповідно п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні", із змінами та доповненнями, "підставою для бухгалтерського облік) господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції , г якщо це неможливо, безпосередньо після її закінчення". Відповідно п.2 ст.9 зазначеного Закон) України первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити : назву документа (форми), дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції.

Відповідно до гі.198.1 ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.3 ст.198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Під час розгляду адміністративної справи судом була досліджена наступна первинна документація надана позивачем на підтвердження господарських операцій з ПП «Спец - Монтаж - Сервіс»: видаткові накладні (Том 1 а.с. 76-143), податкові накладні (Том 1 а.с. 144-202), виписки з банківського рахунку (Том 1 а.с.203-260).

Наявні в матеріалах справи та досліджені в ході судового розгляду первинні документи, бухгалтерські та інші супутні документи, надані позивачем, за змістом відповідають вимогам законодавства, що пред'являються до первинних документів, доказів недостовірності даних в цих документах відповідачем не надані та під час розгляду справи судом не встановлено.

Суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи позивачем було визнано допущені помилки в обчисленні та сплаті податку у листопаді 2013 року з ТОВ «Стандарт Інжинірінг» та у квітні 2014 року з ТОВ «ТД «Південна Пальміра», не віднесено до податкових зобов'язань суми ПДВ, що призвело до різниці в 323,46 грн.; у грудні 2013 року з ПП «Омега Мітал» та у жовтні 2014 року з ТОВ «ТД «Вікант» помилково включено повторно v суму податкового кредиту суми 9 730,23 грн. та 5 910 грн., загалом на суму 15 640,23 грн.; у листопаді 2014 року з TOB «AB Метал Груп», у грудні 2014 року з ТОВ «Ферро Мінералз», не відображено в обліку розрахунок коригувань, Тобто, позивач погоджується зі здійсненними нарахуваннями податку на додану вартість у розмірі 24 154,69 грн.

Суд, також критично ставиться до твердження відповідача про порушення позивачем ст.163, пп.165.1.36 п.165.1 ст.165 п.167.1, ст.167, пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 пп 2 пп.291.4 ст.291 Податкового кодексу України щодо встановлення неутримання податковим агентом ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» податку з доходів фізичної особи з виплаченого доходу у перевіряємому періоді у сумі 100000 грн., враховуючи наступне.

Між позивачем та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір № 1/12 від 15.12.2014р. на ремонт вантажопідйомного обладнання (Том 1 а.с. 261-263), складено дефектний акт (Том 1 а.с. 264) та складено Акт здачі-прийняття робіт № УСО-000056 30.12.2014р. (Том 1 а.с. 265). За результатами виконаних робіт між позивачем та ФОП ОСОБА_2 проведено безготівкові грошові розрахунки, оплачено вартість послуг на банківський рахунок ФОП ОСОБА_2, у повному обсязі, що не заперечувалось сторонами. Також, позивачу були надані копії свідоцтва платника єдиного податку (Том 1 а.с. 266) та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця (Том 1 а.с. 267). Відповідно до класу 33.12 КВЕД-2010, передбачено «Ремонт та технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення», в тому числі ремонт і технічне обслуговування підіймального та вантажно-розвантажувального устаткування. Під час розгляду адміністративної справи, судом було встановлено, що до переліку видів діяльності (за КВЕД 009:2010), які мають право здійснювати платники єдиного податку, що обрали І, II групу входить клас 33.12 КВЕД-2010, тобто ФОП ОСОБА_2, будучи платником єдиного податку другої групи, мав право на надання послуг, передбачених класом 33.12 КВЕД-2010 «Ремонт та технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення». Відтак, суд дійшов висновку, що ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» правомірно не виступав податковим агентом ФОП ОСОБА_2

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України суд повинен визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі вимог та заперечень, з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги щодо скасування оскаржуваних рішень, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Відтак, враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що відповідачем зроблено невірний висновок про порушення позивачем податкового законодавства, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 04.11.2015 року № , № , № в частині нарахування грошового зобов'язання в сумі 961669, 31 грн. винесені неправомірно та підлягають скасуванню.

На підставі встановленого, керуючись приписами ст.ст. 11, 162 КАС України, беручи до уваги, що позивач довів суду реальність господарських правовідносин, що виникли між ним та його контрагентами, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання про стягнення на користь позивача сплаченого при зверненні до адміністративного суду судового збору вирішується судом відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 18.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» до ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 04.11.2015 року № , № , № в частині- задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області рішень від 04.11.2015 року № , № , № в частині нарахування грошового зобов'язання в сумі 961669, 31 грн. (дев'ятсот шістдесят одна тисяча шістсот шістдесят дев'ять грн. 31 коп.)

Стягнути з ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (, адреса: 65023, місто Одеса, вул..Стовпова, буд.17) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ «ОМЕГА МІТАЛ СТРОЙ» () судові витрати у розмірі 27559,14 грн. (двадцять сім тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять грн. 14 коп).

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили у відповідності зі статтею 254 КАС України.

Повний текст постанови підписаний суддею 23.02.2016 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.