Справа № 804/19231/14
Суддя: Веденяпін О.А.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 лютого 2016 року м. Київ К/800/49566/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Веденяпін О.А., перевіривши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі №804/19231/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ПОРТ ОЧАКОВ" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області залишено без руху та встановлено скаржнику 30-денний строк для усунення недоліків касаційної скарги, оскільки її було подано з пропуском строку касаційного оскарження і скаржником не порушено питання про поновлення строку касаційного оскарження, не надано документа про сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі. Скаржнику необхідно було надати заяву про поновлення строку касаційного оскарження та докази на підтвердження поважності причин його пропуску, документ про сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Ухвалу про залишення касаційної скарги без руху Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області отримала 08 грудня 2015 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На адресу Вищого адміністративного суду України надійшло клопотання скаржника, в якому він повторно просив звільнити його від сплати судового збору. Вказане клопотання мотивоване тим, що відповідно до кошторису податкового органу кошти на оплату судового збору відсутні.

Проте, скаржником не виконано вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 24 листопада 2015 року щодо надання заяви про поновлення строку касаційного оскарження та доказів на підтвердження поважності причин його пропуску.

Підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору не вбачається, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", чинного на час вчинення процесуальної дії, передбачено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року №484-VІІІ зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" від 23 січня 2015 року № 2 судам роз'яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, відсутність видатків на оплату судового збору у кошторисі відповідача не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору, обов'язок сплати якого встановлено чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 88, частиною четвертою статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року у справі №804/19231/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю-ПОРТ ОЧАКОВ" до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а касаційну скаргу залишити у суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Веденяпін