Справа № 813/6500/14
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 р. Справа № 876/3516/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2015 року у справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «НТД-Україна» до Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «НТД-Україна» 22.09.2014 року звернулося в суд з позовом до Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Львівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 19.08.2014 року та № НОМЕР_2 від 19.08.2014 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2015 року позов задоволено повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Дрогобицька обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області подала апеляційну скаргу. В якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову, апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «НТД-Україна» зареєстроване як юридична особа 22.12.1997 року, Виконавчим комітетом Бориславської міської ради з присвоєнням коду 0, взяте на податковий облік з 26.12.1997 року за № 638, зареєстроване платником податку на додану вартість з 22.03.1998 року.

Дрогобицькою ОДПІ проведено документальну позапланову перевірку позивача з питань достовірності відображення відємного значення податку на додану вартість за квітень 2014 року, про що складено акт № 452/22-01/25227710 від 20.06.2014 року.

Вказаним актом перевірки ТОВ «НТД-Україна» зафіксовано наступні порушення: - п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього в сумі 305523,00 грн. та завищено відємне значення обєкту оподаткування з ПДВ в сумі 1369276,00 грн.; - не підтверджено реальність здійснення операцій з ПП «Зернопродукт» за квітень 2014 року.

Позивачем подано заперечення на акт податкової перевірки від 11.08.2014 року, за результатом перевірки та на підставі акту від 20.06.2014 року контролюючим органом прийняті: - податкове повідомлення-рішення форми «Р» № НОМЕР_1 від 19.08.2014 року за платежем: податок на додану вартість, на суму 458285,00 грн. (в т.ч. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 152762,00 грн.); - податкове повідомлення-рішення форми «В4» № НОМЕР_2 від 19.08.2014 року, відповідно до якого зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1369276,00 грн.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України (далі ПК України) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з Договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Варто зазначити, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). Якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника (п. 198.4. ст. 198 ПК України). Якщо у подальшому такі товари/послуги фактично використовуються в операціях, які не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування відповідно до цього розділу (за винятком випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу), чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів або встановлено факти недостачі (крадіжки), то з метою оподаткування такі товари/послуги, основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає таке використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження), у тому випадку, якщо платник податку скористався правом на податковий кредит за цими товарами/послугами. (п. 198.5 ст. 198 ПК України). Датою використання товарів/послуг вважається дата визнання витрат відповідно до розділу ІІІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Відтак, необхідною умовою для віднесення платником податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду сум податку на додану вартість, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи платника.

На виконання вимог п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Слід зазначити, що при проведенні перевірок посадові особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 85.4. ст. 85 ПК України).

Виходячи з вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХIV (далі Закон № 966-ХІV) обґрунтування відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку. У ст. 2 Закону № 966-ХІV визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог п. 3.2 ст. 3 Закону № 966-ХІV, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону № 966-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2 ст. 9 Закону № 966-ХІV).

Відповідно до вимог п. 201.4. ст. 201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Для операцій, що оподатковуються, і операцій, звільнених від оподаткування, складаються окремі податкові накладні (п. 201.5. ст. 201 ПК України).

Податкова накладна, згідно з п. 201.6. ст. 201 ПК України, є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Органи державної податкової служби за даними реєстрів виданих та отриманих податкових накладних, наданих в електронному вигляді, повідомляють платника податку про наявність у такому реєстрі розбіжностей з даними контрагентів. При цьому платник податку протягом 10 днів після отримання такого повідомлення має право уточнити податкові зобов'язання без застосування штрафних санкцій, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.7. та п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Беручи до уваги наведені вище норми закону, необхідною умовою для віднесення платником ПДВ до податкового кредиту звітного періоду сум ПДВ, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника. Варто зазначити, що закон не ставить у залежність необхідність попередньої сплати ПДВ до бюджету кінцевим споживачем чи первісним постачальником як умову для формування податкового кредиту платника податку. Аналіз господарської діяльності платника податку повинен здійснюватися на підставі даних його податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх економічному призначенню.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Етол-Україна» (продавець) та Грассел Органік ЛП (Grassel Organic LP) (покупець) укладено: - контракт № МBN-1 від 01.06.2013 року, відповідно до якого продавець відповідно до Контракту продає, а покупець приймає та оплачує на умовах FCA, м. Хмельницкий: насіння гірчиці для технічної переробки, українського виробництва, урожаю 2013 року товар. Кількість товару: 200 тон +/- 50%, упакованого в мішки по 900 1300 кг. ціна товару 651,00 доларів США за 1 метричну тонну. Загальна вартість товару 130200,00 +/- 50% доларів США та може бути змінена за домовленістю сторін; - контракт № MSA-1 від 15.06.2013 року, відповідно до якого продавець відповідно до Контракту продає, а покупець приймає та оплачує на умовах FCA, м. Хмельницкий: насіння гірчиці для технічної переробки, українського виробництва, урожаю 2013 року товар. Кількість товару: 500 тон +/- 50%, упакованого в мішки по 900 1300 кг. ціна товару 700,00 євро за 1 метричну тонну. Загальна вартість товару 350000,00 +/- 50% євро та може бути змінена за домовленістю сторін; - контракт № MBJ-1 від 10.09.2013 року, відповідно до якого продавець відповідно до Контракту продає, а покупець приймає та оплачує на умовах FCA, м. Хмельницкий: насіння гірчиці для технічної переробки, українського виробництва, урожаю 2013 року товар. Кількість товару: 400 тон +/- 50%, упакованого в мішки по 900 1300 кг. ціна товару 379,00 євро за 1 метричну тонну. Загальна вартість товару 151600,00 +/- 50% євро та може бути змінена за домовленістю сторін; - контракт № С-09-12 від 09.12.2013 року, відповідно до якого продавець зобовязується в порядку та на умовах. Визначених контрактом, продати (передати у власність) покупцеві товар, а покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених даним контрактом купити (прийняти та оплатити) товар (макуха соєва українського походження 2013 року, відповідно до ГОСТ 27149-95). Загальна кількість товару 1000 тон (+/- 10%). Мінімальна кількість товару 975 тон. Партія товару мінім. 130 тон.

Судом встановлено, що відповідно до Протоколу засідання загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Етол-Україна» № 1 від 27.01.2014 року такі постановити змінити найменування ТОВ «Етол-Україна» на товариство з обмеженою відповідальністю «НТД-Україна».

Між позивачем (Продавець) та Грассел Органік ЛП (Grassel ORGANIC LP) (покупець) 03.04.2014 року укладено контракт № СК-1, відповідно до ст. 2 якого продавець зобовязується в порядку і на умовах, визначених відповідним контрактом, продати (передати у власність) покупцю товар, а покупець зобовязується у порядку та на умовах, визначених контрактом, купити (прийняти та оплатити) товар. Товар поставляється партіями, визначеними у специфікаціях до даного контракту. Загальна кількість проданого відповідно до контракту товару 1500 тон (+/- 5%) в опціоні покупця несе покупець.

Згідно з п. 3.1 Контракту ціна товару встановлюється в доларах США за одиницю продукції, включаючи вартість завантажувальних робіт на станції завантаження, сертифікацію товару на території України, митні збори на території України. Ціна товару вказується в специфікаціях до Контракту.

Податки, митні збори та інші витрати повязані з даним Контрактом та у звязку із його виконанням, що повинні сплачуватися в країні продавця, сплачує продавець, в той же час коли усі податкові збори та інші витрати повязані із виконанням контракту в країні покупця несе покупець (п. 3.2 Контракту).

Умови поставки залізнодорожним транспортом FCA (франко-вагон) ст. Придонецька Донецька ЗД; код станції 490301 відповідно до Міжнародних правил Інкотермс в ред. 2010 року. Поставка згідно Контракту здійснюється відповідно до реквізитів завантаження, вказаних покупцем у даному Контракті (п. 4.1 4.2 Контракту).

Продавець повідомляє покупця про відвантаження товару шляхом надіслання електронною поштою копій відправних документів, вказаних у п. 4.4. Контракту впродовж 1 робочого дня з моменту відвантаження кожної партії товару. Сторонами погоджено, що опускається відвантаження як безпосередньо продавцем, так і за його дорученням третіми особами, на яких покладається функція організації відправлення (експедиторів), зокрема грузовідправником визначено ТОВ «Трейн Юкрейн» (65014, м. Одеса, Лідерсовськийй б-р, 5/6; код відправника 7751) (п. 4.7, 4.9 Контракту).

Згідно зі специфікацією № 1 від 03.04.2014 року продавець продає, а покупець приймає та оплачує наступну партію товару: макуха соєва українського походження, виробництво 2014 року у кількості 1500 тон МТ +/- 5% вартістю 817500 +/- 5% доларів США (ціна за 1 545,00 доларів США).

Відповідно до доповнення № 1 сторонами погоджено наступні зміни, а саме подавець продає, а покупець приймає та оплачує наступну партію товару: макуха соєва українського походження,виробництво 2014 року у кількості 1000 МТ +/- 5% вартістю 514000,00 +/- 5% доларів США (ціна за 1 514,00 доларів США).

Доповненням № 2 визначено, що подавець продає, а покупець приймає та оплачує наступну партію товару: макуха соєва українського походження,виробництво 2014 року у кількості 1000 МТ +/- 5% вартістю 514000,00 +/- 5% доларів США (ціна за 1 514,00 доларів США), а також 500 МТ +/- 5% вартістю 287000.00 доларів США (ціна за 1 574,00 доларів США), на загальну суму 801000,00 доларів США.

На підтвердження факту економічної доцільності здійснення експортних операцій до матеріалів справи долучено відповідний розрахунок.

Таким чином, позивачем (покупець) на виконання вказаного договору укладено договір купівлі-продажу № ЖС-04/04 від 04.04.2014 року з ПП «Зернопродукт» (продавець), макуху соєву, далі товар у кількості 1000 тон. Кінцева кількість товару визначається на вагах продавця і вказується у видаткових накладних.

Товар поставляється відповідно до видаткових накладних на умовах FCA склад продавця с. Райгородок Словянського району, вул. Кірова, 41 (Інкотермс 2010 року).

Момент поставки та передачі права власності на товар вважається відмітка покупця в видатковій накладній про одержання товару чи товарно-транспортній накладній (п. 3.1, 3.2 договору). Ціна товару 6795,00 грн., в тому числі ПДВ 1132,50 грн. загальна сума договору 6795000,00 грн., в т.ч. ПДВ (п. 4.1, 4.2. Договору).

Крім того, відповідно до додаткової угоди № 1 від 25.04.2014 року сторони дійшли згоди щодо наступного, та виклали договір від 04.04.2014 року в наступній редакції: викладено п. 2.2 п. 2 Договору в наступній редакції кількість товару складає 1500 тон +/- 5%; п. 4. 2 договору викласти в редакції: ціна для партії товару. В кількості 1000 тон +/- 5% складає 6795,00 грн., в т.ч. ПДВ 1132,50 грн., в кількості 500 тон +/- 5% складає 7100,00 грн., в т.ч. ПДВ 1183,33 грн. Викласти п. 4.3 п. 4 Договору в наступній редакції. Оплата за товар здійснюється покупцем в наступному порядку: Передоплата 10345 000,00 грн. +/- 5%. Викласти п. 4.2 Договору наступним чином: Загальна сума договору становить 10345000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1724166,67 грн..

На підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та ПП «Зернопродукт» до матеріалів справи долучено копії: - видаткових накладних: № 245 від 22.04.2014 року; № 246 від 22.04.2014 року; № 249 від 25.04.2014 року; № 247 від 24.04.2014 року; № 250 від 26.04.2014 року; № 257 від 29.04.2014 року; № 262 від 30.04.2014 року; - податкових накладних: № 65 від 30.04.2014 року; № 61 від 29.04.2014 року; № 54 від 26.04.2014 року; № 28 від 10.04.2014 року; № 24 від 09.04.2014 року; - платіжних доручень за квітень 2014 року про проведення оплати за одержаний товар; - копії податкових декларацій ПП «Зернопродукт» за серпень, вересень, листопад 2014 року.

Відповідачем зазначено, що позивачем до перевірки не надано жодних документів про відрядження працівників ТОВ «НТД-Україна» в смт. Райгородок Словянського району для приймання макухи соєвої у ПП «Зернопродукт» згідно видаткових накладних. У вищевказаних накладних зазначено, що товар одержав ОСОБА_3 за довіреністю № 22/04/01 від 22.04.2014 року та представлений відтиск печатки ТОВ «НТД-Україна». Таким чином, на переконання відповідача, оскільки ОСОБА_3 не був працівником підприємства позивача, ТОВ «НТД-Україна» не могло видавати довіреності на одержання товару особі не є його працівником. З врахуванням того, що на запит контролюючого органу про надання журналу реєстрації виданих довіреностей, позивачем такий не надано, Дрогобицькою ОДПІ зроблено висновок, що позивач не уповноважував та не доручав жодному своєму працівнику одержання такого товару, також запитував чи відряджалися працівники позивача у квітні 2014 року в м. Словянськ на ПП «Зернопродукт» для підписання договору купівлі-продажу № ЖС-04/04 та для одержання від такого товару, а також щодо надання письмового пояснення ким саме та відповідно до яких документів проводилося приймання макухи соєвої в смт. Райгородок Словянського району від ПП «Зернопродукт».

Позивач на спростування доводів відповідача вказує, що до території ПП «Зернопродукт» у смт. Райгородок підведена підїзна залізнична колія від станції Придонецька, з якої здійснювалося відправлення товару, зокрема, станція Придонецька знаходиться у смт. Райгородок, в якому і розташовані склади ПП «Зернопродукт». Таким чином, очевидним є те ким здійснювалося переміщення товару від ПП «Зернопродукт» до станції Придонецька. Зазначив, що товар навантажувався на залізничні вагони, які підїзними коліями прибували на ПП «Зернопродукт». Залізничними вагонами макуха соєва відправлялася одержувачу в Республіку Казахстан відповідно до умов Контракту.

Щодо наявності повноважень у ОСОБА_3 приймати товар, встановлено, що самим актом перевірки зафіксовано факт вчинення ним дій на підставі довіреності від 22.04.2014 року. Також у накладних наявний відбиток печатки покупця. Згідно довідки від 25.09.2014 року ТОВ «Трейн Юкрейн», відповідно до якої ОСОБА_3 був працівником ТОВ «Трейн Юкрейн» з 10.10.2012 року на посаді менеджера-експедитора до моменту видачі довідки (наказ № 27-ок від 10.10.2012 року). Зазначив, що відтиск печатки позивача свідчить про схвалення підприємством дій ОСОБА_3, про що свідчить і оплата прийнятого товару. Таким чином, на переконання позивача, недотримання вимог Інструкції про порядок реєстрації довіреностей, що нічим не підтверджено відповідачем, не спростовує факту прийняття чи неприйняття товару від ПП «Зернопродукт».

Станом на момент виникнення спірних правовідносин чинною була Інструкція про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей № 99 від 16.05.1998 року.

Відповідно до ст. 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Слід зазначити, що відповідно до договору № Т-09-12, а саме п. 2.3.9 Договору, визначено, що експедитор, діючи на основі даного договору, виступає перед третіми особами (перевізниками, декларантами, державними органами контролю та сертифікації та ін.) від свого імені, в інтересах та за рахунок Клієнта.

Таким чином, оскільки, як зафіксовано у самому акті перевірки, ТОВ «Трейн Юкрейн» діяло в інтересах позивача щодо виконання зобовязань за договором на підставі довіреності.

Позивачем до матеріалів справи долучено копію договору про надання транспортно-експедиторського обслуговування № Т-09-12 від 09.12.2013 року, відповідно до якого ТОВ «Етол-Україна» одержує доручає, а ТОВ «Трейн Юкрейн» (експедитор) зобовязується від свого імені і за рахунок клієнта надавати послуги по організації і виконанню операцій, повязаних з залізнодорожніми перевезеннями, транспортно-експедиційним і митно-брокерським обслуговуванням експортних, імпортних і транзитних грузів, які проходять по залізних дорогах України та країнах СНД. Сторони узгоджують груз, обєм грузу, вартість перевезення, строки та умови перевезення, маршрути проходження грузу, а також норму природньої втрати грузу в окремих заявках, а також додатках, які є невідємною частиною даного договору (п. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору усі розрахунки в межах договору здійснюються в гривнях України.

Згідно з додатками до договору від 10.12.2013 року та від 07.04.2014 року клієнт доручає, а експедитор зобовязується в інтересах та за рахунок клієнта організувати перевезення грузу макуха соєва за маршрутом ст. Придонецька (код 490301) ст. Кокшетау (код: 687008) у вагонах зерновозу власного парку у кількості 15 вагонів та 23 вагони +/-5% відповідно.

На підтвердження факту здійснених перевезень до матеріалів справи долучені наступні документи: копії митних декларацій (форми МД-2); копії повідомлень про фактичне вивезення. Поставка макухи соєвої вчинена відповідно до відправних реквізитів, вказаних покупцем в контракті, а саме грузоодержувач ТОВ «Agromean», код одержувача 2105, адреса одержувача: Казахстан, м. Алмати, вул. Жандосова, 57, станція призначення Кокшетау 1 КЗХ, код станції 687008. Зазначив, що відповідно до умов контракту Грассел органік ЛП (Grassel Organic LP) одержано товар в кількості, вказаній в транспортних і митних документах, що підтверджується відповідним листом від 22.01.2015 року. ДП «Донецька залізниця» в якості платника зазначене ТОВ «ТЕК «Транссистема», який є експедитором зі сторони «АGROMEAN».

Щодо транспортно-експедиційних послуг, які надавалися ТОВ «Трейн Юкрейн» відповідно до укладеного договору від 09.12.2013 року, відсутня заборгованість ТОВ «НТД-Україна» та ТОВ «Трейн Юкрейн», що підтверджується, зокрема взаємозвіркою розрахунків. Позивачем до матеріалів справи долучено і копії банківських виписок за квітень травень 2014 року, також оскільки позивач не займався транспортуванням товару, а поклав таку діяльність на вказане товариство, а тому не може надавати документів на підтвердження витрат контрагента на користь третіх осіб, що спростовує апелювання відповідача на відсутність первинних документів здійснення витрат експедитором за санітарну обробку вагонів, за ГМО та показників безпеки, за сертифікати якості.

Отже, фактичні обставини об'єктивно засвідчують правомірність формування позивачем податкового кредиту, відповідно до первинних бухгалтерських документів та по податковим накладним, які виписані на виконання умов викладених вище договірних відносин. ТзОВ «НТД-Україна» належними та допустимими доказами довів реальність господарських операцій з його контрагентами, первинні документи в повній мірі відображають зміст, обсяги та вартісні показники господарських операцій.

Колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги задоволено правомірно, встановлені в сукупності обставини справи підтверджують господарські операції та їх реальний характер, апелянтом не надано достатніх доказів в підтвердження доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим остання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Дрогобицької обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11.03.2015 року у справі №813/6500/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

ОСОБА_4

Повний текст ухвали виготовлено 02.03.2016 року