Справа № 645/10161/15-а
Суддя: Горпинич О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/645/15/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого - судді Горпинич О.В.,

при секретарі судових засідань - Денісенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у залі суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради, Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, третя особа: Департамент соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з адміністративним позовом, яким просила визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради щодо припинення призначення та перерахування коштів, дії Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо припинення нарахування та виплати коштів ОСОБА_2 за призначеною щомісячною адресною допомогою внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг; зобов'язати УПСЗН Адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради здійснити ОСОБА_2 призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі витрат на оплату житлово - комунальних послуг, та її перерахування Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації; зобов'язати Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг з 01.07.2015 року по 21.11.2015 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовувала наступним.

У вересні 2013 року, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, вона була вимушена разом із дитиною переїхати з м. Харкова, де проживала у знайомих, до місця реєстрації: АДРЕСА_2 у зв'язку з хворобою матері. У січні 2015 року у зв'язку з проведенням АТО вона була змушена покинути місце реєстрації: АДРЕСА_2, переїхавши до м. Харкова, де і по теперішній час проживає у знайомих. На підставі розпорядження УПСЗН адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради від 27.05.2015 року № 6162 їй призначено допомогу як переміщеній особі з 22.05.2015 року по 21.11.2015 року, про що вказано у листі обласного центру нарахуванню та здійсненню соціальних виплат від 08.09.2015 року. Але 03.08.2015 року з довідки № 719/1 УПСЗН Адміністрації Фрунзенського району м. Харкова їй стало відомо, що виплату адресної допомоги припинено на підставі зауваження Харківського обласного Центру по нарахуванню і здійсненню соціальних виплат, про те, що вона не є переміщеною особою, так як з 2013 року працює у ПФ «Гамма-55», яка знаходиться у м. Харкові.

Вважає, що вказане порушує її права, та охоронювані законом інтереси.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача Управління праці та соціального захисту населення Фрунзенського району Харківської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що 14.04.2015 року позивачка звернулася до Управління з заявою про взяття її на облік як особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, та отримання відповідної довідки. Враховуючи, що позивачка, на момент початку проведення антитерористичної операції, мала реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2, а у АДРЕСА_1 проживає з 22.01.2015 року, як зазначила позивачка, спеціалістами Управління було взято її на облік та видано відповідну довідку. 22.05.2015 року ОСОБА_2 звернулася до Управління для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. Рішенням Управління від 27.05.2015 року їй було призначено допомогу на період з 22.05.2015 року по 21.11.2015 року в сумі 1326 грн.. У зв'язку з тим, що Управління здійснює призначення допомоги, а нарахування та виплату здійснює Центр, документи позивачки було направлено до Центру для нарахування та виплати. Із Центру справа ОСОБА_2 повернулася із зауваженнями, в яких зазначалося, що ОСОБА_2 не є внутрішньо переміщеною особою, у зв'язку з тим, що вона працює у м. Харкові з 2013 року. Управлінням у ході перевірки з'ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 народила дитину, яку було зареєстровано у Червонозаводському ВДРАЦС РС Харківського МУЮ. 24.07.2013 року ОСОБА_2 звернулася до Управління про призначення їй допомоги при народженні дитини та допомоги на дитину одинокій матері та в заяві зазначали місце проживання: АДРЕСА_1, та позивачці були призначені вказані види допомоги. 12.08.2013 року позивачка звернулася до Управління із заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та 17.09.2013 року їй було призначено дану допомогу. 14.03.2014 року ОСОБА_2 звернулася до Управління для призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі, що перевищує мінімальний, в заяві також зазначила місце проживання: м. Харків, провулок Снегірівський, б. 5, кв. 2 та рішенням від 18.03.2014 року їй було призначено відповідну допомогу. За заявою позивачки також було призначено Управлінням допомогу малозабезпеченим сім'ям на період з 01.02.2015 року по 31.07.2015 року. 24.07.2013 року по 14.04.2015 року ОСОБА_2 не повідомляла Управління про зміну свого місця проживання. Представник зазначав, що відповідно до наказу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» в Донецькій та Луганській області антитерористична операція проводиться з 07.04.2014 року. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 виїхала з м. Попасна до 07.04.2014 року та її переїзд не був пов'язаний з негативними наслідками збройного конфлікту, тимчасовою окупацією, повсюдними проявами насильства, масовими порушеннями прав людини та надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, вважали, що позивачка не підпадає під поняття внутрішньо переміщеної особи. Представник зазначав, що у зв'язку з відсутністю обставин, зазначених у ст.1 Закону, при переміщенні ОСОБА_2 до м. Харкова її було знято з обліку та вона не є внутрішньо переміщеною особою і тому не має права на отримання щомісячної адресної допомоги.

Представники Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, а також Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце розгляд справи своєчасно та належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до статті 1 Закону України № 1706-VII від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи відповідно до ч. 2 ст. 4 вищевказаного Закону є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно п.п. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв'язання проблем, пов'язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Судом встановлено, що у зв'язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції, позивачка разом з малолітньою дитиною в січні 2015 року переїхала до м. Харкова.

22 січня 2015 року Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради позивачку взято на облік як тимчасово переміщену особу та на виконання приписів Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» видано відповідну Довідку № від 14.04.2015 року.

Разом з нею, як тимчасово переміщену особу, зареєстровано малолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. До переїзду в січні 2015 року її сім'ї до м. Харкова, м. Попасна Луганської області залишався центром їх життєвих та соціальних інтересів. Зокрема, в інших містах України (в тому числі в Харкові) позивач власного житла не має.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, визначено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

На виконання вказаних приписів діючого законодавства, позивачу було призначено державну допомогу на проживання та оренду житла.

Згідно до повідомлення про надання допомоги переміщеним особам, розпорядженням Управління від 27.05.2015 року № 6162 ОСОБА_2 призначено адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, з 22.05.2015 року по 21.11.2015 року у розмірі 1326 грн. щомісяця. Згідно з розпорядженням управління від 02.07.2015 року № 610068 виплату допомоги припинено з моменту призначення. На час винесення даного розпорядження ОСОБА_2 було виплачено допомогу на суму 1753,74 грн. за період з 22.05.2015 року по 30.06.2015 року.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що обставини, які зумовили припинення виплат грошової допомоги ОСОБА_2, стали виявлені уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Відповідно до п. 14 ст. 4 Закону України № 1706-VII від 20.10.2014 року «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у день подання заяви заявнику видається довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи або в той же день видається рішення про підстави відмови за підписом керівника такого органу соціального захисту, що здійснює облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивачці була видана довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Крім того, відповідно до вимог Закону України № 1706-VII від 20.10.2014 року, у випадку відмови у продовженні терміну дії такої довідки або скасування її дії заявнику письмово повідомляються підстави такої відмови.

Пунктом 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, визначено що у день подання заяви безоплатно видається довідка за формою, наведеною у додатку, яка роздруковується на папері формату А4 і підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою відповідного уповноваженого органу. Відомості про малолітніх, неповнолітніх внутрішньо переміщених осіб, які переміщуються разом з батьками або членами сім'ї, зазначаються у довідці одного із заявників. Строк дії такої довідки становить шість місяців з дати її видачі.

Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року, грошова допомога надається з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з обліку, але не більше шести місяців.

Із заявою про признання адресної допомоги ОСОБА_2 звернулася 22.05.2015 року, та сторонами даний факт не оспорюється.

Вказане свідчить про те, що фактично Довідка про взяття на облік № діє з 14.04.2015 року, та право на допомогу ОСОБА_2 має з 22.05.2015 року (з часу відповідного звернення за адресною допомогою) у зв'язку з чим, на підставі заяви ОСОБА_2 Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Фрунзенського району Харківської міської ради повинно було здійснювати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», із відповідними змінами і доповненнями, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. При цьому адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Доказів на підтвердження того, що позивачка на момент збройного конфлікту не мешкала у м. Попасна Луганської області суду не надано.

Існує вичерпний перелік обставин, які є підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб, визначений статтею 12 Закону України № 1706-VІІ від 20.10.2014 року, однак вказаний перелік не містить жодних підстав, на які посилається відповідач.

Крім того, скасування дії довідки відповідно до вимог Закону України № 1706-VІІ від 20.10.2014 року оформлюється відповідним рішенням, яке надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з моменту прийняття такого рішення.

Згідно статті 13 Закону України № 1706-VІІ від 20.10.2014 року рішення, дії чи бездіяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб можуть бути оскаржені до суду в порядку, визначеному законом.

Однак, станом на дату звернення до суду з адміністративним позовом, жодного рішення про скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб відповідачем надано не було.

Відповідно до пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї (далі - уповноважений представник сім'ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї).

Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги визначено, що грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Отже, враховуючи відсутність обставин, визначених Пунктом 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, відповідач, вважаючи про відсутність підстав для нарахування особисто ОСОБА_2 грошової допомоги, в будь-якому разі повинен був здійснювати виплати на малолітню дитину, яка разом із позивачкою перемістилися із зони проведення антитерористичної операції.

Втративши все майно, позбавившись житла та, будучи змушеною покинути своє місце проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини, наразі ОСОБА_2 незаконно та безпідставно намагаються позбавити статусу внутрішньо переміщеної особи, що, у свою чергу, позбавляє її та малолітню дитину не тільки права на щомісячну адресну допомогу, а й інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, тощо, які, зокрема, прийняті з метою захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції.

Зокрема, довідка № від 14.04.2015 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, на сьогоднішній день, є єдиним документом, що засвідчує місце проживання ОСОБА_2 та малолітньої доньки у місті Харкові як внутрішньо переміщених осіб на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону № 1706-VII від 20.10.2014 р.

Позбавлення статусу внутрішньо переміщеної особи позбавить ОСОБА_2 гарантованих прав і свобод, що визначені Законом України № 1706-VІІ від 20.10.2014 р. «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», в тому числі: безпечні умови життя і здоров'я; достовірну інформацію про наявність загрози для життя та здоров'я на території її покинутого місця проживання, а також місця її тимчасового поселення, стану інфраструктури, довкілля, забезпечення її прав і свобод; створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання; забезпечення органами державної виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб'єктами приватного права можливості безоплатного тимчасового проживання (за умови оплати особою вартості комунальних послуг) протягом шести місяців з моменту взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; для багатодітних сімей, інвалідів, осіб похилого віку цей термін може бути продовжено; сприяння у переміщенні її рухомого майна; сприяння у поверненні на попереднє постійне місце проживання; забезпечення лікарськими засобами у випадках та порядку, визначених законодавством; надання необхідної медичної допомоги в державних та комунальних закладах охорони здоров'я; влаштування дітей у дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади; отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування; проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування; безкоштовний проїзд для повернення до свого покинутого постійного місця проживання у всіх видах громадського транспорту у разі зникнення обставин, що спричинили таке переміщення; отримання гуманітарної та благодійної допомоги; інші права, визначені Конституцією та законами України.

При цьому суд зауважує, що у, відповідності до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод і інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Зазначені положення кореспондуються з нормами ст. 162 КАС України, які визначають повноваження суду при вирішенні справи по суті.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 22 Конституції України визначено, що конституційні права і свободи гарантуються. Таким чином, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити реалізацію громадянами своїх конституційних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач під час розгляду справи не довів правомірності щодо не виплати суми допомоги позивачці та її сім'ї.

На підставі викладеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 щодо визнання дій Управління протиправними та зобов'язання Управління призначити до виплати нарахованої щомісячної адресної допомоги особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Що стосується інших позовних вимог, то вони задоволенню не підлягають як необґрунтовані та передчасні, оскільки рішення про припинення виплати адресної допомоги приймалося саме Управлінням, крім того, дане рішення суду буде підставою для нарахування та виплати адресної допомоги за період з 01 липня по 21 листопада 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 22, 46 Конституції України, Законом України № 1706-VII від 20.10.2014 р. «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст. 6-14, 71, 158, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Фрунзенського району Харківської міської ради щодо припинення виплат ОСОБА_6 призначеної щомісячної, адресної допомоги як особі, яка перемістилася з району проведення антитерористичної операції, протиправними.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Фрунзенського району Харківської міської ради призначити ОСОБА_6 виплати нарахованої щомісячної, адресної допомоги як особі, яка перемістилася з району проведення антитерористичної операції, за період з 01 липня 2015 року по 21 листопада 2015 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу , апеляційна скарга подається протягом десяти днів

У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя -