Справа № 815/7325/13-а
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7325/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Андрухів В.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Комунального підприємства "Малиновський ринок" до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування пунктів 2-8 вимоги та визнання дій неправомірними, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Комунального підприємства "Малиновський ринок" до Державної фінансової інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування пунктів 2-8 вимоги №810-27/2026 від 07.10.2013 року про усунення порушень, встановлених ревізією фінансово-господарської діяльності та визнання неправомірними дій службових осіб Одеської об'єднаної Державної фінансової інспекції ДФІ в Одеській області з проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Малиновський ринок" без повідомлення про дату початку і закінчення ревізії та зі складання акту про результати ревізії №810-16/98 від 02.09.2013 року, який не відповідає вимогам законодавства.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2013 року позов задоволено частково: визнано неправомірними дії посадових осіб відповідача з проведення ревізії без належного повідомлення Підприємства про дату початку та закінчення ревізії; визнано протиправними та скасовано пункти 2-5,7,8 та пункт 6 вимоги Фінінспекції в частині відрахування з директора коштів в сумі, що перевищує 2429,1 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 року постанову суду першої інстанції скасовано та частково задоволено адміністративний позов: визнано неправомірними дії посадових осіб відповідача з проведення ревізії без належного повідомлення підприємства про дату початку та закінчення ревізії; визнано протиправними та скасовано пункти 3-5,8 та пункт 6 вимоги Фінінспекції в частині відрахування з директора коштів в сумі, що перевищує 2429,1гр. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 року касаційну скаргу Комунального підприємства "Малиновський ринок" задоволено частково, постанови Одеського окружного адміністративного суду від 09.12.2013 року та Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.04.2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В ухвалі Вищого адміністративного суду України від 26.11.2015 року зазначено, що при вирішенні даної категорії спорів суттєве правове значення має з'ясування судами характеру оскаржуваних вимог, що пред'явлені підконтрольній установі. Водночас у справі, що розглядається, судами при вирішенні спору не було досліджено характер пред'явлених товариству вимог, що полягає, виходячи з їх змісту, в обов'язковості їх виконання як підстави для оскарження.

Відповідно до вимог ч.5 ст.227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

При новому розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримав, додатково надав письмові пояснення, згідно яких наполягає на задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 18.02.2016 року не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про поважність причини неявки суд не сповістив.

Керуючись ч.6 ст.128 КАС України, оскільки до суду з'явилися не всі особи, які беруть участь у справі, за наявності підстав для розгляду справи в даному судовому засіданні та враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши в порядку письмового провадження матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Суд встановив, що в період з 07.06.2013 року по 23.08.2013 року відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи на ІІ квартал 2013 року, повідомлення "Про терміни проведення ревізії", направленого на адресу КП "Малиновський ринок" 28.05.2013 року та на підставі направлень на проведення ревізії від 06.06.2013 року №139, від 17.06.2013 року №154, від 26.06.2013 року №163, від 08.07.2013 року №166, від 05.07.2013 року №916, працівниками ДФІ в Одеській області проведена ревізія фінансово-господарської діяльності КП "Малиновський ринок" за період з 01.10.2008 року по 31.05.2013 року.

28.05.2013 року директору Комунального підприємства "Малиновський ринок" було направлено рекомендований лист "Про терміни проведення ревізії", який було отримано 11.06.2013 року.

За результатами проведеної ревізії складений Акт ревізії від 02.09.2013 року №810-16/98 фінансово-господарської діяльності КП "Малиновський ринок", згідно з яким серед інших встановлені порушення:

- п.п. 3.3.5 п. 3.3, п.п. 5.7 статуту комунального підприємства "Малиновський ринок", затвердженого рішенням Одеської міської ради від 15.07.2005 року №4261-ІУ та ст.5 Закону України "Про колективні договори і угоди" від 1 липня 1993 року № 3356-ХІІ (незаконне використання прибутку підприємства на загальну суму 38674 грн. для придбання туристичних путівок,не передбачених контрактом); порушення вимог Положення № 637 та порушення вимог п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року №88 (здійснено витрати на оплату міжнародної транспортної пошти у сумі 492,00 грн. на підставі документу, складеному іноземною мовою, в якому відсутні данні про вартість послуги);

- порушення п.1 ст.180 та п.1, ст.230 Господарського кодексу України (недоврахування пені, в результаті чого підприємство недоотримало доходів на загальну суму 456,33 грн., з них з простроченням терміном позовної давності на загальну суму 257,65 грн.);

- п.п. 2, п. а, ст. 28 та п.п. 1, п. а, ст. 30, ст.17 та п. 5, п. 6 статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 року №280/97 - ВР (без відповідного рішення ОМР з балансу підприємства проводилося відчуження (списання) комунального майна на суму 33705,32 грн);

- п.21 Наказу Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 року № 290 "Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід" та рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 14.09.2005 року № 529 "Про встановлення тарифів на послуги, що надаються комунальним підприємством "Малиновський ринок" (директорами підприємства при укладенні договорів про надання послуг з утримання тимчасових торговельних місць до розрахунку вартості договорів не включалася плата за послуги з охорони, що призвело до неотримання доходів підприємством на загальну суму 3959500 грн.).

Згідно висновку акту ревізії загалом, встановлено фінансових порушень що призвели до матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 4067503,89 грн. (відшкодовано в ході ревізії на загальну суму 6659,89 грн.).

За результатами проведеної ревізії на підставі акту №810-16/98 ДФІ в Одеській області було виставлено КП "Малиновський ринок" вимогу про усунення виявлених ревізією порушень №810-27/2026 від 07.10.2013 року, зокрема:

- у п. 2 зобов'язано стягнути з осіб КП "Малиновський ринок", відповідальних за укладання договорів на надання послуг з утримання тимчасових торгівельних місць;

- у п. 3 - стягнути з колишнього директора КП "Малиновський ринок" ОСОБА_2 кошти у сумі 38674 гривень;

- у п. 4 - стягнути з осіб КП "Малиновський ринок", відповідальних за незаконне списання комунального майна;

- у п. 5 - внести зміни до колективного договору, за якими виплата заробітної плати буде законною; відрахувати (за наявності заяв працівників) зайво нараховану та виплачену заробітну плату за час відпусток. В іншому випадку стягнути з відповідальних осіб, зайво сплачені кошти у сумі 10471,73 грн.; провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду та повернути зайво сплачені кошти в сумі 3815,11 грн. (зарахувати в рахунок майбутніх платежів);

- в п. 6 - відрахувати з директора КП "Малиновський ринок" ОСОБА_3 кошти у сумі 13928,19 гривень;

- у п. 7 - відобразити дебіторську заборгованість за неповернутими підзвітними коштами ОСОБА_4 у загальній сумі 492 грн. В іншому випадку стягнути з осіб, відповідальних за незаконне відшкодування грошових коштів;

- у п. 8 - відобразити дебіторську заборгованість за не донараховану пеню ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_6 Стягнути з ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_6 вищезазначену суму (456,33 грн.), в іншому випадку стягнути з осіб, відповідальних за порушення.

Судом встановлено що, у вказаній вимозі зазначено, що ревізія проводиться відповідно до п. 2.3.4.1 Плану роботи ДФІ в Одеській області на ІІ квартал 2013 року, отже ревізія є плановою.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Відповідно до п. 8 "Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006р. (далі - Порядок), контролюючий орган, що проводить планову виїзну ревізію, повідомляє об'єкту контролю одним із способів, визначених у пункті 39 цього Порядку, про дати її початку та закінчення. Планова виїзна ревізія розпочинається не раніше ніж через 10 календарних днів після надіслання об'єкту контролю повідомлення.

Пунктом 39 Порядку передбачено наступні способи повідомлення об'єкту контролю: а) особисто під розписку керівнику або головному бухгалтеру об'єкта контролю; б) через канцелярію (підрозділ з питань діловодства) з відміткою на примірнику акта контролюючого органу про дату реєстрації в журналі вхідної кореспонденції об'єкта контролю та підписом працівника канцелярії (загального відділу), який здійснив реєстрацію; в) рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням. При цьому на примірнику акта, що залишається в контролюючому органі, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів ревізії.

Проте судом встановлено, що ДФІ в Одеській області належним чином у порядку, вставленому Постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006р., не повідомило позивача про дати початку та закінчення перевірки.

Так представником відповідача було надано до суду лист, адресований Директору Комунального підприємства "Малиновсьикй ринок" "Про терміни проведення ревізії" з доказами його направлення, про що свідчить квитанція пошти (т. 3, а.с.46), проте згідно зазначеної квитанції цей лист був "рекомендованим", тобто "без повідомлення про вручення", що не відповідає вимогам п. 39 Порядку.

Доказів того, що КП "Малиновський ринок" ще якимось способом повідомлялось про терміни проведення ревізії, представником відповідача суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо неправомірності дій службових осіб Державної фінансової інспекції в Одеській області з проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності КП "Малиновський ринок" без належного повідомлення про дату початку і закінчення ревізії у відповідності до "Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №550 від 20.04.2006р.

Щодо вимоги позивача про визнання неправомірними дій службових осіб відповідача зі складання акту про результати ревізії №810-16/98 від 02.09.2013 року, суд зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (надалі - Закон) передбачено, що інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Частина 3 п. 35 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого Постановою КМУ від 20.04.2006р. №550 (надалі - Порядку) вимагає, що акт ревізії повинен містить, зокрема виявлені допущені об'єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції контролюючого органу, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов'язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.

В акті про результати ревізії №810-16/98 від 02.09.2013 року на виконання вимог вказаних нормативних актів відповідачем зазначено відповідальних посадових осіб, винних у виявлених в ході ревізії порушеннях, що відображено у вказаному акті (т.1 а.с.44, 46, 47, 49, 50, 52, 57, 58, 59, 64, 66, 73).

Викладене спростовує доводи позивача про відсутність в акті ревізії осіб, винних у допущенних порушеннях.

Таким чином, у задоволенні вимоги позивача про визнання неправомірними дій службових осіб відповідача зі складання акту про результати ревізії №810-16/98 від 02.09.2013 року, який не відповідає вимогам законодавства - належить відмовити.

У пункті 5 припису зазначено, що в порушення статті 8 Закону України "Про відпустки" від 15.11.1996 року №504, відповідно до наказів директора прибиральникам території, касирам-контролерам, електрикам, спеціалісту з аналізу ринку у 2009-2010р. надавалась додаткова оплачувана відпустка у кількості 4 календарних дні за особливий характер праці у зв'язку з ненормованим робочим днем, проте, жодним нормативним документом та Колективними договорами на відповідні роки не визначено, що вищевказані працівників відносяться до категорій працівників з особливим характером праці та з ненормованим робочим днем, в результаті чого зайво нараховано та виплачено заробітної плати за час відпусток працівникам підприємства на загальну суму 10471,73 грн. та відповідно зайво перераховано внесків до державних цільових фондів на загальну суму 3815,11 грн. у зв'язку з чим: - внести зміни до колективного договору, за яким виплата заробітної плати буде законною; відрахувати (за наявності згоди працівників) зайво нараховану і виплачену заробітну плату за час відпусток, в іншому випадку стягнути з відповідальних осіб, зайво сплачені кошти у сумі 10471,73 грн.; - провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до Фонду та повернути зайво сплачені кошти в сумі 3815,11 грн.

Суд вважає, що пункт 5 вимоги підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6. Закону України "Про відпустки" щорічна основна відпустка надається працівникам тривалістю не менш як 24 календарних дні за відпрацьований робочий рік, який відлічується з дня укладення трудового договору.

Згідно приписів ст. 5 Закону України "Про колективні договори і угоди" умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників, є недійсними, і забороняється включати їх до договорів і угод.

Під час прийняття рішення відповідачем безпідставно не взято до уваги, що згідно з п.2.9. Колективного договору на 2007-2009 роки, ухваленого 03.07.2007 року та зареєстрованого Управлінням економіки інвестиційної політики та зовнішньоекономічної діяльності Одеської міської ради 19.07.2007 року, передбачено, що у відповідності із Законом України "Про відпустки" працівникам надається основна відпустка тривалістю 28 календарних днів, а тому позивач повинен був виконувати умови договору, та надавати її.

Пунктом 4.4. Колективного договору на 2005-2007 роки, ухваленого 02.08.2005 року та зареєстрованого 21.02.2006 року, встановлено, що тривалість основної щорічної оплачуваної відпустки для працівників підприємства - 24 дня, а пунктом 4.8 встановлено тривалість додаткової відпустки всім працівникам підприємства - 4 календарних дні за особливий характер праці, у зв'язку з ненормованим робочим днем.

Крім того, відповідачем не враховано, що згідно з розділом XXII "Загальні професії за всіма галузями господарства" списку виробництв, робіт, професій і посад працівників, робота яких пов'язана з підвищеним нервово-емоційним та інтелектуальним навантаженням або виконується в особливих природних географічних і геологічних умовах та умовах підвищеного ризику для здоров'я, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.11.97 р. N 1290 (додаток 2 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.05.2003 р. N 679, із змінами) прибиральники службових приміщень, зайняті прибиранням загальних убиралень та санвузлів, мають право на щорічну додаткову відпустку за особливий характер праці тривалістю до 4 календарних днів. Конкретна тривалість відпусток за особливий характер праці встановлюється колективним або трудовим договором залежно від часу зайнятості працівника в цих умовах (стаття 8 Закону).

Згідно ч.2 ст.5 Закону України "Про відпустки" святкові та неробочі дні (стаття 73 Кодексу законів про працю України) при визначенні тривалості щорічних відпусток та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей (стаття 19 цього Закону), не враховуються.

Як вбачається з копій деяких наказів про надання відпусток вони надавались у 2008-2009 роках за період 2005-2007 роки (т.3 а.с. 195, 193, 192, 185,182,181,180, 177, 163,154,171), та у 2009-2010 роках за 2008-2009 роки, а тому на них розповсюджується дія умов колективних договорів, які діяли на час виникнення права на відпустку.

При цьому суд враховує, що відображення в наказах директорів на відпустки за відпрацьований період 2007-2009 р.р. та в обліку надання основної відпустки - 24 календарних днів та 4 календарних днів додаткової відпустки, що разом складає 28 календарних днів, фактично не перевищує кількості днів відпустки, визначеної умовами колективного договору - "надання усім працівникам основної відпустки 28 календарних днів", та не призвело до зайвого нарахування і виплати заробітної плати за час відпустки, а є дотриманням умов договору.

Оскільки з акту ревізії та додатків до нього вбачається, що вказані питання під час ревізії не перевірялись, пояснення не відбирались, та не враховувалось при складенні вимоги, та суд не може перебирати на себе функції контролюючого органу з цих питань, вказаний пункт вимоги підлягає скасуванню.

У пункті 8 оскаржуваної вимоги відповідач зазначив про порушення Комунальним підприємством п.1. ст.180 Господарського Кодексу України через не донарахування пені ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_6, в результаті чого підприємство недоотримало доходів на загальну суму 430,33 грн., з них з простроченим терміном позовної давності на загальну суму 257,65 грн., що призвело до матеріальної шкоди (збиткам), у зв'язку з чим: відобразити дебіторську заборгованість за не донараховану пеню ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_7 вищезазначену суму, в іншому випадку стягнути з осіб, відповідальних за допущене порушення.

Суд не погоджується з наявністю порушення, оскільки за умовами договорів про надання послуг по організації ринкової торгівлі, укладених з ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_6 (т.3 а.с.207-211), не передбачено за порушення строків оплати застосування пені, а тільки штраф в розмір 10%, який є іншим видом неустойки, та відповідно до ст.546 ЦК України, ст.232 ГК України застосування заходів по забезпеченню виконання зобов'язань, яким є штраф - є правом, а не обов'язком підприємства, а тому позов в частині скасування п.8 вимоги також підлягає задоволенню.

Щодо викладеного у п.7 Вимоги порушення позивачем п. 1.3. "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.1995р. №88, - безпідставного відшкодування підзвітних коштів ОСОБА_4 у загальній сумі 492 грн., що нібито призвело до матеріальної шкоди (збитків) нанесених Підприємству, у зв'язку з чим КП слід: відобразити дебіторську заборгованість за неповернутими підзвітними коштами ОСОБА_4 у загальній сумі 492,00 гривень, у іншому випадку стягнути з осіб, відповідальних за незаконне відшкодування грошових коштів, то суд вважає, що порушення відсутнє з наступних підстав.

Як вбачається з Рішення Одеської міської ради від 28.02.3012р. №1764 (т.2 а.с.142) була надана згода на вихід КП "Малиновський ринок" зі складу засновників ТОВ "Малиновський ринок". Та через те, що серед інших засновників ТОВ була Компанія Шелтон Інвест ЛТД зареєстрована на Британській території в Індійському океані, то з метою повідомлення останньої про проведення позачергових зборів учасників ТОВ, призначених на 02.07.2012 року, позивачем було спрямовано за допомогою кур'єрської пошти відповідного листа до другого засновника (т.2 а.с.143,144). Оплату за послуги по міжнародному транспортуванню до адресата листа в сумі 492 грн. понесла секретар Мартиненко Н.С., яка в наступному подала в бухгалтерію підприємства звіт та квитанцію №ПН372259Р про оплату в касу Фінбанку 492 грн. (т.2 а.с. 43).

Проте, в якості рахунку, що повинен підтвердити вартість даної послуги, а саме 492 грн., до авансового звіту надано документ, складений виключно іноземною мовою без впорядкованого аутентичного перекладу і якому відсутні дані про вартість даної послуги тобто відсутні обов'язкові реквізити стосовно обсягу та одиниці виміру господарської операції, що є порушення вимог ст.9 п.2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996 XIV та п.2.4 "Положення іро документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" від 24.05.1995р. №88 та позбавляє документ юридичної сили.

Тому, суд не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності порушень вказаних у п.7 оскаржуваної вимоги, оскільки відсутнє підтвердження необхідності сплати саме 492 грн.

Щодо вимоги позивача про визнання протиправними та скасування пунктів 2,3,4,6 вимоги №810-27/2026 від 07.10.2013 року про усунення порушень, встановлених ревізією фінансово-господарської діяльності, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 7 ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 46 Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 визначено, що, якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього -не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Відповідно до Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України № 499/2011 від 23.04.2011 року, Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших службових осіб підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п.6 зазначеного Положення Держфінінспекція для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням про Держфінінспекцію встановлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, Держфінінспекція має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п.7 ст.10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Таким чином, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, у органу державного фінансового контролю є право пред'являти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово відшкодувати виявлені в ході перевірки збитки.

Між тим, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача. У справі ж, яка розглядається, відповідачем пред'явлено вимогу, пп..2-4, 6, якої вказують на виявлені збитки, їх розмір та їх не відшкодування позивачем.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Зазначена правова позиція відображена у постановах Верховного Суду України від 15 квітня 2014 року №21-40а14, №21-63а14, від 13 травня 2014 року, № 21-89а14, від 14 жовтня 2014 року у справі №21-439а14, від 20 січня 2015 року №21-63а14.

Згідно вимог ч.1 ст.244-2 КАС України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи вищевикладене, перевірка обґрунтованості та правомірності пунктів 2, 3, 4, 6 вимоги може буди здійснена лише під час звернення органу фінансової інспекції з позовом про стягнення сум, визначених в такій вимозі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що пункти 2,3,4,6 вимоги №810-27/2026 від 07.10.2013 року задоволенню не підлягають, оскільки питання щодо їх правомірності або протиправності може бути вирішено лише в межах розгляду адміністративного позову органу державного фінансового контролю про стягнення відповідних збитків, а тому у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Малиновський ринок" у цій частині належить відмовити.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Комунального підприємства "Малиновський ринок" підлягає частковому задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.94 КАС України суд стягує понесені ним судові витрати в сумі 68,82 грн. за подання позову немайнового характеру з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Малиновський ринок" - задовольнити частково.

Дії службових осіб Одеської об'єднаної Державної фінансової інспекції ДФІ в Одеській області з проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства "Малиновський ринок" без повідомлення про дату початку і закінчення ревізії - визнати неправомірними.

Визнати протиправними та скасувати пункти 5, 8 вимоги Одеської об'єднаної Державної фінансової інспекції ДФІ в Одеській області №810-27/2026 від 07.10.2013 року про усунення порушень, встановлених ревізією фінансово-господарської діяльності.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути судові витрати у сумі 68,82 грн. (шістдесят вісім гривень 82 коп.) з Державної фінансової інспекції в Одеській області () за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Комунального підприємства "Малиновський ринок" ().

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції - протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги у 10-денний строк з дня отримання копії постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В.Андрухів