Справа № 734/2030/15-а
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 734/2030/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Анохін А.М.
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Борисюк Л.П., Петрика І.Й.,

за участю секретаря: Присяжної Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання постанови головного державного виконавця про накладення штрафу такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області із адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області, в якому просив визнати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Данілевського О.М. про накладення штрафу ВП № 41204564 від 25.06.2015р. такою, що суперечить вимогам чинного законодавства та скасувати дану постанову.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року в задоволенні вимог даного позову відмовлено.

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з'ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити вимоги даного позову.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі виконавчого листа № 2-а/2505/11297/2011, виданого 17.05.2013р. Козелецьким районним судом Чернігівської області про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області здійснити перерахунок та забезпечити виплату ОСОБА_3 з урахуванням положень ст. 28 ч. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоров'ю відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 15 % мінімальної пенсії за віком, здійснити перерахунок та забезпечити виплату підвищення до пенсії відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, починаючи з 18.08.2010р. по 22.07.2011р. включно, за відрахуванням вже сплачених сум, було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Однак листом Управління Пенсійного фонду Козелецькому районі Чернігівської області від 16.12.2013 № 7354/05 відповідача було повідомлено про відсутність відповідних бюджетних призначень для проведення відповідних виплат (а.с. 9), що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи колегія суддів зважає на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про виконавче провадження» (з наступними змінами і доповненнями).

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

В силу статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно із статтею 75 вищезазначеного Закону, після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого ч.2 ст.25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до ст.89 цього Закону, згідно якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання, а також не пізніше п'яти робочих днів з дня накладення штрафу повторно перевіряє стан виконання рішення. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області при винесенні постанови про накладення штрафу ВП № 41204564 від 25.06.2015р. діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», в межах своєї компетенції та не мав підстав, передбачених вищезазначеним законом, для невиконання виконавчого документу, оскільки позивачем у встановлений державним виконавцем строк рішення суду не виконано, не вчинено дій для виконання такого рішення, тому накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. є правомірним.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що згідно п. 1, п. 4 постанови Пенсійного фонду № 28-2 від 22.12.2014 "Про затвердження положень про територіальні органи Пенсійного фонду України та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов правління Пенсійного фонду України", Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що невиконання судового рішення управлінням Пенсійного фонду України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 березня 2015 року №21-66а15, а тому в силу ч.1 ст.2442 КАС України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Крім того, всупереч ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови про накладення штрафу ВП № 41204564 від 25.06.2015р., якою накладено штраф в розмірі 680,00 грн за повторне невиконання судового рішення без поважних причин, натомість жодних доказів повторності та наявності постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення, що передувала оскаржуваній, суду не надано.

За таких обставин, заявлені позивачем вимоги колегія суддів знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постанова суду першої інстанції ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому вбачаються підстави для скасування постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року та ухвалення нового рішення, яким адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання постанови головного державного виконавця про накладення штрафу такою, що не відповідає нормам чинного законодавства та її скасування, слід задовольнити.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області - задовольнити.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 30 грудня 2015 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в особі відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про визнання постанови головного державного виконавця про накладення штрафу такою, що не відповідає нормам чинного законодавства - задовольнити.

Визнати нечинною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Данілевського О.М. ВП № 41204564 від 25.06.2015р. про накладення штрафу.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Я.М. Собків Л.П. Борисюк І.Й. Петрик

Головуючий суддя Собків Я.М.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.