Справа № 817/3145/15
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3145/15

27 січня 2016 року 10год. 30хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Сала А.Б. за участю секретаря судового засідання Манюк Т.І. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник Наконечний А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_3
до Головного управління ДФС у Рівненській області Гощанської ОДПІ ГУ ДФС в Рівненській області
про визнання протиправними та скасування наказу, рішення та податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач 1) та Гощанської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач 2), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ від 28.07.2015 №509 про проведення фактичної перевірки та Акт (довідку) про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, від 29.07.2015; визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 про застосування фінансових санкцій від 28.09.2015 №; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 №.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні рішення про застосування фінансових санкцій суперечать приписам частини 3 статті 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по сплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України. Також, позивач посилається на порушення фіскальним органом процедури проведення перевірки на підставі протиправного наказу про проведення такої перевірки.

Ухвалою судді від 16.10.2015 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою суду від 19.10.2015 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні під час розгляду справи представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх повністю.

Представник відповідача 1 та відповідача 2, заперечив проти позову та вказав, що фактична перевірка була проведена з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, а встановлені під час її проведення порушення є позивачем не спростовані. Обставини викладені у позовній заяві не є достатніми для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 пройшла процедуру державної реєстрації, а відтак набула правового статусу суб'єкта господарювання в розумінні частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» від 15.05.2003 №755-IV (далі іменується - Закон України №755-IV); перебуває на обліку у Гощанській ОДПІ ГУ ДФС в Рівненській області (статті 63, 65 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (далі іменується - ПК України)); та зареєстрована за адресою: 34711, Рівненська область, Корецький район, село Велика Клецька, вулиця Центральна, будинок №13 (стаття 45 ПК України, статті 1, 17, 18 Закону України №755-IV).

Позивач зареєстрований платником податків II групи, що підтверджується Витягом з реєстру платників єдиного податку (а.с. 11).

На підставі наказу начальника ГУ ДФС у Рівненській області «Про проведення фактичної перевірки в підприємстві торгівлі за адресою: вул. Першотравнева, с. Велика Клецька, Корецький р-н, Рівненська обл.» від 28.07.2015 №509 (далі іменується - Наказ №509) (а.с. 6), наказано провести фактичну перевірку з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів в підприємстві торгівлі за адресою: вул. Першотравнева, с. Велика Клецька, Корецький р-н, Рівненська обл., в період з 29.07.2015 терміном на 10 діб.

На підставі Наказу №509 та направлень на перевірку №№260 та 261 від 28.07.2015, фахівцями фіскального органу проведено фактичну перевірку в підприємстві торгівлі за адресою: вул. Першотравнева, с. Велика Клецька, Корецький р-н, Рівненська обл., за результатами якої складено Акт (довідка) «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами» від 29.07.2015 №000122 (далі іменується - Акт перевірки) (а.с. 7).

Перевіркою встановлено факт реалізації позивачем пляшки пива «Львівське» світле місткістю 0,5 л, вміст спирту не менше 4% обертів, дата розливу 15.02.2015, по ціні 08 грн. 00 коп.; на реалізації знаходилося: пиво «Львівське 1715» 0,5 л, вмісткістю не менше 4,2%, дата виробництва 19.06.2015, по ціні 09 грн. 00 коп., в кількості 16 пляшок; пиво «Минське Жигулівське» 0,5 л, спирту не менше 4,5%, дата виробництва 12.06.2015, по ціні 10 грн. 50 коп., в кількості 10 пляшок; пиво «Арсен» №1 міцне 0,5 л, спирту не менше 7,4%, дата виробництва 26.05.2015, по ціні 10 грн. 00 коп., в кількості 4 пляшки; пиво «Бергшлос чорний» 0,5 л, спирту не менше 4,5%, дата виробництва 16.08.2015, по ціні 12 грн. 00 коп., в кількості 17 пляшок; пиво «Бочкове» світле, місткістю 0,5 л, спирту не менше 4,6%, дата виробництва 16.04.2015, по ціні 11 грн. 00 коп., в кількості 8 пляшок; вино «Шабо» Шабський червоне, місткістю 0,75 л, міцність 9-12%, дата виробництва 16.04.2015, по ціні 11 грн. 00 коп., в кількості 8 пляшок; вермут десертний білий «Маренго» місткістю 0,5 л, міцність 16%, дата виробництва 02.02.2015, по ціні 35 грн. 00 коп., в кількості 4 пляшки.

На підставі Акту перевірки фіскальним органом винесено Рішення про застосування фінансових санкцій від 28.08.2015 № (а.с. 9), яким застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп., та податкове повідомлення-рішення від 28.08.2015 № (а.с. 10), яким визначено суму штрафу у розмірі 1815 грн. 00 коп.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірних рішень, а також суджень, відображених контролюючим органом в Акті перевірки, на відповідність вимогам частини 3 статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 194-1.4. пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначаються функції контролюючого органу до яких, зокрема, належить здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб'єктами господарювання установлених законодавством обов'язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), проведення розрахункових операцій, а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, наявністю торгових патентів.

В підпункті 19-1.1.13. пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України визначаються функції контролюючого органу щодо контролю за підприємствами, які здійснюють діяльність на основі ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами.

Згідно з підпункту 80.2.3. пункту 80.2. статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин обумовлених в підпунктах 80.2.1 - 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Так, 21.07.2015 на адресу Головного управління ДФС у області (вх. №614з/17-00)) надійшов лист ОСОБА_4, відповідно до якого вбачається, що за адресою с. Велика Клецька, вул. Першотравнева, Корецького району, Рівненської області здійснюється господарська діяльність без дозвільних документів.

У зв'язку з таким повідомленням фіскальним органом була проведена фактична перевірка.

Судом встановлено, що перед початком проведення перевірки платнику податків було вручено усі належні документи: направлення на перевірку та Наказ №509, що вбачається зі змісту даних документів з наявною відміткою про їх отримання особою.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, керуючись Законом України №71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» визначено, що з 01.07.2015 пиво відноситься до алкогольних напоїв.

Під час перевірки встановлено факт реалізації пива без ліцензії, який зафіксований в Акті перевірки від 29.07.2015, що є порушенням вимог частини 12 статті 15 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», де зазначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Суд зазначає, що факт реалізації алкогольних напоїв позивачем жодною із сторін спору не заперечується, тобто такий факт є визнаним та підтвердженим.

Судом встановлено, що на момент проведення фактичної перевірки у платника податків була відсутня відповідна ліцензія на торгівлю алкогольними напоями. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що ним отримана відповідна ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями (а.с. 74), оскільки остання отримана лише 23.09.2015, тобто задовго після проведення фактичної перевірки.

Відповідно до абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону України №481/95-ВР, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, Рішення про застосування фінансових санкцій від 28.08.2015 № є таким, що відповідає критеріям правомірності рішення суб'єкта владних повноважень.

Статтею 1 Закону України №481/95-ВР визначено, що місце торгівлі - місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

В пункті 8 та пункті 10 статті 9 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зазначається, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при: при продажу товарів (крім підакцизних) (наданні послуг) особами, які отримали пільговий торговий патент для продажу товарів (надання послуг); при продажу у кіосках, з лотків та розносок газет, журналів та інших видань, листівок, конвертів, знаків поштової оплати, якщо питома вага такої продукції становить понад 50 відсотків загального товарообігу за відсутності продажу алкогольних напоїв та підакцизних непродовольчих товарів, а також при продажу жетонів та проїзних квитків у касах метрополітену.

В наданому позивачем поясненні від 29.07.2015 стосовно факту реалізації пива без ліцензії, останній зазначає, що здійснювала продаж алкогольних напоїв без надання фіскальних чеків по факту продажу, оскільки касовий апарат був відсутній.

Окрім цього, в поясненні позивач зазначила, що супровідні документи на алкогольні напої були відсутні, так як вони були придбані на ринку.

Так, відповідно до статі 20 Закону України №265/95-ВР, до суб'єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Таким чином, до позивача правомірно застосовано штраф у розмірі 1814 грн. 00 коп. (907 грн. 00 коп. х 200%), за ведення з порушенням порядку, встановленого законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.

Окрім того, відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України №265/95-ВР, за порушення вимог цього Закону до суб'єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об'єкті такого суб'єкта господарювання: вчинене вперше - 1 гривня.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення фіскального органу є правомірними, а відтак позовна вимога в частині визнання їх протиправними та скасування - не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування Наказу №509, суд зазначає наступне.

За правилами пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2).

Пунктом 80.4 статі 80 ПК України встановлено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (пункт 80.5 статті 80 ПК України).

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

За правилами пункту 81.2 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови.

Судом встановлено, що на підставі Наказу №509 фактична перевірка була проведена. При чому, платник податків допустив посадових осіб контролюючого органу до її проведення.

Суд також зазначає, що, звертаючись до адміністративного суду з вимогами про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки, позивач скористався гарантованим Конституцією України правом на звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод.

Дане право закріплене і в частині 1 статті 6 КАС України, в якій зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Крім того, відповідно до статті 2, пункту 1 частини 1 статті 17 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із наведених норм права вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дії або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які безпосередньо породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Тобто, якщо позивач вважає, що наказ про проведення перевірки є протиправним, він має право не допустити фахівців контролюючого органу до проведення перевірки, що передбачено нормами ПК України (стаття 81).

Оскільки, наслідком розв'язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб'єктивного права позивача, то при розгляді даного спору про скасування наказу слід встановити, чи є оскаржуваний акт таким, що породжує для позивача настання будь-яких юридичних наслідків і впливає на його права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, а також чи буде задоволення таких позовних вимог мати своїм правовим наслідком безпосередній захист прав позивача. Обов'язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії є створення юридичних наслідків у формі прав, обов'язків, їх зміни чи припинення.

Зміст оскаржуваного Наказу №509 полягає в організації та проведенні фактичної перевірки.

Суд зазначає, що винесення наказу про проведення перевірки є частиною процесу реалізації податковим органом повноважень, наданих йому чинним законодавством. Результатом реалізації цих повноважень є винесення у відповідній формі рішення, яке породжує юридичні наслідки для платника податків.

Отже, виключно результат реалізації повноважень податкового органу (а саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень (як то, дії по проведенню перевірки, наказ про проведення перевірки) може бути об'єктом судового оскарження. А дотримання контролюючим органом вимог актів законодавства щодо порядку та способу проведення перевірки входить до предмету доказування при розгляді спору про правомірність рішення контролюючого органу.

Допуск до перевірки нівелює правові наслідки можливих процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та/або проведенні податкової перевірки.

Отже, позови платників податків про оскарження дій контролюючого органу щодо призначення перевірок чи оскарження наказу про проведення перевірки, можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбувся допуск посадових осіб контролюючого органу до перевірки. У протилежному випадку (тобто якщо на час вирішення спору перевірку вже проведено та винесено відповідні рішення) правові наслідки реалізації наказу про призначення цієї перевірки є вичерпаними, а тому оскарження такого наказу не сприяє відновленню порушених прав платника.

Таким чином, позовна вимога про визнання протиправним та скасування Наказу №509 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування Акту перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов'язаний його підписати.

Пунктом 86.5 статті 86 ПК України визначено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Акт перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення перевірки діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

За правилами частини 2 статті 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Суд зазначає, що Акт перевірки не являється рішенням суб'єкта владних повноважень - актом індивідуальної дії, який може бути оскаржено у судовому порядку.

Таким чином, заявлена позовна вимога не підлягає задоволенню.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи допустимі та належні докази у їх сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У зодовленні адміністративного позову ОСОБА_3 до Головного управління ДФС у Рівненській області, Гощанської ОДПІ ГУ ДФС в Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказу, рішення та податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Сало А.Б.