Справа № 814/4146/15
Суддя: Марич Є. В.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

29 лютого 2016 року Справа № 814/4146/15

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Марича Є.В. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомПриватного сільськогосподарського підприємства "Ротор-Б", вул. Радгоспна, 13,Маринівка,Доманівський район, Миколаївська область,56425

доРеєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, вул. Котовського, 28,Миколаїв,54010

треті особиТовариство з обмеженою відповідальністю "Форт Ост", вул. Потьомкінська, 42,Миколаїв,54001 Відділ Держгеокадастру у Доманівському районі Миколаївської області, вул. Радянської армії, 18,Доманівка,Доманівський район, Миколаївська область,56401 ОСОБА_1, АДРЕСА_1 ОСОБА_2, АДРЕСА_1
провизнання протиправними та скасування рішень від 08.10.2015р. № 25130633, від 12.10.2015р. № 25228983,
ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство «Ротор-Б» (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції (далі-відповідач) про визнання протиправним та скасування рішень від 08.10.2015 року №25130633, від 12.10.2015 р. №25228983, за участю третіх осіб - ТОВ «Форт Ост», Відділу Держгеокадастру у Доманівському районі Миколаївської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що при вже існуючій попередній реєстрації речового права оренди ПСП «Ротор-Б», відповідачем було проведено ще одну реєстрацію такого самого речового права на ті самі об'єкти нерухомого майна. Під час реєстрації речових прав ТОВ «Форт Ост» на земельні ділянки, відповідачем були допущені порушення Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідач надав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову.

Треті особи заперечували проти позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні. Суд вважає, що в адміністративній справі достатньо матеріалів для її розгляду в письмовому провадженні.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

01 грудня 2012 року між Приватним сільськогосподарським підприємством «Ротор-Б» та власниками земельних ділянок були укладені договори оренди земельних ділянок, що розташовані на території Маринівської сільської ради Доманівського району Миколаївської області: ,

- з ОСОБА_1, кадастровий номер земельної ділянки № НОМЕР_1, реєстраційний запис № НОМЕР_3 від 20 грудня 2012 року;

- з ОСОБА_2, кадастровий номер земельної ділянки № НОМЕР_2, реєстраційний запис № НОМЕР_4 від 20 грудня 2012 року (арк .с .16-20).

Вказані договори оренди земельних ділянок зареєстровані 20 грудня 2012 року у Відділі Держкомзему у Доманівському районі у відповідності до діючого на той час порядку. Факт укладення зазначених договорів у 2012 році підтверджується самими договорами, а їх державної реєстрації - написами на договорах та інформаційними довідками відділу Держземагентства у Доманівському районі Миколаївської області.

На підставі договорів оренди земельних ділянок Приватне сільськогосподарське підприємство «Ротор-Б» прийняло в строкове платне користування земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 50 років.

У жовтні 2015 року реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області прийнято наступні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- № 25130633 від 08.10.2015 р. щодо державної реєстрації іншого речового права (право оренди земельної ділянки) на земельну ділянку за кадастровим номером № НОМЕР_2 на підставі договору оренди земельної ділянки НОМЕР_5 укладений 25.09.2015 р. між сторонами: орендодавець - ОСОБА_2, орендар - ТОВ «Форт Ост»;

- № 25228983 від 12.10.2015 р. щодо державної реєстрації іншого речового права (право оренди земельної ділянки) на земельну ділянку за кадастровим номером № НОМЕР_1 на підставі договору оренди земельної ділянки НОМЕР_6 укладений 08.09.2015 р. між сторонами: орендодавець - ОСОБА_1, орендар - ТОВ «Форт Ост» (арк. с. 127-134).

Позивач вважає такі рішення прийнятими державним реєстратором в порушення вимог діючого законодавства.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 4 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі-Закон) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових прав та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 вказаного Закону, серед прав та підлягають державній реєстрації, є право постійного користування та оренди земельної ділянки.

За приписами ч. 4. ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Також, згідно із п. 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації прав, які виникли у встановленому порядку до 01 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно у встановленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов'язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації.

Так, державний реєстратор виніс оскаржувані рішення про реєстрацію права на оренду земельних ділянок на підставі договорів укладених між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з ТОВ «Форт Ост» в супереч того, що право оренди на ці земельні ділянки були вже зареєстровані у встановленому законодавством порядку у 2012 році за Приватним сільськогосподарським підприємством «Ротор-Б».

Суд не приймає до уваги пояснення третіх осіб, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно яких треті особи зазначили, що не укладали договори оренди з позивачем, оскільки доказів підтвердження розірвання у встановлений законом спосіб, чи визнання їх недійсними у судовому порядку не надано.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Стаття 24 Закону, передбачає підстави для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Зокрема, за приписами п. 2 ч. 1 зазначеної статті, підставою для відмови у державній реєстрації прав та їх обтяжень є те, що об'єкт нерухомого майна, розміщений на території іншого органу державної реєстрації прав.

Таким чином, Реєстраційною службою Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області було прийнято оскаржувані рішення, які порушують законні права та інтереси приватного сільськогосподарського підприємства «Ротор-Б».

У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем надано суду достатні докази на підтвердження його позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 94, 158, ч.3 ст. 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області № 25130633 від 08.10.2015 р. щодо державної реєстрації іншого речового права (право оренди земельної ділянки) на земельну ділянку за кадастровим номером № НОМЕР_2, підстава виникнення іншого речового права договір оренди земельної ділянки НОМЕР_5, укладений 25.09.2015 р. між сторонами: орендодавець - ОСОБА_2, орендар - ТОВ «Форт Ост».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області № 25228983 від 12.10.2015 р. щодо державної реєстрації іншого речового права (право оренди земельної ділянки) на земельну ділянку за кадастровим номером № НОМЕР_1, підстава виникнення іншого речового права договір оренди земельної ділянки НОМЕР_6, укладений 08.09.2015 р. між сторонами: орендодавець - ОСОБА_1, орендар - ТОВ «Форт Ост».

4. Присудити на користь Приватного сільськогосподарського підприємства "Ротор-Б" сплачений судовий збір в загальній сумі 2436 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Суддя Є.В. Марич