Справа № 813/1032/15
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року справа № 813/1032/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого - судді Кухар Н.А.

суддів Грень Н.М., Кузана Р.І.

секретар судового засідання Єдинак Г.Б.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів 1,2- Здинянчина Р.Т.,

представника відповідача 3- Курса О.С.,

представника відповідача 4- Блонського О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_5 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства юстиції України, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівські області про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді старшого інспектора, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_5, звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Міністерства юстиції України, Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівські області та, після уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ МВС України від 16.01.2015 №48 о/с в частині звільнення ОСОБА_5 з органів внутрішніх справ з займаної посади;

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС України у Львівській області «По особовому складу» від 26.01.2015 року №37 о/с в частині звільнення ОСОБА_5 з органів внутрішніх справ з займаної посади;

- поновити в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора з дізнання відділу оформлення матеріалів ДТП, дізнання, розшуку ТЗ, що зникли з місця ДТП та адміністративної практики управління ДАІ ГУМВС ОСОБА_5;

- стягнути в користь ОСОБА_5 з Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівські області середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- зобов»язати Міністерство юстиції України вилучити з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» відомості про ОСОБА_5 як про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною 3 або 4 ст.1 Закону України «Про очищення влади»;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Позивач обґрунтовував свої позовні вимоги тим, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.01.2015 року №48 о/с та наказом ГУ МВС України у Львівській області «По особовому складу» від 26.01.2015 року №37 о/с його звільнено з органів внутрішніх справ, вважає такі незаконними, прийняті з порушенням норм законодавства, оскільки не відповідають положенням Закону України «Про очищення влади» та Конституції України, позивач не вчиняв жодних дій, які перелічені в Законі України «Про очищення влади», а тому положення цього закону не повинні застосовуватись відносно нього, а отже оскаржувані накази підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Міністерства внутрішніх справ України та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити через безпідставність. Пояснив, що оскаржувані накази є законними та обґрунтованими, складеними відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Позивача звільнено з займаної посади відповідно до Закону України «Про очищення влади» у зв'язку з тим, що ним було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно учасника мирних акцій протесту в грудні 2013 року, а тому відносно позивача повинні бути застосовані положення вказаного вище Закону. З цих підстав просить в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Представник відповідача - Міністерства юстиції України в судовому засіданні надав пояснення згідно заперечень, у яких зазначив, що відомості до реєстру були внесені правомірно на підставі отриманої інформації та будуть виключені у відповідності до п.5 Розділу ІІ Реєстру.

Представник відповідача Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Львівській області в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що звільнення позивача відбулось у відповідності до норм законодавства, просить відмовити у його задоволенні. Вказав, що УДАІ ГУМВСУ у Львівській області з 07.12.15р. перебуває в стані припинення, всі працівники управління звільнені з займаних посад, працює ліквідаційна комісія, а тому відсутні підстави для поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача в його користь середнього заробітку.

Судом, з метою повного та об'єктивного розгляду справи витребувано від Шевченківського районного суду м.Львова та долучено до матеріалів справи копію справи № 466/372/14-п про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за ст. 122-2 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.1999 року ОСОБА_5 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, на час звільнення працював на посаді старшого інспектора з дізнання відділу оформлення матеріалів ДТП, дізнання, розшуку ТЗ, що зникли з місця ДТП та адміністративної практики управління ДАІ ГУМВС.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.01.2015 року №48 о/с відповідно до вимог пункту 10 частини 2 ст.3 Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 року №1682-VII та згідно з пунктами 62 а, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройний сил ( із поставленням на військовий облік) за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу майора міліції ОСОБА_5 (М-065385), старшого інспектора з дізнання відділу оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод, дізнання, розшуку транспортних засобів, що зникли з місця ДТП та адміністративної практики управління ДАІ ГУМВС України у Львівській області.

З пояснень представника відповідача-1 судом встановлено, що підставою для включення позивача до переліку осіб, які підлягали звільненню згідно з цим наказом була отримана міністерством інформація від УДАІ ГУМВСУ у Львівській області про складені протоколи про адміністративні правопорушення відносно учасників Всеукраїнського громадського руху "Автомайдан" та інших учасників мирних акцій протесту, яка надіслана на адресу міністерства на виконання вимог службової телеграми Департаменту Державної автомобільної інспекції МВС України від 12.01.15р.

На підставі наказу МВС України № 48о/с від 16.01.15р. начальником ГУМВСУ у Львівській області 26.01.15р. прийнято наказ № 37о/с "По особовому складу", яким відповідно до вимог пункту 10 частини 2 ст.3 Закону України «Про очищення влади» від 16.09.2014 року №1682-VII та згідно з пунктами 62 а, 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройний сил ( із поставленням на військовий облік) за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу майора міліції ОСОБА_5 (М-065385), старшого інспектора з дізнання відділу оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод, дізнання, розшуку транспортних засобів, що зникли з місця ДТП та адміністративної практики управління ДАІ ГУМВС з 26 січня 2015 року, виплативши йому грошову компенсацію за невикористану відпустку в період роботи з 01 до 26 січня 2015 р. в кількості 3 календарних днів.

Надаючи оцінку доводам сторін з приводу підстав звільнення позивача з займаної посади судом встановлено наступне.

Згідно рапорту від 29.12.2013 року інспектора ДПС 2 взводу роти СП полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м.Києві прапорщика міліції Каменькова О.О., 29.12.2013р. під час несення служби близько 17:45 год. по вул.Столичне Шосе за межі міста рухалась колона автомобілів з символікою «Євромайдану», водій автомобіля Мерседес-Бенз н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу про зупинку, що надавалась за допомогою жезла та свистка.

Заступником начальника УДАІ ГУМВС України у Львівській області направлено лист від 20.01.2014 року на ім»я в.о. начальника ВДАІ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області для встановлення особи водія та складання відносно них адміністративних матеріалів за порушення правил, норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та подальшого направлення цих адмінматеріалів до відповідних судів для прийняття рішення.

06.01.14р. на адресу УДАІ ГУМВСУ у Львівській області засобами електронного зв'язку з Департаменту ДАІ МВС України надійшов "Алгоритм дій щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно осіб, які порушили ПДР", який на оперативній нараді 08.01.14р. був доведений до відома та керівництва в роботі до підпорядкованих підрозділів ДАІ у Львівській області. Вказаним документом був передбачений чіткий порядок дій працівників підрозділів ДАІ при отриманні матеріалів адміністративного провадження щодо складання відповідних протоколів та їх направлення до суду для притягнення винних осіб до відповідальності.

Позивачем 21.01.2014 року складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_8, в якому визначені порушення вимог п. 2.4,8,9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.122-2 КУпАП та передані матеріали до Шевченківського районного суду м.Львова.

Постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 28.02.2014 року провадження у справі про адміністративне порушення за статтею 122-2 КУпАП відносно ОСОБА_8 закрито за відсутності в його діях події і складу адміністративного порушення.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_8 не був притягнутий до адміністративної відповідальності, як учасник мирних акцій протесту в грудні 2013 року.

27.02.2014 року прокуратурою Львівської області було розпочато кримінальне провадження № 0000035 за фактом перевищення службових повноважень та вчинення службового підроблення працівниками УДАІ ГУМВС України у Львівській області матеріалів про адміністративні правопорушення.

21.03.2014 року складено висновок службового розслідування за фактами порушень, виявлених прокуратурою м.Львова у ході нагляду за додержанням вимог законодавства про адміністративні правопорушення при застосуванні заходів адміністративного впливу посадовими особами відділу ДАІ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, у якому за неналежне виконання службових та функціональних обов»язків, порушення вимог статей 251, 254, 256 КУпАП, пп 4.1, 4.2 Інструкції з оформлення працівниками Державтоінспекції МВС матеріалів про порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС України від 26.02.2009 №77, в частині відсутності достатніх доказів, що підтверджують вчинення правопорушення, доказів винності особи в його вчиненні, не ознайомлення правопорушника зі складеним протоколом, не роз»яснення прав і обов»язків передбачених статтею 268 КУпАП, порушення права надати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, та не вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення гр.ОСОБА_8, старшого інспектора з дізнання відділу оформлення матеріалів ДТП, дізнання, розшуку ТЗ, що зникли з місця ДТП та адміністративної практики управління ДАІ ГУМВС ОСОБА_5 притягнути до дисциплінарної відповідальності, оголосити догану (п.8). Наказом ГУМВС України у Львівській області №509 від 08.04.2014 року ОСОБА_5 оголошено зауваження.

26.03.2014 року прокуратура Львівської області скерувала в ГУ МВС України у Львівській області подання про усунення порушень вимог чинного законодавства при застосуванні заходів адміністративного впливу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

10.04.2014 року складено висновок службового розслідування по поданню прокуратури Львівської області про усунення порушень вимог чинного законодавства при застосуванні заходів адміністративного впливу за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у якому зазначено, що кримінальне провадження №0000035 від 27.02.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, стосовно працівників УДАІ ГУМВС України у Львівській області 27.03.2014 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, наказ ГУМВС України у Львівській області №509 від 08.04.2014 року, яким оголошено зауваження ОСОБА_5, скасувати за м»ягкістю та попередити ОСОБА_5 про неповну посадову відповідність.

Наказом ГУМВС України в Львівській області від 10.04.2014 № 521 наказ ГУМВС України у Львівській області №509 від 08.04.2014 року скасовано та попереджено ОСОБА_5 про неповну посадову відповідність та зменшено щомісячну премію терміном на один місяць у розмірі 30 відсотків.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначені в Законі України "Про очищення влади" від 27.01.15р. № 132-VIII (надалі - Закон №132-VIII).

За положеннями статті 1 вказаного закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Віктором Януковичем, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень при виконанні цього Закону оскаржуються в судовому порядку.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 3 Закону №132-VIII заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року обіймали посаду (посади) працівника правоохоронного органу, який складав та/або своєю дією сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно осіб, звільнених від кримінальної або адміністративної відповідальності відповідно до Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року N 737-VII, Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року № 743-VII, та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням.

Статтею 4 Закону України "Про недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань, та визнання такими, що втратили чинність, деяких законів України" від 21 лютого 2014 року № 743-VII (надалі - Закон № 743-VII) передбачено звільнення від адміністративної відповідальності осіб, які були учасниками масових акцій протесту, що розпочалися 21 листопада 2013 року, за вчинення в період з 21 листопада 2013 року по день набрання чинності цим Законом включно будь-яких адміністративних правопорушень, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення, за умови, що ці правопорушення пов'язані з масовими акціями протесту, у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 2 статті 5 Закону № 743-VII виконання цього Закону в частині звільнення від адміністративної відповідальності осіб, зазначених у статті 4 цього Закону, покладається на суди.

Питання про застосування цього Закону суд вирішує в судовому засіданні. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання (стаття 7 Закону № 743-VII).

Аналогічні норми містили положення Закону України "Про усунення негативних наслідків та недопущення переслідування та покарання осіб з приводу подій, які мали місце під час проведення мирних зібрань" від 29 січня 2014 року № 737-VII (надалі - Закон № 737-VII).

Системний аналіз положень вказаних нормативних актів дає підстави суду дійти висновку, що передбачена Законом №132-VIII заборона щодо перебування на посаді працівника правоохоронного органу може бути застосована до осіб при сукупності таких обставин:

- така особа в період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року обіймала посаду (посади) працівника правоохоронного органу, який складав та/або своєю дією сприяв складенню рапортів, протоколів про адміністративне правопорушення, повідомлень про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувальних актів стосовно учасників масових акцій протесту;

- участь порушника в таких масових акціях протесту повинна бути встановлена та доведена;

- учасник масових акцій протесту повинен бути притягнутий, зокрема, до адміністративної відповідальності за дії, які вчинені ним під час таких акцій протесту та, в подальшому, повинен бути звільнений від такої відповідальності відповідно до положень Закону № 743-VII та Закону № 737-VII;

- звільнення від адміністративної відповідальності має відбутись за заявою порушника згідно з рішенням суду в порядку, визначеному Законами № 743-VII та № 737-VII.

В даному випадку, як вже зазначалось, судом встановлено, що ОСОБА_8 не був притягнутий до адміністративної відповідальності за дії, які вказані в складеному позивачем протоколі про адміністративне правопорушення, відтак не був звільнений від такої відповідальності відповідно до положень Закону № 743-VII та Закону № 737-VII.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачами 1 та 2 при прийнятті оскаржуваних наказів безпідставно застосовано до позивача положення Закону №132-VIII та проведено звільнення його з займаної посади.

Крім цього, в оскаржуваних наказах вказано, що звільнення позивача з займаної посади проведено, в тому числі, на підставі пунктів 62 "а", 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до пункту 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР № 114 від 29.07.91р. (зі змінами і доповненнями) (надалі - Положення) особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов'язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров'я придатні до військової служби (пункт 62 Положення).

Окрім Положення, порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов'язки регулюються також Законом України "Про міліцію" (надалі - Закон № 565-XII) та Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України" (надалі - Статут).

Статтею 1 Статуту визначено, що службовою дисципліною є дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів МВС підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги.

За змістом статті 7 Статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.

Зокрема, з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Пунктами 66 і 67 Положення передбачені підстави звільнення зі служби за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, та за вчинення злочину або адміністративного корупційного правопорушення.

Провівши системний аналіз зазначених норм матеріально права, суд дійшов висновку, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Допущені порушення при виконанні посадовою особою правоохоронного органу вимог законодавства, зокрема позивача при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8, не містить ознак такого проступку, а підпадає під поняття порушення службової дисципліни, за яке може бути накладене дисциплінарне стягнення відповідно до статті 12 Статуту.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного суду України від 29.05.15р., 16.09.15р., 20.10.15р., 15.12.15р.

Суд зазначає, що за порушення адміністративного законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення на громадян, позивача наказом ГУМВУ у Львівській області № 521 від 10.04.14р. "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ДАІ ГУМВС" вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну посадову відповідність та зменшення щомісячної премії терміном на один місяць у розмірі 30 відсотків.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

За положеннями статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Наведене дає підстави для висновку про протиправність оскаржуваних наказів та незаконність звільнення позивача з займаної посади.

Відповідно до пункту 24 Положення, порушене право особи рядового або начальницького складу підлягає негайному поновленню; у разі незаконного звільнення або переведення на іншу роботу особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній роботі (посаді).

Згідно з частиною 1 статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд бере до уваги ту обставину, що УДАІ ГУМВСУ у Львівській області з 07.12.15р. хоча й перебуває у стані припинення, проте станом на час розгляду справи запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення юридичної особи УДАІ ГУМВСУ у Львівській області не внесено.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

При визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд враховує постанову Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.95р. (зі змінами і доповненнями), якою затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати та наказ МВС України від 31.12.2007р. № 499, яким затверджено Інструкцію про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ.

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою № 69 від 09.04.15р. розмір грошового забезпечення позивача за листопад 2014 року становив 6335,03 грн., за грудень 2014 року 4059,60 грн, в листопаді та грудні 2014 року - 61 календарний день. Таким чином, середньоденний заробіток позивача становив 170,40 грн. (6335,03 грн.+ 4059,60 грн. : 61). З урахуванням кількості календарних днів вимушеного прогулу за період з 27.01.15р. по 23.02.16р. - 393 дні, отриманого за цей період позивачем заробітку - 10825,76 та пенсії -13357,92 грн, розмір грошового забезпечення, що підлягає виплаті позивачу становить 42783,52 грн.

Щодо позовної вимоги до Міністерства юстиції України суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №132-VIII відомості про осіб, щодо яких встановлено заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади" (далі - Реєстр), що формується та ведеться Міністерством юстиції України.

Згідно з пунктами 4 та 8 Розділу І Положення про Єдиний державний реєстр осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1704/5 від 16.10.14р. (надалі - Положення № 1704/5) Держателем Реєстру є Міністерство юстиції України, Реєстратором Реєстру є Держатель через Департамент кадрової роботи та державної служби, який вносить або вилучає відомості про осіб, щодо яких застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади".

Пунктом 9 Розділу І Положення № 1704/5 передбачено, що Держатель вносить або вилучає в установленому порядку відомості про осіб, щодо яких застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", Реєстратори надають інформацію з Реєстру у випадках, визначених частиною другою статті 7 Закону України "Про очищення влади", забезпечують оприлюднення інформації на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, виконують інші функції, передбачені цим Положенням.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення № 1704/5 підставою для вилучення з Реєстру відомостей про особу, щодо якої застосовано заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", є надходження до Держателя від органу, який проводив передбачену Законом України "Про очищення влади" перевірку, обґрунтованого рішення про скасування результатів перевірки, яке свідчить про відсутність підстав для застосування до особи, яка проходила перевірку, заборон, визначених статтею 1 Закону України "Про очищення влади", відповідне судове рішення, а також випадки, визначені законом.

Таким чином, підставою для виключення позивача з реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади" є відповідне подання органу, яким такі відомості надані Держателю, а також рішення суду, яке набрало законної сили, про поновлення позивача на посаді.

Крім цього, задоволення вимоги про зобов'язання відповідача-3 вчинити певні дії, на виконання його повноважень, на переконання суду, буде втручанням в дискреційні повноваження державного органу.

У зв'язку з цим, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог до Міністерства юстиції України слід відмовити.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до частини першої статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на користь позивача заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Згідно ст.94 КАС України судові витрати не належить стягувати.

Керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України №48 о/с від 16.01.2015р. « По особовому складу» , в частині звільнення ОСОБА_5 з органів внутрішніх справ з займаної посади.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №37 о/с від 26.01.2015 року « По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_5 з органів внутрішніх справ з займаної посади.

Поновити капітана міліції ОСОБА_5 в органах внутрішніх справ на посаді старшого інспектора з дізнання відділу оформлення матеріалів ДТП, дізнання, розшуку транспортних засобів, що зникли з місця ДТП та адміністративної практики Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівські області з 27.01.2015 року.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівські області в користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 42 783,52 ( сорок дві тисячі сімсот вісімдесят три грн. 52 коп.)грн..

Постанову суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 5197,32 грн.( п»ять тисяч сто дев»яносто сім грн..32 коп) звернути до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий - суддя Кухар Н.А.

Суддя Грень Н.М.

Суддя Кузан Р.І.

Повний текст постанови виготовлено 29.02.2016 року.