Справа № 820/11530/15
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"26" лютого 2016 р. № 820/11530/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Сайко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління юстиції у Харківській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Кулагіної Л.М.
про скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому з урахування уточнених позовних вимог просить суд:

1. Визнати протиправним рішення державного реєстратора Кулагіной Л.М. № 25263834 від 13 жовтня 2015р., та скасувати його;

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 8941654 від 11.12.2013 р.;

3. Зобов'язати головне управління юстиції у Харківській області, виконати Постанову Харківського Апеляційного суду № 922/1548/15 від 17.08.2015р., в частині визнання недійсним свідоцтво на право власності № НОМЕР_1.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернулась до ХМУ юстиції з проханням виконати постанову Харківського Апеляційного суду № 922/1548/15 від 17.08.2015р. в частині визнання недійсним свідоцтва на право власності № НОМЕР_1, на яке отримала відмову державного реєстратора. Калугіної Л.М.

Представники позивача в судове засідання з'явилися, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі.

Судом встановлено, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 р по справі №922/1548/15 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_5 було визнано недійсним свідоцтва на право власності НОМЕР_1 на житлове приміщення будівлі літ. «А-1», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,7 кв.м , на ім'я ОСОБА_5

14.09.2015 позивач звернулась з листом і додатком на 11 аркушах до ХМУ Юстиції з проханням виконати Постанову Харківського Апеляційного суду №922/1548/15 від 17.08.2015 в частині визнання недійсним свідоцтва на право власності НОМЕР_1.

У відповідь позивач отримала відписку в.о. начальника відділу A.M. Мерник про надання інформації з державного реєстру речових прав, та про те, що звернення не містить місця проживання.

13.10.2015 позивач звернувся з заявою до Харківського міського управління юстиції з проханням виконати Постанову Харківського Апеляційного суду №922/1548/15 від 17.08.2015 в частині визнання недійсним свідоцтва на право власності НОМЕР_1 та отримав відмову відповідача від 13.10.2015 року за № 25263834 на пій підставі, що треба скасувати рішення державного реєстратора по державну реєстрацію прав.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на теперішній час, врегульовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004 (в редакції Закону від 06.10.2015) (далі - Закон), Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №868 від 17.10.2013 (далі - Порядок), Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141, Порядком використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України №1844/5 від 14.12.2012, Порядком прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 та іншими нормативно-правовими актами України (далі - законодавство з питань державної реєстрації прав).

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» від 11.02.2010 № 1878-VI, встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 01.01.2013 (див. частину 2 Прикінцевих та перехідних положень).

Зазначимо, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), відповідно до абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону, це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Держава, відповідно до ч. 2 ст. З Закону, гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Таким чином, в Україні, на теперішній час, запроваджено титульну систему, або систему державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, держава гарантує достовірність зареєстрованих прав, а внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно й є державною реєстрацією таких прав.

Державній реєстрації, відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Таким чином, в процедурі державної реєстрації речових прав на нерухоме майно в Україні, на теперішній час, діє заявний публічно-правовий порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, відповідно до ч. 7 ст. З Закону, проводиться за місцем розташування об'єкта нерухомого майна в межах території, на якій діє відповідний орган державної реєстрації прав, крім випадків, установлених абзацами другим і третім частини п'ятої цієї статті.

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місця розташування об'єкта нерухомого майна.

Таким чином, в Україні, на теперішній час, діє територіальній принцип державної реєстрації права власності та інших речових прав й екстериторіальних принцип щодо державної реєстрації обтяжень.

Перелік документів для здійснення державної реєстрації прав, відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 15 Закону, визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Заявник, відповідно до п. 13 Порядку, подає разом (з заявою органові державної реєстрації прав, нотаріусові необхідні для державної реєстрації прав документи, визначені цим Порядком, їх копії, документ, що підтверджує внесення плати за надання витягу з Державного реєстру прав, та документ про сплату державного мита.

Отже, заявник в процедурі державної реєстрації речових прав самостійно формує, передбачений Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень пакет документів, складає та подає до органу державної реєстрації за місцем розташування такого майна заяву встановленої форми, а вид реєстраційних дій залежить від форми такої заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону, державна реєстрація прав та їх обтяжень, проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об'єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів,необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8і) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, відповідно до п. 15 Порядку, державний реєстратор встановлює відповідність заявленим прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

За результатами розгляду заяви та документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав, відповідно до п. 20 Порядку, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав або рішення про відмову в такій реєстрації.

З наведених правових норм випливає, що державна реєстрація прав здійснюється за умови подання заявником державному реєстратору прав документів посвідчують факти виникнення, припинення, переходу речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та їх відповідності чинному законодавству України.

Державний реєстратор, відповідно до 4 ст. 9 Закону, самостійно приймає рішення про" державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

За змістом ч. 2 ст. 30 Закону, дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, державного реєстратора прав вказаним вище Законом наділено власною адміністративно-процесуальною правосуб'єктністю, він від власного імені може здійснювати права та виконувати обов'язки в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, документом-підставою внесення запису про державну реєстрацію є рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Суд зазначає, що згідно мотивувальної частини рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Харківського міського управління юстиції Кулагіної Лариси Миколаївни про відмову у скасуванні №25263834 від 13.10.2015 (далі - оскаржуване рішення), вбачається, що воно вмотивовано ч. 2 ст. 26 Закону, в якій йдеться про те, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Окрім того, зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що воно вмотивовано п. 2.6. Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, затверджений наказом Міністерства юстиції України №3502/5 від 12.12.2011 в якому йдеться про те, що для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

Як було встановлено вище та не заперечувалось сторонами по справі, що резолютивна частина постанови Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 не містить розпоряджень суду про скасування рішення державного реєстратора права на нерухоме майно на підставі якого було зареєстровано право власності ОСОБА_7 видано свідоцтво про право власності від 11.12.2013 НОМЕР_1.

Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що частині позовних вимог, а саме: визнання протиправним рішення державного реєстратора Кулагіной Л.М. № 25263834 від 13 жовтня 2015р., та скасувати його, а також зобов'язання головне управління юстиції у Харківській області, виконати Постанову Харківського Апеляційного суду № 922/1548/15 від 17.08.2015р., в частині визнання недійсним свідоцтво на право власності № НОМЕР_1, позов не підлягає задоволенню, оскільки як зазначалось судом вище відповідач діяв в межах чинного законодавства України.

Щодо позовних вимог, а саме: скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 8941654 від 11.12.2013 р. то в цій частині позов підлягає задоволенню, оскільки постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 р. по справі №922/1548/15 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_5 було визнано недійсним свідоцтва на право власності НОМЕР_1 на житлове приміщення будівлі літ. «А-1», розташоване за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 55,7 кв.м , на ім'я ОСОБА_5, а отже і підстави у відповідності до яких була проведена вище зазначена реєстрація є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволених вимог згідно положень ст. 94 КАС України

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Харківський окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління юстиції у Харківській області, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Кулагіної Л.М. про скасування рішення - задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 8941654 від 11.12.2013 року.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління юстиції у Харківській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у мусі 406 (чотириста шість) грн. 00 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо суб'єкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова у повному обсязі виготовлена 29 лютого 2016 року.

Суддя Спірідонов М.О.