Справа № 818/1562/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м. Київ К/800/39824/15

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача), Карася О.В., Лосєва А.М.,

секретар судового засідання Загородній А.А.,

за участю позивача ОСОБА_4,

представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача Сумської

митниці Державної фіскальної служби Щегель Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління державної фіскальної служби у Сумській області, Сумської митниці Державної фіскальної служби про визнання висновків протиправними, визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Сумської митниці Державної фіскальної служби на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними висновки Конотопської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» від 23.01.2015 року № 506/17-03 та від 15.04.2015 року № 3054/17-02 року про недостовірність відомостей, внесених ОСОБА_4 до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених п.1-10 ч.1 ст.2 Закону України «Про очищення влади» (невідображення відомостей про наявність у власності 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1).

- визнати протиправним і скасувати наказ Сумської митниці ДФС №299-о від 30 квітня 2015 року про звільнення з роботи ОСОБА_4 з посади державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС.

- поновити його на посаді державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС.

- стягнути з Сумської митниці ДФС на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 11 червня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що квартира, розташована за адресою АДРЕСА_1, знаходиться в спільній сумісній власності сім'ї позивача, виділ часток не проводився, відповідно правовстановлюючий документ на 1/4 частину квартири, про яку в своєму висновку вказує податковий орган, відсутній, а тому суд вважає, що у позивача не було підстав вказувати в декларації у розділі «Відомості про нерухоме майно, що перебуває у власності» наявність 1/4 частини квартири, відтак у відповідачів були відсутні підстави для звільнення позивача із займаної посади.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року:

- постанову Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними висновків Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», № 506/17-03 від 23.01.15 р. та № 3054/17-02 від 15.04.15 р. про недостовірність відомостей, внесених ОСОБА_4 до декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 р., набутого за час перебування на посадах, визначених п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади» (не відображення відомостей про наявність у власності 1/4 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1) та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні даних позовних вимог;

- в іншій частині постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції, частково скасовуючи постанову суду першої інстанції, мотивував своє рішення тим, що податковим органом був зроблений правомірний висновок щодо зазначення позивачем недостовірних відомостей щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_4 В свою чергу, неповне декларування наявного майна у осіб, відносно яких здійснюється перевірка, не є підставою для застосування положень Закону України «Про очищення влади» в частині звільнення особи з посади у разі, якщо таке майно набуте із законних джерел.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Сумська митниця ДФС звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить про їх скасування, як таких, що ухвалені із порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог. У доводах касаційної скарги зазначає, що за результатами проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_4, податковим органом встановлено, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік не зазначено відомості щодо наявності майна набутого за час перебування на займаних посадах (наявність у власності 1/4 частини приватизованого житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1). Згідно наданих позивачем документів, а саме свідоцтва про право власності на житло йому належить 1/4 частини вказаної квартири, а тому зазначення позивачем недостовірних відомостей у декларації є підставою для його звільнення відповідно до п. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» та п. 7-2 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України.

В запереченнях на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог без змін, оскільки при їх ухваленні суди попередніх інстанцій не допустили порушень норм матеріального чи процесуального права.

Касаційний розгляд справи проведено у відкритому судовому засіданні, відповідно до ст. 221 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини.

Позивач з 02.01.1995 року по 30.04.2015 року проходив службу в митних органах.

23.01.2015 року Конотопською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Сумській області складений висновок № 506/17-03 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», відповідно до якого ОСОБА_4 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_4 а саме не зазначено про наявність у власності 1/4 частини квартири. За наслідками додаткової перевірки складений висновок № 3054/17-02 від 15.04.2015 року аналогічного змісту (а.с.11-13).

При цьому, висновками встановлено, що вартість майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_4 в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у пп. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон), відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел.

Наказом Сумської митниці ДФС від 30.04.2015 року № 299-о звільнений з посади державного інспектора відділу митного оформлення «Пасажирський» митного поста «Конотоп» Сумської митниці ДФС України на підставі п. 14 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», п. 7-2 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, у зв'язку з встановленням Конотопською об'єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Сумській області під час проведення перевірки відповідно до вимог Закону України «Про очищення влади», недостовірності відомостей щодо наявності майна вказаного ОСОБА_4 у своїй декларації про майно, доходи, витрати та зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 1 Закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_8, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Питання застосування Закону України «Про очищення влади» регламентовані Порядком проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч.ч. 3 і 4 ст. 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 563 (далі - Порядок № 563), Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.11.2014 року № 1100 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11. 2014 року за № 1385/26162 (далі - Порядок № 1100).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій ст. 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені ч. 1 ст. 4 цього Закону.

Згідно з ч. 8 ст. 3 Закону заборона, передбачена ч. 3 ст. 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п. 1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» перевірці підлягають: достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 1 цього Закону; достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку (ч. 10 ст. 5 Закону України «Про очищення влади»).

Як зазначалось вище, позивач з 02.01.1995 року по 30.04.2015 року проходив службу в митних органах.

Процедура проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», зазначених особами у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру визначається Порядком проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 1100 від 03.11.2014 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.11.2014 року за № 1385/26162.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачами повністю дотримано процедуру проведення перевірки відомостей зазначених позивачем у декларації за 2013 рік.

За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_4 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_4, а саме не зазначено про наявність у його власності частини квартири. За наслідками додаткової перевірки складений висновок № 3054/17-02 від 15.04.2015 року аналогічного змісту (а.с. 11-13).

Податковим органом був зроблений правомірний висновок щодо зазначення позивачем не у повному обсязі відомостей щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_4, а саме: не зазначено про наявність у його власності частини квартири. Вказаний висновок був також підтверджений самим позивачем у письмових пояснення, наданих податковому органу, зокрема, щодо наявності у його власності частини приватизованого у 1997 році житла.

Вказані обставини не заперечувались позивачем та його представником у судовому засіданні суду касаційної інстанції та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на зазначене, правильним є висновок суду апеляційної інстанції, що податковим органом був зроблений правомірний висновок щодо зазначення позивачем не в повному обсязі відомостей щодо наявності майна, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_4, а тому позовні вимоги про скасування висновку Конотопської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади» від 23.01.2015 року № 506/17-03 та від 15.04.2015 року № 3054/17-02 року не підлягають задоволенню.

Щодо задоволених позовних вимог суд касаційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 14 ст. 5 Закону керівник органу, передбачений ч. 4 цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 ч. 5 цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями ч. 3 або 4 ст. 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Відповідно ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно висновку № 506/17-03 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 5 Закону України «Про очищення влади», відповідно до якого ОСОБА_4 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік вартість майна (майнових прав), вказаного ОСОБА_4 в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п. п. 1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані із законних джерел. Аналогічний висновок вказаний і у висновку № 3054/17-02 від 15.04.2015 року (а.с.11-13).

Зазначаючи у своєму висновку про недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого ОСОБА_4 за час перебування на посадах, визначених у п.1-10 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації про майно ОСОБА_4, а саме не відображено право власності на 1/4 частину, податковий орган послався на свідоцтво про право власності на вказане житло (а.с.28).

Згідно зазначеного свідоцтва, квартира, площею 41,5 кв.м, розташована за адресою: АДРЕСА_1) належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_9, його дружині ОСОБА_10 та їх дітям ОСОБА_9 і ОСОБА_11 без виділення часток.

Зазначена квартира відображена позивачем у своїй декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2013 рік, але в графі «Майно, що перебуває у власності, в оренді чи на іншому праві користування членів сім'ї декларанта» (а.с. 14-15).

Податковим органом, за наслідком проведеної перевірки, підтверджена законність джерел набуття позивачем права власності на частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на визначений в тексті ч. 8 ст. 3 Закону єднальний та розділовий сполучник «та/або», суд касаційної інстанції приходить до висновку, що вказана заборона застосовується до осіб за наявності одного з двох наступних критеріїв.

За першим критерієм необхідно враховувати, що підставами для звільнення є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених п.п. 1- 10 ч. 1 ст. 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Тобто, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої ч. 3 ст. 1 цього Закону. Зазначена обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1- 10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Наявність у висновку про результати перевірки інформації про підтвердження законності джерел набуття майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування відповідної заборони.

З огляду на зазначене, суд касаційної інстанції вважає правильним висновки судів попередніх інстанцій, що Сумською митницею ДФС при звільненні позивача з посади не було враховано, що відсутні підстави для звільнення позивача відповідно до Закону України «Про очищення влади» та вищезазначений наказ про звільнення підлягає скасуванню із поновленням позивача на посаді старшого державного інспектора у відділі митного оформлення «Пасажирський» митного посту «Конотоп» Сумської митниці ДФС України.

Крім того, правильними є розрахунки судів попередніх інстанцій щодо стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з незаконним звільненням, оскільки такі складені із врахуванням ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 року.

Доводи касаційної скарги спростовуються викладеними вище нормами права та встановленими обставинами справи, у зв'язку з чим відсутні підстави для її задоволення та скасування оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Сумської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 серпня 2015 року у справі № 818/1563/15 - без змін.

Ухвала набирає законної з моменту проголошення та оскарженню не підлягає, може бути переглянута в порядку передбаченому ст.ст. 235 - 244-2 КАС України.

Судді: І.Я. Олендер

О.В. Карась

А.М. Лосєв

Повний текст виготовлено 01.03.2016 року.