Справа № 2а-2895/10/1170
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ К/800/50136/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Елгран" до Кіровоградської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою Кіровоградської митниці Міністерства доходів і зборів України на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2010 року ТОВ "Елгран" у Кіровоградському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Кіровоградської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправним та скасування рішення.

Просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару позивача, ввезеного на підставі ВМД від 02 квітня 2010 року № 901000008/0/002001;

- визнати протиправною картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 06 квітня 2010 року № 901000008/0/00108;

- визнати протиправним рішення про визначення митної вартості товарів від 06 квітня 2010 року № 901000006/2010/000139/2.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2010 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ "Елгран" відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року апеляційну скаргу ТОВ "Елгран" задоволено.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2010 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний ТОВ "Елгран" задоволено.

Визнано протиправними дії відповідача щодо застосування шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару позивача, ввезеного на підставі вантажної митної декларації (далі - ВМД) від 02 квітня 2010 року № 901000008/0/002001 та визнано протиправною та скасовано видану Кіровоградською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України від 06 квітня 2010 року № 901000008/0/00108.

Визнано протиправним та скасовано рішення Кіровоградської митниці про визначення митної вартості товарів від 06 квітня 2010 року № 901000006/2010/000139/2.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Кіровоградська митниця Міністерства доходів і зборів України подала касаційну скаргу, в якій вказала на те, що оскаржуване рішення суду у справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно з контрактом від 13 грудня 2005 року № 13.12-05 та додатком від 11 листопада 2009 року № 22 до нього, фірма "Ferriera di cittadella SPA", здійснила поставку позивачу товару (каменеобробний інструмент - штріпси).

В межах зовнішньоекономічного контракту позивачем за інвойсом від 25 березня 2010 року № FV10/-450 на митну територію України ввезено товар та для здійснення митного оформлення зазначеного товару позивачем подано декларацію митної вартості від 02 квітня 2010 року № 901000008/0/002001, в якій визначено вартість товару в сумі 172 588,72 грн. (16 170,00 дол. США) у кількості 21 000 кг, 770,00 євро за 1 т, по курсу євро 10,67339, у розмірі, встановленому Контрактом та Додатком.

Кіровоградська митниця Міністерства доходів і зборів України для підтвердження заявленої митної вартості 02 квітня 2010 року витребувала у декларанта, додаткові документи згідно з переліком, наведеним в абзаці 4 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766.

Згідно з листом від 02 квітня 2010 року № 93/01 на вимогу відповідача позивачем надано копію вантажної митної декларації країни відправлення від 25 березня 2010 року № 1 Т 005513Е25/03/2010 138100, сертифікат про походження товару (копія) від 26 березня 2010 року № М/0449909, комерційну пропозицію щодо ціни на товар від 25 березня 2010 року б/н та пояснення.

06 квітня 2010 року Кіровоградською митницею Міністерства доходів і зборів України прийнято рішення про визначення митної вартості товару за № 901000006/2010/000139/2, яким визначено суму вартості за одиницю товару у розмірі 21 770,70 євро за 21 000 кг. На підставі оскаржуваного рішення відповідачем було скориговано митну вартість товару, що імпортувався позивачем, а саме, вартість товарів була збільшена з 16 179,00 євро до 21 770,70 євро.

При цьому згідно рішенням № 901000006/2010/000139/2 митним органом для визначення митної вартості товару використовувались документи, надані до митного оформлення, та інформація з ПІК ЄАІС ДМСУ.

Кіровоградською митницею Міністерства доходів і зборів України 06 квітня 2010 року видано й картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон № 901000008/0/00108 (далі - картка відмови), в якій вказано, що митна декларація не може бути прийнята у зв'язку з прийняттям оскаржуваного рішення.

Посадовими особами Кіровоградської митниці позивача повідомлено про необхідність внесення змін та доповнень до ВМД, які впливають на умови оподаткування товару, та здійснюються шляхом подання нової ВМД.

ТОВ "Елгран" для підтвердження відомостей вартості товару по інвойсу від 25 березня 2010 року №/-450 та митної вартості, заявленої у ВМД від 02 квітня 2010 року № 90100008/0/002001, згідно з листом від 23 квітня 2010 року

вих. № 119/01 надано митному органу витяг з електронної ВМД експортера від 25 березня 2010 року № 1 Т 005513Е25/03/2010 138100 (з поясненнями та штрих-кодом, якій відображає достовірність інформації заявленої у ВМД експортера, отриманої із системи інформації митних служб, у відповідності з системою E.C.S.) та лист від виробника продукції б/н від 20 квітня 2010 року стосовно формування ціни на товар.

За результатом розгляду листа від 23 квітня 2010 року вих. № 119/01 відповідач листом від 29 червня 2010 року № 11/01-23/2909 повідомив ТОВ "Елгран", що з урахуванням пункту 14 "Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезені їх на митну територію України", затвердженого наказом Держмитслужби від 17 березня 2008 року № 230, відсутні підстави для перегляду рішення про визначення митної вартості товарів від 06 квітня 2010 року № 901000006/2010/000139/2.

Задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що застосування митним органом резервного методу визначення митної вартості товару без послідовного застосування попередніх п'яти, як це встановлено частиною п'ятою статті 266 Митного кодексу України 2002 року, та без обґрунтування неможливості їх застосування є протиправним.

Колегія суддів вважає, що така правова позиція суду апеляційної інстанції є правильною й такою що ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах справи та відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України передбачено Митним кодексом України та іншими актами законодавства, прийнятими у відповідності до вимог цього Кодексу.

Так, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, в силу приписів статті 259 МК України (2002 року), діючого на час спірних правовідносин, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Частиною першою статті 260 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень цього Кодексу.

При цьому, згідно з приписами частини першої статті 264 МК України, заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною першою статті 262 МК України передбачено, що митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості. Для цілей визначення митної вартості використовується інформація, підготовлена у спосіб, сумісний з принципами бухгалтерського обліку, прийнятими у відповідній країні і доцільними для певного методу визначення митної вартості (частина третя статті 260 МК України).

Відповідно до частини першої статті 266 цього Кодексу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за методами: за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1-им згідно з положеннями статті 267 МК України, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, установлених статтею 273 МК України.

Відповідно до статей 262, 264 МК України постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 затверджено Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для їх підтвердження затверджений (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 7 Порядку для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Як підтверджується матеріалами справи, позивачем представлено відповідачу для митного оформлення товару документи, що передбачені пунктом 7 Порядку. При цьому, вимогу митниці щодо надання додаткових документів, враховуючи характер правовідносин з контрагентом, було виконано. Так, ЗАТ "Елгран" додатково було надано: копію вантажної митної декларації країни відправлення, сертифікат про походження товару та комерційну пропозицію.

З матеріалів справи не вбачається послідовного застосування Кіровоградською митницею Міністерства доходів і зборів України методів визначення митної вартості товару.

Отже, Кіровоградська митниця Міністерства доходів і зборів України, як суб'єкт владних повноважень, на якого покладено обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого ним рішення, не довела обґрунтованість свого рішення щодо застосування під час визначення митної вартості товару, ввезеного ТОВ "Елгран" на митну територію України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції правильно визнав неправомірним оскаржувані рішення Кіровоградської митниці Міністерства доходів і зборів України щодо визначення митної вартості ввезеного ТОВ "Елгран" на митну територію України товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи касаційної скарги правильність його висновку не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки судом не допущено порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, то підстав для його скасування чи зміни немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Кіровоградської митниці Міністерства доходів і зборів України залишити без задоволення, а оскаржувану постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 червня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елгран" до Кіровоградської митниці Міністерства доходів і зборів України про визнання протиправним та скасування рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.