Справа № 802/458/15-а
Суддя: Вергелес Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 лютого 2016 р. Справа № 802/458/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вергелеса Андрія Валерійовича,

за участю:

секретаря судового засідання: Жупанової Дар`ї Олександрівни

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: Янушкевича А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до: Вінницької об'єднаної державної інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.01.2015р.

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_3 з адміністративним позовом до Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

Вінницькою ОДПІ за результатами позапланової перевірки складено акт № 313/1701/НОМЕР_1 від 22.12.2014 р., на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2015р.

Відповідно до податкового повідомлення - рішення № від 30.01.2015р. позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 168318 грн. 75 коп.

Позивач вважає зазначене податкове повідомлення - рішення протиправним, висновки, викладені в акті перевірки безпідставними, в зв'язку з чим звернувся з даним адміністративним позовом до суду, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області № від 30.01.2015р.

В судовому засіданні представник позивача надала пояснення, що повністю відтворюють зміст позовної заяви та просила задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с. 31-32).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до наказу на проведення перевірки від 21.11.2014 р. № 65 та направлення від 09.12.2014р. № 187/17, виданих Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, згідно інформації, наданої сектором доходів і зборів з фізичних осіб Вінницького відділення Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області № 827/7/17 від 03.03.2014 р. головним державним ревізором-інспектором Боднюк Л.І. проведено позапланову документальну виїзну перевірку фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р.

За результатами вказаної перевірки ФОП ОСОБА_3, складено акт № 313/1701/НОМЕР_1 від 22.12.2014 р., в якому зафіксовано порушення позивачем: п.п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.2 ст. 183, п. 187.1 ст. 187 ПК України, в зв'язку з чим ОСОБА_3 донараховано ПДВ в сумі 134655 грн.

На підставі акту перевірки № 313/1701/НОМЕР_1 від 22.12.2014 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2015 р., відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 168318 грн. 75 коп.: з них за основним платежем на суму 134655 грн. 00 коп., за штрафними санкціями на суму 33663 грн. 75 коп.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходив з наступного.

Розділом V ПК України визначено порядок реєстрації платників податків платникам податку на додану вартість (ПДВ) (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 181.1 ст. 181 ПК України передбачено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп'ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 300 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов'язана зареєструватися як платник податку в органі державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку.

В силу положень п. 183.1 ст. 183 ПК України, будь-яка особа, що підлягає обов'язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до органу державної податкової служби за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Відповідно до п. 183.2 ПК України у разі обов'язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до органу державної податкової служби не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Пунктом 183.7 статті 183 ПК України встановлено, що заява про реєстрацію особи як платника податку подається особисто такою фізичною особою або безпосередньо керівником або представником юридичної особи - платника (в обох випадках з документальним підтвердженням особи та повноважень) до органу державної податкової служби за місцезнаходженням (місцем проживання) особи. У заяві зазначаються підстави для реєстрації особи як платника податку.

Орган державної податкової служби відмовляє в реєстрації особи як платника податку, якщо за результатами розгляду реєстраційної заяви та/або поданих документів встановлено, що особа не здійснює постачання товарів/послуг або не відповідає вимогам, визначеним статтею 180, пунктом 181.1 статті 181, пунктом 182.1 статті 182 та пунктом 183.7 статті 183 цього Кодексу, або якщо існують обставини, які є підставою для анулювання реєстрації згідно із статтею 184 цього Кодексу (пункт 183.8 статті 183 ПК України).

У відповідності до п.183.9 ст.183 ПК України, у разі відсутності підстав для відмови у реєстрації особи як платника податку орган державної податкової служби зобов'язаний видати заявнику або відправити поштою (з повідомленням про вручення) свідоцтво про реєстрацію такої особи як платника податку не пізніше наступного робочого дня після бажаного (запланованого) дня реєстрації платника податку, зазначеного у його заяві, або протягом 10 робочих днів від дати надходження реєстраційної заяви, якщо бажаний (запланований) день реєстрації у заяві не зазначено чи такий день настає раніше дати, що припадає на останній день строку, встановленого для реєстрації платника податку органом державної податкової служби. Якщо бажаний (запланований) день реєстрації, зазначений у заяві особи, настає після завершення 10 робочих днів від дати надходження реєстраційної заяви, орган державної податкової служби зобов'язаний видати заявнику або відправити поштою (з повідомленням про вручення) свідоцтво про реєстрацію такої особи як платника податку не пізніше бажаного (запланованого) дня реєстрації платника податку, зазначеного у його заяві

Пунктом 183.10 статті 183 ПК України встановлено, що будь-яка особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до органу державної податкової служби реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Аналіз наведених вище положень податкового законодавства дає підстави дійти висновку, що особа, яка підлягає обов'язковій реєстрації може бути притягнута до відповідальність за ненарахування або несплату податку на додану вартість у разі неподання до податкового органу реєстраційної заяви.

Так, позивач, отримавши в серпні 2011 року дохід від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 453403 грн., відповідно до ст. 181 ПК України подав до податкового органу заяву № 1-ПДВ про реєстрацію платником ПДВ в органі державної податкової служби.

Вказана заява зареєстрована в податковому органі 09.09.2011р.

Як видно із листа Вінницької МДПІ № 6422/10/17 від 13.09.2011р. податковий орган на подану ОСОБА_3 заяву про реєстрацію його платником ПДВ надав відповідь, в якій зазначив, що позивачем подана реєстраційна заява платника податку на додану вартість від 09.09.2011р. №4903/Б та не надано розшифровки обсягів постачання, у тому числі постачання платникам податку на додану вартість за останні 12 календарних місяців (в розрізі місяців) з метою визначення обґрунтованості реєстрації особи як платника податку на додану вартість, що відповідає вимогам, визначеним ст. 180, п. 181.1 ст. 181, п. 182.1 ст. 182 та п. 183.7 ст. 183 ПК України.

Також податковий орган у зазначеній відповіді ОСОБА_3 пропонує надати нову реєстраційну заяву платника податку на додану вартість та надати відповідну інформацію та копії необхідних документів.

На подану ОСОБА_3 реєстраційну заяву № 1-ПДВ, вдруге зареєстровану в податковому органі 15.09.2011 р., Вінницька МДПІ у своїй відповіді позивачу, оформлену листом №6786/10/17-22 від 27.09.2011р. зазначає, що ОСОБА_3 в розділі 13 реєстраційної заяви зазначено юридичну особу - Вінницьку філію ТОВ «Інтерсервіс», в управлінні якої позивач бере участь (являється директором та головним бухгалтером), місцезнаходження якої станом на 15.09.2011р. не встановлено та відносно якої проводяться розшукові заходи. З метою визначення обґрунтованості реєстрації особи як платника податку на додану вартість, що відповідає вимогам, визначеним ст. 180, п. 181.1 ст. 181, п. 182.1 ст. 182 та п. 183.7 ст. 183 ПК України, просить ОСОБА_3 надати інформацію щодо місцезнаходження та взаємовідносин з Вінницькою філією ТОВ «Інтерсервіс». Також пропонує надати нову реєстраційну заяву платника ПДВ та надати копії необхідних документів відповідно до п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 розділу 1 ПК України, а також п. 73.3 ст. 73 розділу 2 ПК України.

Проте позивач нову реєстраційну заяву не подавав та платником податку на додану вартість не був зареєстрований.

Водночас до суду податковим органом не надавалися оформлені належним чином рішення про відмову у реєстрації вищезазначених заяв або про відмову в реєстрації позивача як платника податку.

Також, дослідивши подані ФОП ОСОБА_3 до податкового органу реєстраційні заяви форми № 1-ПДВ, суд дійшов висновку про те, що підстав для відмови в здійсненні реєстрації позивача платником ПДВ, які передбачені ПК України, не було.

Суд зауважує, що враховуючи вимоги п. 183.2 ст. 183 ПК України, реєстраційна заява позивачем була подана до органу державної податкової служби вчасно, не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу (09.09.2011р.).

Отже з огляду на те, що ОСОБА_3 подавав заяву про реєстрацію його платником податку на додану вартість та мав би бути зареєстрованим як платник ПДВ, він не може бути притягнутий до відповідальності за ненарахування або несплату податку на додану вартість, оскільки він виконав свій обов`язок щодо подання заяви про реєстрацію його платником ПДВ.

При ухваленні рішення в даній справі суд також керувався наступним.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 30.01.2015 р. № .

В силу положень ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнання протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області від 30.01.2015 р. № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 336 (триста тридцять шість) грн. 64 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вергелес Андрій Валерійович