Справа № 465/8296/15-а
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 лютого 2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого судді - Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції ГУ НП у Львівській області про визнання незаконною та скасування постанови серії ПС3 № 121377 від 21 грудня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції ГУ НП у Львівській області про скасування постанови серії ПС3 №121377 від 21 грудня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за 1 ст. 122, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 21.12.2015 року інспектором УПП ГУ НП у Львівській області винесено постанову серії ПС3 №121377 від 21 грудня 2015 року, згідно якої, він, позивач, 21.12.2015 року о 13.15 год. в м.Львові по вул.Городоцькій, 151, керуючи автомобілем марки «Кіа» д.н.з.НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 (зупинка заборонена) та не мав при собі поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП

Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказана постанова винесена без належного мотивування, не ґрунтується на будь-яких доказах та вимогах Закону, а також без належної оцінки обставин справи.

В судовому засіданні позивач свій адміністративний позов підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним в ньому. Просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився хоч був повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності до суду не надавав.

Суд відповідно до ст.128 КАС України проводить розгляд справи у відсутності представника відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи документів та доказів, проти чого позивач не заперечував.

При цьому, суд виходить виключно з вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомврності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Зважаючи, що відповідач проігнорував судовий виклик та не скористався своїми правами, передбаченими ст. 49 та 51 КАС України, суд визнає відсутніми докази відповідача, а недовіряти доводам позивача, у суду не має підстав.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи та заслухавши пояснення позивача, суд приходить до переконання, що позов є підставним і підлягає до задоволення .

Судом встановлено, що 21.12.2015 року інспектором УПП ГУ НП у Львівській обласні Гавалко В.В. винесено постанову серії ПС3 №121377 про притягнення до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122, ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 425грн.

У відповідності до норм статті 251 КУпАП , доказами по справі про адміністративні правопорушення- є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих , свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів при забезпеченні безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак в постанові не наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Також, в оскаржуваній поставні відсутня мотивація визначеного розміру штрафу, хоч і ч.1 ст.122, і ч.1 ст.126 КУпАП містять альтернативу, що також вказує на неповноту з'ясування обставин, як це передбачено ст.280 КУпАП.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як випливає із вищезазначеної норми Закону, водій зобов'язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред'являти для перевірки страховий поліс лише у випадках, передбачених законодавством.

Ці випадки чітко прописані в Законі України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 21.2 ст. 21 цього Закону - «Забезпечення обов'язковості страхування цивільно-правової відповідальності» встановлено, що контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Отже, законодавець чітко розмежував процедуру передачі водійських документів і страхового полісу. Випадки, коли виникає обов'язок пред'являти поліс, відрізняють від випадків, коли виникає обов'язок пред'являти «посвідчення водія» та реєстраційні документи на транспортний засіб.

В будь-яких інших випадках, крім вищезазначених, а саме при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод перевірка страхового полісу - незаконна.

Однак, протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не складалося, що в свою чергу суперечить ст.254 КУпАП, свідчить про відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, а також недотримання порядку фіксації факту правопорушення.

З наведеного випливає, що інспектор УПП не мав права вимагати у ОСОБА_1 страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за відсутності ДТП та нескладання протоколу, а відтак, така вимога та подвльша кваліфікація дій за ч. 1 ст. 126 КУпАП, є незаконними.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Також, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КпАП України, з наведених позивачем підстав. В ній не зазначено, що стало підставою для винесення постанови. Відтак, дана обставина позбавляє суд можливості встановити дотримання порядку розгляду справ даної категорії, як це встановлено ст. 279 КпАП України.

З урахуванням викладеного, слід прийти до висновку, що постанова відповідно до ст.293 ч.3 КУпАП підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 11, 71, 87, 99, 159, 160 ч. 3, 161 КАС України, Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2015 від 08 квітня 2015 року -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ПС3 № 121377 від 21 грудня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 з накладенням штрафу у розмірі 425 (чотириста двадцять п'ять) грн., скасувати, справу провадженням закрити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду в порядку визначеному законом, протягом десяти днів з часу її проголошення через суд, що ухвалив постанову.

Суддя В. Кузь