Справа № 813/2275/13а
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р. Справа № 876/8237/13

Колегія суддів Львівського апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2013 року у справі за позовом Приватного підприємства ВВП Сервіс до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА :

Приватне підприємство ВВП Сервіс 27.03.2013року звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби , в якому просить визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № від 09 січня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог представники позивача зазначили, що оскаржуване рішення прийнято на підставі акта перевірки № 4664/15-40/37206174 від 24.12.2012 року, у якому податковий орган зазначив про не підтвердження реальності здійснення господарських відносин із ТзОВ Фірма Домус-Стиль, що у свою чергу призвело до заниження суми податку на додану вартість в сумі 112 240,00 грн. Позивач з такими висновками не погоджується, оскільки такі ґрунтуються лише на акті перевірки ДПІ у Залізничному районі №3434/15-40/31215859 від 17.10.2012 року його контрагента - ТзОВ Фірма Домус-Стиль. Позивач зазначив про те, що відповідач не надав належної правової оцінки документам, які підтверджують факт здійснення господарських операцій позивача з названим вище контрагентом, а також доказам, які повязані із господарською діяльністю ПП ВВП Сервіс. Долучені до матеріалів справи документи, на думку позивача, повністю спростовують висновки відповідача про порушення податкового законодавства щодо формування податкового кредиту, а тому прийняте на основі таких висновків податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню. Представники позивача позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Оскаржуваною постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2013 року позовну заяву задоволено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує, тим, що податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі висновків акта №4664/15-40/37206174 від 24.12.2012 року, складеного за наслідками позапланової невиїзної документальної перевірки ПП ВВП Сервіс з питань підтвердження відображення в податковій декларації з податку на додану вартість податкового зобовязання та податкового кредиту по взаємовідносинах із ТзОВ Фірма Домус-Стиль. В основу акта перевірки позивача покладено висновки акта ДПІ у Залізничному районі №3434/15-40/31215859 від 17.10.2012 року Про результати проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТзОВ Фірма Домус-Стиль з питань підтвердження відображення в податкових деклараціях з податку на додану вартість податкового зобовязання та податкового кредиту по взаємовідносинах із ПП Інформзвязок за період з 01.05.2012 р. по 30.06.2012 р., у якому, серед іншого, зазначено про те, що усі господарські операції ТзОВ Фірма Домус-Стиль не спричиняють реального настання правових наслідків. Крім цього, представник відповідача зазначив, що акти прийняття передачі виконаних робіт, якими позивач доводить реальність фінансово-господарських операцій із ТзОВ Фірма Домус-Стиль, оформлені із порушенням ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Також, відповідач вказав, що ПП ВВП Сервіс не представлено доказів використання будівельних матеріалів та необхідного обладнання при фінансово-господарських взаємовідносинах із його контрагентом, а також доказів вільного доступу працівників ТзОВ Фірма Домус-Стиль до обєктів вказаних робіт, надання працівникам ТзОВ Фірма Домус-Стиль приміщень для складування будівельних матеріалів, обладнання та особистого перебування. На цій підставі податковий орган дійшов висновку про порушення вимог п.198.2., п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.200 Податкового кодексу України , а саме не підтвердження реальності здійснення господарських відносин на підставі договорів, який позивач уклав з ТзОВ Фірма Домус-Стиль. У підсумку відповідач зазначив, що ПП ВВП Сервіс завищено суму податкового кредиту в Декларації з ПДВ за червень 2012 року в сумі 112 240,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного періоду в сумі 112 240,00 грн. Саме з цих мотивів податковий орган прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість всього на суму 140 300 грн., і на думку представника відповідача підстав для його скасування немає, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони по справі належним чином судом були повідомлені, однак з невідомих для суду причин не з'явилися в зал судового засідання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що закон не ставить у залежність право платника податку на бюджетне відшкодування від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати податку до бюджету як його контрагентами, так і іншими учасниками (контрагентами) по всьому ланцюгу товарообігу. Чинне законодавство не передбачає за покупцем обов'язку сплачувати ПДВ повторно, якщо такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, оскільки ПДВ, який включено до ціни товару (робіт, послуг), є податковим зобов'язання продавця товару і саме продавець несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету. Невиконання чи неналежне виконання контрагентом покупця свого обов'язку, а також наявність інших обставин, що можуть свідчити про недобросовісне ведення господарської діяльності таким контрагентом, не може створювати наслідки для самого покупця.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права.

ПП ВВП Сервіс зареєстроване, як юридична особа 11.08.2010 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради, відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №209764. Видами діяльності названого підприємства, згідно з відомостями, які містяться у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, серед іншого, є будівництво житлових і нежитлових будівель, електромонтажні роботи, монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, інші будівельно-монтажні роботи, інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у. Господарська та будівельна діяльність ПП ВВП Сервіс, повязана із створенням обєктів архітектури, відповідно до Ліцензії Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області Серії АВ №556530, виданої 24 листопада 2010 року.

24.12.2012 року ДПІ у Залізничному районі проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ПП ВВП Сервіс з питань підтвердження відображення в податковій декларації з податку на додану вартість податкового зобовязання та податкового кредиту по взаємовідносинах із ТзОВ Фірма Домус-Стиль за період з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року, за наслідками якої складено акт №4664/15-40/37206174 від 24.12.2012 року (далі - акт перевірки від 24.12.2012 року).

Під час перевірки податковий орган встановив, що формування показників податкового кредиту за червень 2012 року здійснювалось на підставі податкових накладних, виписаних ТзОВ Фірма Домус-Стиль. Даючи оцінку правомірності віднесення до складу податкового кредиту сум ПДВ, сплачених у вартості виконаних робіт, відповідач врахував висновки акта ДПІ у Залізничному районі №3434/15-40/31215859 від 17.10.2012 року Про результати проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТзОВ Фірма Домус-Стиль з питань підтвердження відображення в податкових деклараціях з податку на додану вартість податкового зобовязання та податкового кредиту по взаємовідносинах із ПП Інформзвязок за період з 01.05.2012 р. по 30.06.2012 р., у якому, серед іншого, зазначено про те, що усі господарські операції ТзОВ Фірма Домус-Стиль не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є удаваними по ланцюгу до вигодонабувача. Таким чином, ПП ВВП Сервіс не доведено факту отримання робіт (послуг) від ТзОВ Фірма Домус-Стиль, а метою укладення таких договорів за червень 2012 року є мінімізація сплати ПДВ до бюджету за рахунок підвищення податкового кредиту позивача.

У висновках акта перевірки від 24.12.2012 року відповідач зазначив про порушення ПП ВВП Сервіс п.198.2., п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.200 ПК України, ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, Наказу Міністерства фінансів України Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року №88, а саме не підтвердження реальності здійснення господарських відносин на підставі договорів, який позивач уклав з ТзОВ Фірма Домус-Стиль. Також проведеною перевіркою встановлено, що ПП ВВП Сервіс завищено суму податкового кредиту в Декларації з ПДВ за червень 2012 року в сумі 112 240,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду з урахуванням залишку відємного значення попереднього звітного періоду в сумі 112 240,00 грн.

На основі таких висновків було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.01.2013 року про збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість за основним платежем 112 240,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 28 060,00 грн., всього на суму 140 300 грн., яке позивач оскаржив в адміністративному порядку.

За наслідками розгляду первинної скарги ДПС у Львівській області прийнято рішення №1709/10/10-2005/135 від 01.02.2013 року, відповідно до якого зазначене вище податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення.

Платник податку оскаржив зазначене податкове повідомлення-рішення від 09.01.2013 року, але рішенням ДПC України №3987/6/10-2115 від 11.03.2013 року скаргу ПП ВВП Сервіс залишено без задоволення, після чого позивач звернувся з даним позовом до суду.

На реалізацію принципу офіційного з'ясування обставин справи суд витребував у позивача додаткові докази на підтвердження використання придбаних робіт (послуг) у господарській діяльності. Дослідивши долучені до справи письмові докази суд встановив наступні обставини щодо взаємовідносин позивача та його контрагента:

ТзОВ Фірма Домус-Стиль (Виконавець) та ПП ВВП Сервіс (Замовник) уклали договір на виконання робіт від 01.06.2012 року № 01-06/12, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, виконати роботи з технічного обслуговування та аварійно-відновлювальних робіт систем енергопостачання, згідно технічних завдань, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити ці роботи. Згідно п. 5.2. договору та умов Додатку №1 до даного договору, загальна вартість робіт складає 70080,00 грн. На виконання умов даного договору Виконавець виконав і передав вказані роботи відповідно до Акту №1-06/12 про прийняття передачі виконаних робіт 27 червня 2012 року.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль, у свою чергу, виписало позивачу податкову накладну № 125 від 27.06.2012 року на загальну суму 70080,00 грн., в т.ч. ПДВ 11 680,00 грн., що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль (Виконавець) та ПП ВВП Сервіс (Замовник) уклали договір на виконання робіт від 01.06.2012 року № 02-06/12, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, виконати роботи з реконструкції мереж електропостачання у м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців,30, згідно технічних завдань, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити ці роботи. Згідно п. 5.2. договору та умов Додатку №1 до даного договору, загальна вартість робіт складає 60 000,00 грн. На виконання умов даного договору Виконавець виконав і передав вказані роботи відповідно до Акту №2-06/12 про прийняття передачі виконаних робіт 27 червня 2012 року.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль, у свою чергу, виписало позивачу податкову накладну № 126 від 27.06.2012 року на загальну суму 60 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 10 000,00 грн., що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль (Виконавець) та ПП ВВП Сервіс (Замовник) уклали договір на виконання робіт від 06.06.2012 року № 3-06/12, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, виконати роботи з монтажу систем кондиціювання, згідно технічних завдань, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити ці роботи. Згідно п. 5.2. договору та умов Додатку №1 до даного договору, загальна вартість робіт складає 45 000,00 грн. На виконання умов даного договору Виконавець виконав і передав вказані роботи відповідно до Акту №3-06/12 про прийняття передачі виконаних робіт 27 червня 2012 року.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль, у свою чергу, виписало позивачу податкову накладну № 129 від 27.06.2012 року на загальну суму 45 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 7 500,00 грн., що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль (Виконавець) та ПП ВВП Сервіс (Замовник) уклали договір на виконання робіт від 06.06.2012 року № 4-06/12, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, виконати роботи з ТО та АВР дизель-генераторів, згідно технічних завдань, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити ці роботи. Згідно п. 5.2. договору та умов Додатку №1 до даного договору, загальна вартість робіт складає 24 960,00 грн. На виконання умов даного договору Виконавець виконав і передав вказані роботи відповідно до Акту №4-06/12 про прийняття передачі виконаних робіт 27 червня 2012 року.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль, у свою чергу, виписало позивачу податкову накладну № 130 від 27.06.2012 року на загальну суму 24 960,00 грн., в т.ч. ПДВ 4 160,00 грн., що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль (Виконавець) та ПП ВВП Сервіс (Замовник) уклали договір на виконання робіт від 06.06.2012 року № 05-06/12, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, виконати роботи з монтажу дизель-генератора за адресою: с. Малехів, вул. Нова, 20 А, згідно технічних завдань, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити ці роботи. Згідно п. 5.2. договору та умов Додатку №1 до даного договору, загальна вартість робіт складає 165 000,00 грн. На виконання умов даного договору Виконавець виконав і передав вказані роботи відповідно до Акту №5-06/12 про прийняття передачі виконаних робіт 27 червня 2012 року.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль, у свою чергу, виписало позивачу податкову накладну № 128 від 27.06.2012 року на загальну суму 165 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 27 500,00 грн., що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль (Виконавець) та ПП ВВП Сервіс (Замовник) уклали договір на виконання робіт від 20.06.2012 року № 06-06/12, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, виконати роботи з монтажу систем кондиціювання, згідно технічних завдань, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити ці роботи. Згідно п. 5.2. договору та умов Додатку №1 до даного договору, загальна вартість робіт складає 160 800,00 грн. На виконання умов даного договору Виконавець виконав і передав вказані роботи відповідно до Акту №6-06/12 про прийняття передачі виконаних робіт 27 червня 2012 року.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль, у свою чергу, виписало позивачу податкову накладну № 127 від 27.06.2012 року на загальну суму 160 800,00 грн., в т.ч. ПДВ 26 800,00 грн., що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль (Виконавець) та ПП ВВП Сервіс (Замовник) уклали договір на виконання робіт від 20.06.2012 року № 7-06/12, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язується за завданням Замовника, виконати роботи з монтажу систем кондиціювання, згідно технічних завдань, а Замовник зобов'язується прийняти і оплатити ці роботи. Згідно п. 5.2. договору та умов Додатку №1 до даного договору, загальна вартість робіт складає 147 600,00 грн. На виконання умов даного договору Виконавець виконав і передав вказані роботи відповідно до Акту №7-06/12 про прийняття передачі виконаних робіт 27 червня 2012 року.

ТзОВ Фірма Домус-Стиль, у свою чергу, виписало позивачу податкову накладну № 131 від 27.06.2012 року на загальну суму 147 600,00 грн., в т.ч. ПДВ 24 600,00 грн., що відображено у реєстрі виданих та отриманих податкових накладних.

Суми ПДВ по взаємовідносинах з ТзОВ Фірма Домус-Стиль відображено у податковій звітності ПП ВВП Сервіс, про що свідчить копія додатку № 5 до податкової декларації з ПДВ за червень 2012 року.

За отримані від ТзОВ Фірма Домус-Стиль роботи позивач розрахувався, що підтверджується платіжними дорученнями та не заперечується відповідачем: №974 від 20.07.2012 року на суму 110 000,00 грн., №971 від 18.07.2012 року на суму 60 000,00 грн., №960 від 13.07.2012 року на суму 40 000,00 грн., №959 від 13.07.2012 року на суму 40 000,00 грн., №958 від 12.07.2012 року на суму 10 800,00 грн., №957 від 12.07.2012 року на суму 47 600,00 грн., №956 від 12.07.2012 року на суму 45 000,00 грн., №955 від 12.07.2012 року на суму 27 500,00 грн., №954 від 12.07.2012 року на суму 4 160,00 грн., №953 від 12.07.2012 року на суму 10 000,00 грн., №952 від 12.07.2012 року на суму 11 680,00 грн., №948 від 09.07.2012 року на суму 137 500,00 грн., №947 від 06.07.2012 року на суму 20 800,00 грн., №946 від 06.07.2012 року на суму 50 000,00 грн., №932 від 03.07.2012 року на суму 58 400,00 грн., долученими до матеріалів справи.

На підтвердження реального виконання робіт за переліком та в обсягах відображених у актах прийняття передачі виконаних робіт, представниками позивача до матеріалів справи долучено: технічні завдання із переліком робіт, які, відповідно до умов вищеперерахованих договорів, зобов'язується виконати Виконавець та локальні кошториси із розрахунком договірної ціни на названі вище види робіт (т. ІІ, а.с.79-112).

На підтвердження факту приймання-передачі виконаних робіт від ТзОВ Фірма Домус-Стиль також долучено:

- довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми № КБ-3 за червень 2012 року на суму 60 000,00 грн. (реконструкція мереж електропостачання м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців,30) із розрахунком договірної ціни, акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 року типової форми № КБ-2в на загальну суму 60 000,00 грн.; - довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми № КБ-3 за червень 2012 року на суму 165 000,00 грн. (монтажні роботи за адресою с. Малехів, вул. Нова, 20а) із розрахунком договірної ціни, акт приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 року типової форми № КБ-2в; - довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми № КБ-3 за червень 2012 року на суму 160 800,00 грн. (роботи з монтажу систем кондиціонування) із розрахунком договірної ціни, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 року типової форми № КБ-2в на загальну суму 160 800,00 грн.; - довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми № КБ-3 за червень 2012 року на суму 147 600,00 грн. (роботи з монтажу систем кондиціонування) із розрахунком договірної ціни, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 року типової форми № КБ-2в на загальну суму 147 600,00 грн.;- довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми № КБ-3 за червень 2012 року на суму 45 000,00 грн. (роботи з монтажу систем кондиціонування, заміна зовнішнього блоку VRV системи кондиціонування, м. Луцьк, вул. Дубнівська,12) із розрахунком договірної ціни, акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 року типової форми № КБ-2в на загальну суму 45 000,00 грн.

З долучених до матеріалів справи доказів вбачається, що отримані від ТзОВ Фірма Домус-Стиль роботи позивач в подальшому передав своєму Замовнику ТзОВ Будстар Груп, з яким було укладено: Договір № 2011/02Б-1.9 від 01.09.2011 р., предметом відповідно до п.1.1 якого є виконання робіт по сервісу систем гарантійного, аварійного, резервного і незалежного електроживлення на базі генераторних агрегатів, на обєктах Замовника; Договір підряду №2012/03Б-11 на технічне обслуговування систем кондиціонування на обєктах ПрАТ Київстар від 03.01.2012 року; Контракт №01Б-01.08/11 від 01 серпня 2011 року, відповідно до п.1.1 якого Підрядник (ПП ВВП Сервіс) приймає на себе зобовязання з власних матеріалів, власними і залученими силами і засобами виконати роботи по комплексному технічному обслуговуванню обладнання систем енергозабезпечення та проведення АВР ЗАТ ОСОБА_1ЕС.ЕМ, та додаткові угоди до зазначених договорів.

Про виконання за даними договорами та додатковими угодами взятих на себе зобовязань сторонами складені та підписані акти приймання-передачі виконаних робіт/наданих послуг від 27 червня 2012 року на загальну суму 5 716,72 грн., від 29 березня 2013 року на загальну суму 77 607,86 грн., від 27 червня 2012 року на загальну суму 102 188,00 грн. та акти приймання виконаних підрядних робіт за червень 2012 року за типовою формою № КБ-2в , а також технічні завдання.

Вирішуючи спір, суд керується наступними положеннями чинного законодавства:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Одночасно Конституцією встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно зі статтею 92 Конституції України виключно законами України встановлюються система оподаткування, податки і збори.

Податковий кодекс України містить наступні нормативні положення щодо порядку формування податкового кредиту та сплати зобов'язань з податку на додану вартість. Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.1 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). Якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника (п. 198.4. ст. 198 ПК України). Якщо у подальшому такі товари/послуги фактично використовуються в операціях, які не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування відповідно до цього розділу (за винятком випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу), чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів або встановлено факти недостачі (крадіжки), то з метою оподаткування такі товари/послуги, основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає таке використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження), у тому випадку, якщо платник податку скористався правом на податковий кредит за цими товарами/послугами. (п. 198.5 ст. 198 ПК України). Датою використання товарів/послуг вважається дата визнання витрат відповідно до розділу ІІІ цього Кодексу.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відтак, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Беручи до уваги наведені вище норми закону, необхідною умовою для віднесення платником ПДВ до податкового кредиту звітного періоду сум ПДВ, включених в ціну придбаних товарів (послуг), є факт придбання таких товарів (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника. Закон не ставить у залежність необхідність попередньої сплати ПДВ до бюджету кінцевим споживачем чи первісним постачальником як умову для формування податкового кредиту платника податку. Аналіз господарської діяльності платника податку повинен здійснюватися на підставі даних його податкового, бухгалтерського обліку та відповідності їх дійсному економічному змісту операцій.

При вирішенні спору суд виходить з наступного:

ПП ВВП Сервіс є суб'єктом господарювання у сфері будівництва житлових і нежитлових будівель, електромонтажних робіт, монтажу водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, інших будівельно-монтажних робіт, інших спеціалізованих будівельних робіт. Для здійснення обраного виду діяльності позивачем укладено договори на виконання робіт із ТзОВ Фірма Домус-Стиль.

По факту виконання робіт ТзОВ Фірма Домус-Стиль виписало ПП ВВП Сервіс податкові накладні, на підставі яких позивач відніс до складу податкового кредиту за червень 2012 року 112 240,00 грн. Факт реального виконання робіт підтверджується первинними документами встановленої форми, про які зазначено вище. Долучені позивачем документи мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, і в суду немає підстав ставити під сумнів їх достовірність. Податкові накладні, які засвідчують факт виконання робіт (послуг), також належно оформлені, що відповідно дає позивачу право на віднесення до складу податкового кредиту суму податку на додану вартість, включену у вартість виконаних на його замовлення робіт. Реальне виконання зобовязань за договорами на виконання робіт від 01.06.2012 року, 06.06.2012 року та 20.06.2012 року, а саме використання отриманих від контрагента ТзОВ Фірма Домус-Стиль робіт у своїй господарській діяльності підтверджено належними та достатніми доказами, про що також зазначено вище.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи відповідача щодо нереальності господарських операцій позивача по суті ґрунтуються на одному лише акті перевірки №3434/15-40/31215859 від 17.10.2012 року Про результати проведення позапланової невиїзної документальної перевірки ТзОВ Фірма Домус-Стиль з питань підтвердження відображення в податкових деклараціях з податку на додану вартість податкового зобовязання та податкового кредиту по взаємовідносинах із ПП Інформзвязок за період з 01.05.2012 р. по 30.06.2012 р., у якому, серед іншого, зазначено про те, що усі господарські операції ТзОВ Фірма Домус-Стиль не спричиняють реального настання правових наслідків, а отже є удаваними по ланцюгу до вигодонабувача.

Оцінюючи ці доводи, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам), а також враховує, що характер робіт, що виконувались відповідають виду діяльності як позивача, так і його контрагента.

Відповідно до ст.ст.46-49 ПК України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Якщо контрагенти позивача в подальшому не дотримувалися у своїй діяльності законодавчих норм це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо них. Зазначені обставини не є підставою для нарахування позивачу додаткових платежів у разі якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо віднесення сплачених сум до валових витрат та податкового кредиту і має всі необхідні для цього документальні підтвердження.

Податковим кодексом України визначено єдину підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку належно оформленої податкової накладної. Отже, єдиними факторами, які можуть впливати на формування податкового кредиту є наявність податкової накладної та наявність господарської операції.

Закон не ставить у залежність право платника податку на бюджетне відшкодування від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати податку до бюджету як його контрагентами, так і іншими учасниками (контрагентами) по всьому ланцюгу товарообігу. Чинне законодавство не передбачає за покупцем обов'язку сплачувати ПДВ повторно, якщо такий податок не буде сплачений продавцем або іншою особою, оскільки ПДВ, який включено до ціни товару (робіт, послуг), є податковим зобов'язання продавця товару і саме продавець несе обов'язок по сплаті цього податку до бюджету. Невиконання чи неналежне виконання контрагентом покупця свого обов'язку, а також наявність інших обставин, що можуть свідчити про недобросовісне ведення господарської діяльності таким контрагентом, не може створювати наслідки для самого покупця.

Доказів на підтвердження того, що позивач був обізнаний щодо неправомірної, на думку податкового органу, діяльності його контрагентів, прямої чи опосередкованої причетності до такої діяльності з метою отримання податкової вигоди не надано відповідачем. Відносини між учасниками попередніх ланок постачання товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності вчиненої між конкретними контрагентами. В разі наявності у органу державної податкової служби інформації щодо порушення окремим платником податків податкового законодавства, негативні наслідки повинні застосовуватись саме до цієї особи.

За таких обставин, суд погоджується з думкою позивача про недопустимість такого підходу відповідача до правової оцінки правовідносин щодо формування податкового кредиту.

Висновки податкового органу прямо суперечать не лише нормам Податкового кодексу України, а й практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини застосовується національними судами як джерело права. Так, Європейський Суд у рішенні від 22 січня 2009 року у справі БУЛВЕС АД проти Болгарії (заява № 3991/03) зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість другий раз, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

З огляду на наведене вище, аргументи, якими відповідач доводить відсутність реального виконання господарських операцій, є безпідставними і не доводять правомірності збільшення суми грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 140 300,00 грн.

А тому висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного колегія судів прийшла до висновку, що судом першої інстанції, при винесені оскаржуваної постанови вірно дано правову оцінку обставинам справі та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст. 200 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Львівської області Державної податкової служби залишити без задоволення.

постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2013 року у справі № 813/2275/13-а залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду у порядку адміністративного судочинства протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.В. Ніколін

Судді О.М. Гінда

ОСОБА_2