Справа № 815/6032/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6032/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

секретар - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариство з обмеженою відповідальністю «РДО Україна» до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.07.2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ТОВ «РДО Україна» звернулась з вищевказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2015 року підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає чинному законодавству, оскільки прийнято на підставі невірних висновків, до яких прийшов відповідач в ході проведення перевірки та вважають, що вони винесено незаконно.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 07.07.2015 року.

Не погоджуючись з даною постановою суду податковий орган подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною податковою інспекцією у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 04.06.2015 року по 17.06.2015 року проводилася позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «РДО Україна» з питань взаємовідносин з переліком контрагентів за період з 01.01.2015 р. по 31.01.2015р. та ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС», код за ЄДРПОУ 3853141 1 за період з 01.02.2015р. по 28.02.2015р. у тому числі документи щодо підтвердження операцій придбання ТМЦ, робіт, послуг, які були реалізовані на адресу вищевказаних покупців, за період з 01.01.2015р. по 28.02.2015р.

За результатами вказаної перевірки ДПІ у Суворовського p-ні ГУ ДФС в Одеській області було складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 24.06.2015 року №1383/15-54-22-02/33720215, в якому зазначено, що перевіркою ТОВ «РДО УКРАЇНА» не встановлено розбіжності з відомостями, отриманими від ТОВ "АГРОБУД", ЄДРПОУ 5531021, СВК ІМ. Т. Г. ШЕВЧЕНКА, ЄДРПОУ 3375723, ПСП "АГРОФІРМА "СВІТАНОК", ЄДРПОУ 3754024, ТОВ "ЛІДАГРО", , ПП "ЖЕРМ", , ПФГ "ПОТОЧИЩЕ", ЄДРПОУ 3752953, ТОВ СГП "АГРОС-ВІСТА", , ПП "ФІРМА "БЕРШАДЬ АГРОПЛЮС", , ПРАТ "ПК "ПОДІЛЛЯ", , СТОВ "ДРУЖБА-НОВА", , ТДВ "ШАМРАЇВСЬКИЙ ЦУКРОВИЙ ЗАВОД", , ТОВ "ТЕХНОТОРГ-ДОН", , ТОВ "ФК ЛТД", , СФГ "БАЛКАНИ", , ФГ "НИВА-С", , ТОВ"ТАК-АГРО", , ТОВ "ПК "ЗОРЯ ПОДІЛЛЯ", , ФГ "АГРО-САН", , ПП "ХАРВЕСТ ГРУП ЛТД", , ТОВ "ЗЕМЛЯ І ВОЛЯ", , ТОВ "ВІННИЦЯАГРОПРОЕКТБУД", , СФГ "ЛАД", , ФГ "ФАВОР ВГВ", , ПП "АГРОТЕМП ПЛЮС", , ПСП "АГРОПРОДУКТ", , TOB "КАМЧАТКА", , ФГ "СТОЯНОВ А.А.", , ТОВ "АСТРА-ТРЕНД", , ТДВ "СИНЯВСЬКЕ", ЄДРПОУ 385856, ФГ "ДІНЕКС-АГРО", , ПП "УКРАЇНА", ЄДРПОУ 3746361, СГПП "ДРУЖБА", ЄДРПОУ 3737284, ФГ "БЕРЕЗНА", , ТОВ "АГРОСЕМ", , ТОВ ЧОНІГРУПП", , СТОВ "ПРОМІНЬ", ЄДРПОУ 3732436, СФГ "КОЛОС", , ТОВ "АДАМІВКА АГРО", , ФГ "МВК", , ФГ "ВРОЖАЙНЕ", , СФГ "НИВА-1", за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, які мали правові відносини з платником податків.

Щодо взаємовідносин із ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» в Акті зазначено, що перевіркою ТОВ «РДО Україна» на порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, ст. 198 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями), встановлено завищення суми податкового кредиту, в результаті чого завищено «залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду» (ряд.24) на загальну суму 758 333,33 грн., у тому числі: за лютий 2015 року на суму 758 333,33 грн.».

ТОВ «РДО Україна» не погодилося із висновком перевіряючого органу щодо завищення суми податкового кредиту з підстав невідповідності існуючим фактам взаємовідносин із ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» та діючому податковому законодавству та 01.07.2015 року подало до ДПІ у Суворовському pайоні м. Одеси заперечення на Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 24.06.2015 року №1383/15-54-22-02/33720215. З боку ДПІ у Суворовському p-ні м. Одеси 02.07.2015 року надано відповідь про розгляд Заперечення та відмову у задоволенні вимог ТОВ «РДО Україна».

ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 07 липня 2015 року №, яким встановлено порушення п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України та зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 758 333,00 грн. Зазначене податкове повідомлення-рішення було отримане ТОВ «РДО УКРАЇНА» 07.07.2015 року.

ТОВ «РДО Україна» не погодилося із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та розпочало процедуру оскарження в адміністративному порядку, подавши 16.07.2015 р. скаргу на це податкове-повідомлення-рішення до Головного управління ДФС в Одеській області. Від головного управління ДФС в Одеській області ТОВ «РДО Україна» було отримано (вх. №59 від 05.08.15р.) Рішення про результати розгляду первинної скарги №10/15-32-10-02-07, яким податкове-повідомлення-рішення залишено без змін, а первинна скарга без задоволення.

На думку Позивача, дане рішення було прийнято без врахування зауважень викладених в скарзі, всіх обставин та документів справи, тому Позивач звернувся зі скаргою на зазначене податкове повідомленням-рішення до Державної фіскальної служби України, однак також отримали відповідь від 29.09.2015 р. (вх. №79 від 06.10.2015 р.) про залишення податкового повідомлення-рішення без змін, а первинної скарги без задоволення.

Не погоджуючись з вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «РДО УКРАЇНА» оскаржила його у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податковим органом не надано доказів правомірності та обґрунтованості висновків, викладених в акті перевірки від 24.06.2015 року №1383/15-54-22-02/33720215.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

В ході судового розгляду встановлено, що між ТОВ «РДО Україна» та ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» 09.02.2015 р. було укладено Договір поставки №09/02-15 з додатком № 1 та № 2, згідно з яким ТОВ «РДО Україна» було придбано в ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» колісний трактор для сільськогосподарських робіт марки John Deere модель 6130D кабінний в кількості 1 шт. та розбризкувач причіпний марки John Deere моделі 732 в кількості 1 шт. на загальну суму 1 550 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 258 333,33 грн. Зазначена техніка була фактично прийнята за Актом приймання-передачі від 11.02.2015 року.

Також між ТОВ «РДО Україна» та ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» 13.02.2015 року було укладено Договір поставки №13/02-15 з додатком № 1 та № 2, згідно з яким ТОВ «РДО Україна» було придбано в ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» розбризкувач причіпний марки John Deere моделі 732, в кількості 5 шт., на загальну суму 3 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 500 000,00 грн. Зазначена техніка була фактично прийнята за Актом приймання-передачі від 23.02.2015 року.

ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» були виписані: видаткова накладна від 11.02.2015 року № , видана та зареєстрована в ЕРПН податкова накладна № 2 від 11.02.2015 року; видаткова накладна від 23.02.215 року № 23/02-15, також видані та зареєстровані податкові накладні від 16.02.2015 року № 3, від 18.02.2015 року № 4, від 19.02.2015 року № 5, від 20.02.2015 року № 6.

Розрахунки по угодам здійснювались у безготівковій формі, про що свідчать платіжні доручення. Даний товар було отримано згідно довіреностей, виписаних ТОВ «РДО Україна». Також, при проведенні перевірки були надані ТТН.

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг повинні бути оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов'язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому надані до суду первинні документи складені у відповідності до вимог Податкового кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року, тобто відповідають вимогам чинного законодавства щодо надання документу юридичної сили і доказовості.

На підставі п. 14.1.181. 14 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

За правилами п. 198.1 ст. 198 ПКУ встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних і активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік татів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п. 198.2 ст. 198 ПКУ передбачено, що датою виникнення платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка яса податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

У відповідності до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням і будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п. 198.6 ст.198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, в контексті ст. 198 ПК України, можна дійти до висновку, що достатніми підставами для включення ТОВ «РДО Україна» до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним товарів, використання зазначених товарів у межах господарської діяльності, сплата сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням, з врахуванням рівня звичайних цін.

Таким чином, сума податку на додану вартість за податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображено у реєстрі виданих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ та даним Єдиного реєстру податкових накладних.

Водночас господарські операції щодо поставки с/г техніки з боку ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» на користь ТОВ «РДО Україна» є реальними та повністю документально підтвердженими.

Тому, після цього ТОВ «РДО Україна» було подано і зареєстровано декларацію з ПДВ за лютий 2015 року, де відображено в т.ч. й результати взаємовідносин із ТОВ «АГРО ГАЛС МОТОРС» в частині ПДВ в розмірі 758 333,33 грн. (тобто по ставці 20% як і передбачено п. 193.1 ст. 193 ПКУ).

Згідно ст.ст. 46-49 ПК України, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Межі юридичної відповідальності кожного платника податку на додану вартість, яка відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до юридичної відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, згідно з законом є неможливим.

Частиною 1 ст.5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р., (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. у справі "Щокін проти України", зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобов'язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У зв'язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення становить втручання у мирне володіння майном суб'єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу "Інтерспав" проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань".

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За таких обставин, покупець (позивач) не може нести відповідальність за можливе порушення податкового законодавства його контрагентами, за умови необізнаності позивача щодо таких порушень.

Чинним законодавством України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладено обов'язку перевірки відповідності законодавству установчих документів постачальників товару (робіт, послуг) та дотримання ними вимог податкового законодавства. Навіть у разі, якщо контрагент не виконав своїх зобов'язань зі сплати податків, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Також законодавство України не ставить в залежність право позивача на формування податкового кредиту від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентом податку до бюджету. Питання податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб.

Припущення, висновки відповідача в акті перевірки, не є підставою для позбавлення позивача, як добросовісного платника податку, права на віднесення сплачених ним у ціні товару та послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Позивач виконав усі передбачені законом обов'язки щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту. Саме на податковий орган покладений обов'язок контролю за сплатою податкових зобов'язань із врахуванням конституційного принципу щодо індивідуальності зобов'язань сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, а відтак вказані податковим органом заперечення не можуть бути причиною позбавлення позивача на віднесення сплачених ним у ціні послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту та сум податку на прибуток до валових витрат.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи та нормами чинного податкового законодавства повністю підтверджено правомірність включення ТОВ «РДО УКРАЇНА» 758 333,33 грн. за лютий 2015 р. до складу податкового кредиту і відсутні підстави для втрати ТОВ «РДО УКРАЇНА» права на формування податкового кредиту.

Доводи апелянта щодо окремих недоліків первинних бухгалтерських документів не спростовують правильність висновків суду першої інстанції щодо реальності здійснення позивачем господарських операцій за договорами з контрагентами, а тому не можуть бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги товариство з обмеженою відповідальністю «РДО Україна» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції апелянт повинен сплатити судовий збір у розмірі 12512 грн. 50 коп.

Ухвалою судді Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2016 року було відстрочено Державній податковій інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Оскільки на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів сплати судового збору, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області судового збору за подачу апеляційної скарги у названому вище розмірі.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2015 року у справі № 815/6032/15 - залишити без змін.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до спеціального фонду Державного бюджету судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 12512 (дванадцять тисяч п'ятсот дванадцять) грн. 50 коп. на рахунок №: 1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код ЄДРПОУ суду 34380461.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 01 березня 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин