Справа № 159/645/16-а
Суддя: Логвинюк І. М.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/645/16-а
Провадження № 2-а/159/18/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 22 лютого 2016 року

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі Федчик К.В.,

участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Приймак В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ковельського об»єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов»язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

Позивач 10.02.16 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що він є ІНФОРМАЦІЯ_1., 28.12.15 р. звернувся до відповідача із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком як батькові більш як п»яти дітей, який здійснював їх виховання, відповідно до п. 3 розд. ХV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». Листом відповідача № 38/02 - 02 - 21 - 22 від 04.01.16 р. йому було повідомлено, що його дружина використала своє право на призначення пенсії (незалежно від виду) до досягнення віку, передбаченого ст. 26 цього Закону; відсутня заява останньої як матері дітей про згоду на призначення пенсії йому як батькові дітей. Однак, згадана заява при його зверненні працівниками управління не вимагалась. Згадана заява була подана відповідачеві ним 01.02.16 р. з власної ініціативи. Але відповідач свого рішення, що полягало у відмові у призначенні йому пенсії, не змінив. Про це відповідач повідомив його листом № 1 318/02 - 21 - 22 від 10.02.16 р.. Вважає відмову незаконною та такою, що порушує його право на соцзахист. Зазначає, що за ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», жінки, які народили 5 і більше дітей, виховали їх до 6 - ти річного віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 р. і при стажі роботи не менше 15 р. із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми. З 01.01.04 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», п. 3 розд. ХV "Прикінцеві положення» якого було передбачено аналогічну норму про право багатодітних жінок на дострокову пенсію за віком. Встановлено, що у разі відсутності матері, якщо виховання 5 і більше дітей чи дитини - інваліда здійснювалось батьком, то йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 р. до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 20 р. страхового стажу. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», що набрав чинності з 01.01.06 р., у абз. 5 п. 3 розд. ХV "Прикінцеві положення» було внесено зміни, згідно з якими за вибором матері або у разі її відсутності, якщо виховання 5 і більше дітей чи дитини - інваліда здійснювалось батьком, останньому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 р. до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 20 р. страхового стажу. Він на момент звернення за пенсією досяг 55 р., має стаж роботи більше 30 р., матір їх дітей - ОСОБА_4 - не використала свого права на пенсію з вищезазначених підстав, надавши письмову згоду на призначення пенсії з цих підстав йому як батькові дітей. Він здійснював догляд за дітьми фактично, що стверджується довідкою про надання йому відпусток по догляду за дітьми. У нього з дружиною 8 дітей, дружина часто хворіла, була визнана інвалідом I гр., та з 22.02.93 р. вийшла на пенсію по інвалідності від загального захворювання. У 1997 р. така група інвалідності їй встановлена довічно. Дружина за станом здоров»я не могла займатись доглядом за дітьми, так як була прикута до ліжка. На момент призначення дружині пенсії по інвалідності, їй виповнився лише 31 р., тобто, реалізувати своє право на дострокову пенсію з вищезазначених підстав вона не мала б змоги. Тому вважає посилання відповідача на використання дружиною права на пенсію з вищезазначених підстав невірним. Покликаючись на ст. ст. 19, 46 Конституції України, просить визнати дії відповідача, що полягають у відмові у призначенні йому дострокової пенсії за віком відповідно до абз. 5 п. 3 розд. ХV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» неправомірними; зобов»язати відповідача призначити йому дострокову пенсію за віком відповідно до абз. 5 п. 3 розд. ХV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»; звернути постанову до негайного виконання. Судові витрати стягнути на його користь з відповідача.

В судовому засіданні позивач та його представник, кожен зокрема, позов підтримали, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Просять позов задовольнити.

Позивач суду додатково пояснив, що, дійсно, при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії ним не було подано відповідачеві заяви його дружини про згоду на призначення дострокової пенсії йому як батькові їх спільних дітей. Подана ним суду така заява його дружини виготовлена згодом та надана ним відповідачеві. Однак, відповідач таку заяву до уваги не прийняв.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що дружина позивача перебуває на пенсії по інвалідності, а тому не може своє право на дострокову пенсію делегувати позивачеві. Заява дружини позивача про згоду на призначення дострокової пенсії позивачеві, відповідачу подавалась після прийняття та опрацювання його заяви від 28.12.15 р., але до спливу 3 - міс., відведених дня надання додаткових до неї документів. Заява матері дітей не була зазначена у переліку рекомендованих для додаткового подання документів. Відповідач прийшов до висновку про відсутність підстав для призначення позивачеві дострокової пенсії. Просить у задоволенні позову відмовити та зазначає, що вимога позивача про звернення постанови до негайного виконання не відповідає вимогам закону.

Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення із наступних підстав.

Відповідач діє у відповідності до Положення «Про Пенсійний фонд України» і здійснює свої повноваження на підставі зазначеного вище положення через створені в установленому порядку його територіальні управління.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», рішення про призначення та перерахунок пенсій приймаються районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонерів.

Згідно з копією паспорта позивача серії НОМЕР_1, виданого 01.09.97 р. Ковельським МРВ У МВС України у Волинській області, ОСОБА_1 є ІНФОРМАЦІЯ_1., проживає по АДРЕСА_1.

28.12.15 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому дострокової пенсії за віком згідно з п. 3 розд. ХV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», що стверджується копією його заяви про призначення пенсії від 28.12.15 р., та особами, які беруть участь у справі, не оспорюється. Позивач також надав відповідачеві ряд документів, однак, відповідач зазначив і перелік тих документів, що вважав недостаючими для вирішення порушеного позивачем як заявником питання, серед яких - копії свідоцтв про одруження дітей. Рекомендації про надання заяви дружини позивача про згоду на призначення згаданого виду пенсії з вищезазначених підстав позивачеві як батькові дітей, який здійснював догляд за за жітьми фактично, надано не було.

Вказане вище стверджується розпискою - повідомленням відповідача про отримання заяви та документів від 28.12.15 р..

Термін подання документів, що вважались відповідачем недостаючими, 3 міс. - до 28.03.16 р..

Однак, відповідач вже 31.12.15 р. прийняв рішення № 61 про відмову у задоволенні заяви позивача з тих мотивів, що його дружина використала своє право на призначення пенсії, так як, являючись інвалідом, отримує пенсію по інвалідності.

Аналогічні мотиви відмови у задоволенні заяви позивача викладені і у копії листа № 38/02 - 21 - 22 від 04.01.16 р., у листі № 1 318/02 - 21 - 22 від 10.02.16 р., адресованих відповідачем позивачеві.

Як слідує із змісту вказаних вище листів, відповідь дана на заяву позивача від 28.12.15 р. та від 01.02.16 р. щодо дострокового призначення пенсії за віком. Відмовлено у призначенні такої з огляду на те, що його дружина - ОСОБА_4 - використала своє право на призначення пенсії до досягнення віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». А тому за його рішенням 31.12.15 р. йому відмовлено у достроковому призначенні пенсії за віком із вищезазначених підстав.

Ця ж обставина стверджується і копією протоколу № 3 418 від 31.12.15 р., згідно з яким загальний трудовий стаж позивача складає 30 р..

Однак, суд вважає, що таке рішення відповідача є незаконним, прийняте передчасно і без повного з»ясування тих обставин, що мають значення для вирішення заяви позивача.

Так, згідно з копіями свідоцтв про народження:

-ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - серії НОМЕР_2, виданого 20.05.83 р. відділом

ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області,

-ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 - серії НОМЕР_3, виданого 15.08.84 р. відділом

ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області,

-ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 - серії НОМЕР_4, виданого 28.08.86 р. відділом

ЗАГСу Ковельського міськвиконкому Волинської області,

-ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 - серії НОМЕР_5, виданого 11.10.88 р. відділом

ЗАГСу м. Ковеля Волинської області,

-ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 - серії НОМЕР_6, виданого 07.05.91 р. відділом

ЗАГСу м. Ковеля Волинської області,

-ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7. - серії НОМЕР_7, виданого 15.03.94 р. відділом

ЗАГСу м. Ковеля Волинської області,

-ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8. - серії НОМЕР_8, виданого 27.08.96 р. міськвідділом

РАЦСу м. Ковеля Волинської області, що надавались позивачем відповідачеві 28.12.15 р., позивач та ОСОБА_4 є батьками вищезазначених дітей.

Вказані вище особи як діти позивача, є його членами сім»ї, що стверджується копією довідки № 4 867, виданої у грудні 2015 р. РЖКП - 2 (м. Ковель Волинської області).

Дружина позивача - ОСОБА_4, згідно з копією довідки № 9 475/ 08 - 10 - 15 від 28.12.15 р., довідки № 855/06 - 30 - 15 від 01.02.16 р., виданими управлінням ПФ України у м. Ковелі та Ковельському районі Волинської області (відповідачем у справі), є інвалідом першої групи від загального захворювання з 22.02.93 р. довічно та перебуває на обліку і є отримувачем пенсії у відповідача.

Ця ж обставина стверджується копією довідки МСЕК № 162 832 від 19.02.97 р.,

Про наведене вище позивач також надавав відповідачеві 28.12.15 р. відповідне документальне підтвердження.

Як стверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_9, що заповнена 09.02.81 р., копії паспорта позивача, копії архівної довідки № С - 917 від 29.12.15 р. «Про відпустки по догляду за дітьми», виданої вагонним депо Ковель, позивач є ІНФОРМАЦІЯ_1., та за станом на 31.12.15 р. - дата прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про відмову у призначенні позивачеві дострокової пенсії - досяг 55 - ти річного віку; має відповідних трудовий (страховий) стаж та, дійсно, у різні роки неодноразово перебував у відпустках по догляду за дітьми ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_12 до досягнення ними, відповідно, 3 - х - 6 - ти річного віку,

Як стверджується матеріалами пенсійної справи позивача, і на дату звернення за призначенням йому дострокової пенсії - 28.12.15 р. - він мав 30 р. страхового стажу.

Дружина позивача - ОСОБА_4 - є ІНФОРМАЦІЯ_9., що стверджується копією її паспорта.

Дружина позивача дійсно, і по даний час перебуває на обліку в управлінні як отримувач пенсії по інвалідності, що особами, як беруть участь у справі, не оспорюється та стверджується матеріалами справи. Така пенсія їй призначена у зв»язку із захворюванням і до досягнення віку 50 р., тобто, не пов»язана з досягненням віку, про який йдеться у законодавстві, що визначає порядок призначення дострокової пенсії.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Таким чином, хоча в судовому засіданні встановлено, що на час прийняття оспорюваного рішення у розпорядженні відповідача не було заяви його дружини про згоду на використання пільги дострокового виходу на пенсію ним як батьком їх спільних вказаних вище дітей, однак, рішення відповідача не можна вважати законним; його дії, що полягали у відмові у задоволенні заяви позивача від 28.12.15 р. до надання ним такого документа додатково, на підставі відомостей, що були у розпорядженні відповідача - стосовно пенсійної справи дружини позивача - є неправомірними.

Як слідує із змісту ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення», жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (п. п. "є" і "ж" ст. 56). У разі відсутності матері, коли виховання дитини - інваліда здійснювалось його батьком, йому призначається пенсія за віком після досягнення 55 років при стажі роботи 20 років.

Згідно з п. 3 розд. XV «Прикінцеві положення»Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», що набрав чинності з 01.01.04 р., жінки, які народили п'ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на призначення дострокової пенсії за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти - інваліди віком до 16 років. За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п'ятьох або більше дітей чи дитини - інваліда здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком, але не раніше ніж за 5 років до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, за наявності не менше 20 років страхового стажу;

Ст. 26Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», що набрав чинності з 01.01.04 р., визначала, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення чоловіками 60 років, жінками - 55 років та наявності страхового стажу не менше п'яти років.

Та обставина, що дружина позивача вже є отримувачем пенсії по інвалідності, на думку суду, не свідчить про те, що вона, отримуючи такий вид пенсії, тим самим зробила свій вибір на користь певного виду пенсії, зокрема, що передбачена п. 3 розд. ХV "Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

За змістом ст. 10 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

До 28.12.15 р. ні позивач, ні його дружина не порушували перед відповідачем вищезазначеного питання.

Лише 28.12.15 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому дострокової пенсії і відповідач надав йому можливість в строк до 28.03.15 р. додати додатково, серед іншого, копії ряду документів.

Позивачем у вищевказаний строк було надано відповідачеві письмову згоду своєї дружини на використання права на оформлення пільгової пенсії йому. Однак, відповідач, не чекаючи надання позивачем, зокрема, недостаючи свідоцтв, прийняв оспорюване рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи представника відповідача не спростували доводів позивача по суті спору.

Відповідач, як суб'єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення, а тому в порядку ст. 162 КАС України, необхідно визнати протиправними оскаржувані дії відповідача та зобов'язати його призначити позивачу пільгову пенсію відповідно до поданої ним 28.12.15 р. заяви.

На дату подання позивачем такої заяви, як і на дату прийняття відповідачем оспорюваного рішення, позивач мав право на те, щоб було позитивно вирішено його заяву від 28.12.15 р., а саме: він не лише досяг достатнього віку і мав достатній страховий стаж, що відповідачем не оспорюється, а й міг отримати і надати відповідачеві додатково відповідну згоду на призначення йому дострокової пенсії від своєї дружини як матері вищезазначених дітей, чому, безумовно, перешкодило і не сприяло прийняття 31.12.15 р. оспорюваного рішення.

Відповідно, для поновлення прав позивача, з врахуванням наявності письмової згоди його дружини про використання пільгової пенсії ним як батьком дітей, що знайшло своє ствердження в судовому засіданні і не спростовано представником відповідача, слід визнати оскаржувані дії відповідача неправомірними та зобов»язати відповідача призначити позивачеві вищезазначену пільгову пенсію.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 8, 55, ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 8 -11, п. 2 ч. 1 ст. 18, ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 72, ст. ст. 86, 87, 159, 160 - 163, 256, 100 КАС України, абз. 5 п. 3 розд. XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст. ст. 10, 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати дії Ковельського об»єднаного управління Пенсійного фонду України,що полягають у відмові у задоволенні заяви ОСОБА_1 про призначення йому дострокової пенсії за віком згідно з положеннями абз. 5 п. 3 розд. XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", неправомірними.

Зобов»язати Ковельське об»єднане управління Пенсійного фонду Українипризначити ОСОБА_1 дострокову пенсію за віком згідно з положеннями абз. 5 п. 3 розд. XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", згідно з поданою ним 28.12.15 р. відповідною заявою.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп..

Постанова суду може бути оскаржена через Ковельський міськрайсуд Волинської області до Львівського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:І. М. Логвинюк