Справа № 500/7663/15-а
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/7663/15-а
Провадження № 2-а/500/37/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірним невиконання вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязання здійснити перерахунок пенсії та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

30.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області, яким просить визнати неправомірним невиконання вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість, яка утворилась впродовж терміну 01.07.2015 року 31.12.2015 року та стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області 7317,00 грн. для відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має отримувати пенсію за віком, яка підлягає щоквартальній індексації, та щомісячну соціальну допомогу в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Обидві норми вищезазначених законів не виконувались упродовж терміну з 01.07.2015 року 31.12.2015 року. Зухвале невиконання законів України, що його здійснює Пенсійний фонд України, спричинило до моральних страждань, оскільки унеможливило функціонування його особистості на конституційних засадах.

Згідно заперечень, наданих Ізмаїльським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку в Ізмаїльському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської області та отримує пенсію за віком з 02.07.2005 року, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» Загальний стаж роботи складає 50 років 07 місяців 24 дні. В складі пенсії за віком позивача дійсно присутнє підвищення до пенсії як «дитині війни», яке з 01.01.2008 року складало 10 % від прожиткового мінімуму, встановлено для непрацездатних осіб відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2008 рік». Щодо вимог позивача, що він має право на систематичну щоквартальну індексацію пенсії та її виплату, пенсії в складі яких є доплата до прожитого мінімуму не є обєктами індексації. В складі пенсійної виплати позивача присутня доплата до прожиткового мінімуму в розмірі 306,39 грн., тому пенсія ОСОБА_1 не підлягає індексації. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 7317,00 грн. для відшкодування моральної шкоди, позивачем не зазначено саме в чому полягає завдана шкода, не зазначено з яких саме міркувань ОСОБА_1 Виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Факт протиправних дій щодо відмови позивачу з боку Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області у пере обчислені пенсії за віком у відповідності до норм ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» щодо індексації пенсії та ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» за період з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року відсутній. При розгляді питання про пере обчислення пенсії позивачу управління не порушувало норм чинного законодавства та прав позивача.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою від 10.02.2016 року Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області по справі відкрите скорочене провадження.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, у тому числі, органів державної влади.

Як було встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком з 02.07.2005 року, яку призначену відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 50 років 07 місяців 26 дні.

22 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області із заявою про надання довідки про розмір його пенсії за термін з 01.07.2015 року 31.12.2015 року та підтвердити, що упродовж цього терміну вищезгадана пенсія не була проіндексована відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та не здійснювались доплати (щомісячні) згідно до ЗУ «Про соціальний захист дітей війни».

Листом управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області № 168/З-01 від 29.12.2015 року ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до п. 4 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 690 від 17.05.2006 року, № 913 від 11.07.2007 року, № 170 від 12.03.2008 року, № 526 від 13.06.2012 року) індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення, але відповідно до п. 3 зазначеного Порядку до обєктів індексації не відносяться соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; додаткова пенсія, підвищення, компенсаційні виплати, надбавки та інші доплати до пенсії, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, тобто пенсії в складі яких є доплата до прожиткового мінімуму не є обєктами індексації. В складі пенсійної виплати присутня доплата до прожиткового мінімуму, яка з 01.09.2015 року дорівнює 306,39 грн., тому пенсійна виплата не підлягає індексації. Щодо встановлення підвищення дітям війни, повідомлено, що відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначене підвищення встановлюється особам, які народились у період з 03.09.1927 року по 02.09.1945 року, у розмірі 7 % від прожиткового мінімуму.

За змістом статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2, п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. N 1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат, крім тих, які зазначені у пункті 3 цього Порядку), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачується замість пенсії. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, індексуються пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, державної допомоги та компенсаційних виплат), щомісячне довічне грошове утримання, що виплачуються замість пенсії, щомісячна грошова сума, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим), щомісячна страхова виплата особам, які перебували на утриманні потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

При цьому, пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що до об'єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема, соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Як вбачається з матеріалів справи в складі пенсійної виплати ОСОБА_1 присутня доплата до прожиткового мінімуму в розмірі 306,39 грн. Отже його пенсія, обчислена з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та відповідно до п.3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення не відноситься до об'єктів індексації.

Щодо вимог позивача стосовно виплати йому підвищення до пенсії як «дитині війни» в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, зазначаю наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які мають статус дитини війни, на їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України «Про соціальний захист дітей війни».

Закон України «Про соціальний захист дітей війни» (далі Закон № 2195-ІV) встановлює правовий статус дітей війни, визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки. Статтею 1 Закону передбачено, що діти війни є громадяни України, яким на час закінчення (02.09.1945 р.) другої світової війни було менше 18 років.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, відноситься до категорії діти війни.

Статтею 6 Закону України № 2195-ІV передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% від мінімальної пенсії за віком.

Така редакція Закону України «Про соціальний захист дітей війни» існує після визнання неконституційними Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 змін, внесених пунктом 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року №107-VI.

В подальшому пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджету України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Таким чином, Верховна Рада України доповнивши пунктом 4 Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджету України на 2013 рік» визначила Кабінет Міністрів України державним органом, який має забезпечувати реалізацію встановлених законами України соціальних прав громадян, тобто надала право Кабінету Міністрів України визначати порядок та розміри соціальних виплат виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України.

Зазначене також констатовано в Рішенні Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011, яким визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року №2857-VI з наступними змінами (є аналогічним пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджету України на 2013 рік»).

Суд враховує також Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, в якому зазначено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Тому, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» також було визначено, що норми і положення ст.ст. 5, 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», застосовується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообовязкового державного соціального страхування на 2014 рік.

Крім того, ЗУ «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01.01.2015 року внесені зміни до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», а саме вказано те, що надбавка дітям війни призначається в порядку та в розмірах встановлених Кабінетом Міністрів України

Отже, відповідач управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року правомірно нараховував та виплачував позивачу соціальні виплати у розмірах, що передбачені постановами Кабінету Міністрів України.

Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 7317,00 грн., суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки суд прийшов до висновку, що відповідач діяв правомірно та на підставі діючого законодавства України, у звязку з чим дії Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не порушували законів України, що в свою чергу не породжувало унеможливлювання функціонування особистості позивача на конституційних засадах.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірним невиконання вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість, яка утворилась впродовж терміну 01.07.2015 року 31.12.2015 року та стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області 7317,00 грн. для відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 9-11, 69 -71, 94, 158-163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ізмаїльського обєднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання неправомірним невиконання вимог Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни», зобовязання управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області здійснити перерахунок пенсії з урахуванням норм Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та виплатити заборгованість, яка утворилась впродовж терміну 01.07.2015 року 31.12.2015 року та стягнути з управління Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області 7317,00 грн. для відшкодування моральної шкоди відмовити.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня отримання її копії до Одеського апеляційного адміністративного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя: ОСОБА_2