Справа № П/811/1603/14
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Київ К/800/27120/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

та секретаря - Шаманської І.В.,

за участю:

представника позивача - Іванова С.І.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року

та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року

у справі № П/811/1603/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Протеїн-Продакшн»

до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

ТОВ «Торговий Дім «Протеїн-Продакшн» звернулося до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2014 року № №.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі акта від 11 квітня 2014 року акт №87/11-23-22-06/36390340, Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 15 травня 2014 року:

- № , яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 2 825 004 грн., у тому числі 1 944 335 грн. основного платежу та 880 669 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів);

- № , яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 120 369 грн.

Згідно з положеннями підпунктів 139.1.1 та 139.1.9 пункту 139 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат, витрати, не пов'язані з провадженням господарської діяльності та не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Статтею 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності) тощо.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуги) та зменшення суми оподаткованого доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Суди попередніх інстанцій на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи, оцінка яким надана з дотриманням положень статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшли висновку про підтвердження факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а саме: договір від 28 січня 2011 року №28-01АВ, укладений між ТОВ «Торговий дім Протеїн-Продакшн» та ТОВ «Наследие»; договір від 15 жовтня 2010 року №15/10/2010, укладений між ТОВ «Торговий дім Протеїн-Продакшн» та ТОВ «Украгро-група КМС»; договір поставки від 18 грудня 2012 року №18/12-2012, укладений між ТОВ «Торговий дім Протеїн-Продакшн» та ПП «Центр оцінки впливів на навколишнє середовище»; договір поставки від 19 серпня 2013 року №19/8-Б, укладений між ТОВ «Торговий дім Протеїн-Продакшн» та ТОВ «Побережне»; договір поставки від 13 вересня 2013 року №12/9-Б2, укладений між ТОВ «Торговий дім Протеїн-Продакшн» та ТОВ «КМК Юг»; договір поставки від 16 жовтня 2013 року №16/10, укладений між ТОВ «Торговий дім Протеїн-Продакшн» та ТОВ «Компанія Ініціатива»; договір поставки від 24 жовтня 2013 року №24/10/2, укладений між ТОВ «Торговий дім Протеїн-Продакшн» та ТОВ «Світанок-1»; копії видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних. Розрахунки з контрагентами за поставлений товар відбувалися в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями.

Зауваження до форми і змісту податкових накладних та інших первинних документів в акті перевірки відсутні.

Разом з тим, слід відзначити, що обставини, встановлені в актах перевірок та звірок ТОВ «Наследие», ТОВ «Украгро-Група КМС», ПП «Центр ОВНС», ТОВ «Побережне», ТОВ «КэМК Юг», ТОВ «Компанія Ініціатива», ТОВ «Світанок-1», не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про узгодженість дій позивача з контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або його обізнаності з такими діями контрагента.

Такий підхід узгоджується із судовою практикою Європейського Суду з прав людини.

Судами попередніх інстанцій досліджено, що відомості стосовно наявності судових вироків щодо посадових осіб ТОВ «Наследие», ТОВ «Украгро-Група КМС», ПП «Центр ОВНС», ТОВ «Побережне», ТОВ «КэМК Юг», ТОВ «Компанія Ініціатива», ТОВ «Світанок-1» відсутні.

Оскільки позивач надав всі первинні документи, що стосуються господарських операцій за участі контрагентів, які фактично підтверджують реальне здійснення правочинів і досягнення позивачем законної мети їх здійснення - придбання на підставі цивільно-правових угод товарів/робіт/послуг для здійснення господарської статутної діяльності, направленої на отримання прибутку та реальне використання товарів/робіт/послуг в господарській діяльності, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про правомірність формування позивачем податкового кредиту на підставі розрахунків, проведених за наслідками господарських операцій з контрагентами.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком судів щодо протиправності дій Кіровоградською ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області в частині прийняття оспорюваних податкових повідомлень - рішень від 15 травня 2014 року № , № .

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 червня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев