Справа № 822/4083/15
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/4083/15

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук А.М.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

24 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Бондаренко С.А.,

відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача - Чорноострівська селищна рада, державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" про знесення прибудов,

В С Т А Н О В И В :

постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву вх. № 4163/16 про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа на стороні позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву вх. №1501/16 про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв'язку з чим просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Представники третіх осіб на стороні відповідача в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до частини 4 статті 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 195 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи, за письмовою скаргою від ОСОБА_3, на підставі направлення №615 від 24 травня 2013 року позивачем проведено перевірку виконання ОСОБА_2 будівельних робіт під час будівництва добудови до квартири АДРЕСА_1. Під час перевірки посадовими особами інспекції встановлено, що відповідачем без права на виконання будівельних робіт побудовано прибудови до квартири по вищезазначеній адресі, розмірами 7,10 м. х 3,60 м. та 4,10 м. х 7,10 м., загальною площею 54,67 кв.м. та гараж розміром 5 х 6 м., чим порушено вимоги п.3 ст. 25 Закону України «Про основи містобудування».

11 червня 2013 року складено акт, протокол №00332 про адміністративне правопорушення та видано припис про усунення порушення вимог законодавства, яким вимагалося в строк до 31 грудня 2014 року подати (зареєструвати) дозвільні документи щодо узаконення самовільного будівництва.

11 червня 2013 року інспекцією винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №280, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого статтею 97 КУпАП. Визначений штраф відповідач сплатив.

04 серпня 2015 року на підставі направлення для проведення позапланової перевірки №501 від 30 липня 2015 року інспекцією проведено перевірку виконання відповідачем вимог припису від 11 червня 2013 року. За результатами перевірки встановлено, що відповідачем вимог припису не виконано, в результаті чого його притягнено до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 188-42 КУпАП.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що на момент звернення до суду позивачем не доведено, що вичерпані всі заходи для приведення об'єкта будівництва в належний стан, як і не доведено нанесення шкоди суспільним інтересам чи інтересам інших осіб даним будівництвом, в зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Апелянт у своїй скарзі зазначає про порушення відповідачем будівельних норм і правил, оскільки ОСОБА_2 не мав права розпочинати будівельні роботи без дозвільного документа, який дає право на виконання будівельних робіт, а тому повинен провести перебудову об'єкта будівництва до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованих прибудов до квартири та гаражу.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За визначенням статті 1 Закону України «Про основи містобудування» містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об'єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об'єктів містобудування, спорудження інших об'єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об'єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

У силу положень статті 5 вказаного Закону при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені, зокрема, розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури, додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок).

Як закріплено у пункті 2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Відповідно до п.п 3, 8 частини 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою КМ України від 08 квітня 2011 року № 439/2011 Державна архітектурно-будівельна інспекція України відповідно до покладених на неї обов'язків, в тому числі, приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти та здійснює в межах своїх повноважень державний контроль за дотриманням юридичними і фізичними особами державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт.

Згідно з частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Частинами 1, 2 статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1)отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2)розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону її експертизи;

3)затвердження проектної документації;

4)виконання підготовчих та будівельних робіт;

5)прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів;

6)реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не дотримано вищезазначений порядок та розпочато будівельні роботи без дозвільного документа, який дає право на виконання будівельних робіт.

Наявні докази свідчать, що частина самочинно збудованих приміщень перебуває в полосі відчуження станції Чорний Острів на державних землях, що перебувають у постійному користуванні державного об'єднання "Південно-Західна залізниця".

Крім того, всі самочинно збудовані приміщення перебувають на самовільно захопленій землі.

Оскільки будівля являє собою нерухоме майно, пов'язане фундаментом із землею та створене з відповідних будівельних матеріалів і конструкцій, поєднаних між собою в певній технологічній послідовності, визначеній державними будівельними стандартами, нормами і правилами, то дії відповідача щодо використання спірного об'єкту становлять суспільну загрозу життю та здоров'ю людей, підвищену небезпеку для довкілля, оскільки немає даних про те чи має створений об'єкт будівництва необхідну міцність, стійкість та експлуатаційну надійність.

Наявні технічні висновки, що містяться в матеріалах справи не є експертним заключенням, а тому до уваги судом не беруться.

Крім того у п.п. 3 п. 4 технічного висновку вказано, що експерт не несе відповідальності за стан елементів самочинно побудованого гаража, які не вдалося дослідити в процесі візуального обстеження (а.с.121).

Таким чином всі елементи будівництва не досліджувались.

Колегією суддів встановлено, що відповідачу надавався тривалий термін на проведення дій, спрямованих на усунення виявлених порушень у сфері містобудування. При цьому, органами уповноваженими на здійснення контролю за забудовою вживались всі необхідні заходи до відповідача з метою усунення порушень вимог містобудівного законодавства.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, позапланова перевірка дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил об'єкта - прибудови до квартири АДРЕСА_2, розмірами 7,10 м *3,60 м та 4,10 м *7,10 м, загальною площею 54,67 кв.м. та гараж розміром 5*6 м, позивачем проводилася на підставі звернення ОСОБА_3, тобто існують заперечення мешканців щодо такого будівництва.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідачем порушено вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», то відповідач повинен провести перебудову об'єкта будівництва до попереднього стану шляхом знесення самочинно збудованих прибудов до квартири та гаражу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при вирішенні спору суд першої інстанції врахував не всі його обставини, тому висновки суду по суті справи не в повній мірі відповідають встановленим у ній обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Згідно зі статтею 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 знести прибудови до квартири АДРЕСА_2, розмірами 7,10 м *3,60 м та 4,10 м *7,10 м, загальною площею 54,67 кв.м. та гараж розміром 5*6 м.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 лютого 2016 року.

Головуючий Загороднюк А.Г.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.