Справа № 813/853/14
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року № 813/853/14

Львівський окружний адміністративний суд,

у складі:

головуючого-судді Ланкевича А.З.

секретар судового засідання Фуртак А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов'язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з позовом, в якому просить зобов'язати відповідача за власний рахунок знести самовільно збудовану прибудову до квартири АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач добровільно не виконала вимог припису №5/9-ф від 13.08.2013 року про знесення самовільної добудови, тому з метою усунення виявлених порушень у сфері містобудівної діяльності позивач звернувся з позовом до суду.

Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначив що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, причин неявки не повідомила, але про місце, дату і час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Під час розгляду справи відповідач звернулася до Миколаївського районного суду Львівської області з позовом до Новороздільської міської ради Львівської області про визнання права власності на самочинну добудову, про знесення якої заявлено цей позов, у зв'язку з чим заявила клопотання про зупинення провадження до набрання законної сили рішенням Миколаївського районного суду Львівської області у справі № 447/87/14-ц Суд ухвалою від 06.03.2014 року задовольнив це клопотання відповідача і зупинив провадження у справі.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області набрало законної сили і на цій підставі ухвалою від 04.02.2016 року провадження в адміністративній справі поновлено.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року № 3038-VI та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, на підставі звернення Новороздільської міської ради провела перевірку дотримання гр. ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за наслідками якої складено акт від 13 серпня 2013 року № 5/9-ф.

Відповідно до цього акта, за результатами перевірки встановлено, що на АДРЕСА_1, що знаходиться на першому поверсі дев'ятиповерхового багатоквартирного житлового будинку гр. ОСОБА_1, яка є власником цієї квартири, здійснила добудову (ІІ категорія складності) загальними розмірами в плані ззовні 2,0х3,1 м без отримання права на виконання будівельних робіт, чим порушила ст. ст. 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. ст. 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність».

На підставі цього акта перевірки Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесла припис №5/9-ф від 13.08.2013 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відповідно до якого відповідача зобов'язано протягом 60 днів з дати отримання цього припису знести об'єкт самочинного будівництва (прибудову до квартири АДРЕСА_1), про що повідомити контролюючий орган у строк до 14.10.2013 року.

23 жовтня 2013 року Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області провела позапланову перевірку ОСОБА_1 на предмет виконання нею вимог припису №5/9-ф від 13.08.2013 року, за наслідками якої складено акт №5/9-п/п-ф від 23.10.2013 року.

За наслідками позапланової перевірки орган контролю встановив, що вимог припису від 13.08.2013 року №5/9-ф ОСОБА_1 не виконала, що є порушенням вимог п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Тому з метою усунення порушень містобудівного законодавства позивач звернувся до суду.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року №687-XIV (далі - Закон №687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно зі ст. 27 Закону Закон №687-XIV, замовники та підрядники під час створення об'єкта архітектури зобов'язані: доручати виконання окремих видів проектних і будівельних робіт особам, які мають відповідну ліцензію (кваліфікаційний сертифікат); обирати виконавців робочої документації для будівництва з додержанням вимог статті 8 цього Закону; забезпечувати будівництво об'єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов'язковою; не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону; поінформувати у триденний строк місцеві органи охорони пам'яток історії та культури про нововиявлені під час будівельних робіт об'єкти, що мають антропологічне, археологічне, естетичне, етнографічне, історичне, мистецьке, наукове чи художнє значення; не включати до завдання на проектування вимог, що суперечать вимогам законодавства України, затвердженій містобудівній документації, державним нормам, стандартам і правилам.

Замовники, крім виконання обов'язків, зазначених у частині першій цієї статті, також зобов'язані передавати один комплект проектної документації, за якою збудовано об'єкт архітектури, власникові такого об'єкта для постійного зберігання.

Відповідно до ст. 10 Закону №687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 (далі-Порядок №553).

Згідно з п.5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за територіальним принципом (у межах областей) у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Відповідно до п.2 Порядку №553, Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: 1) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; 3) інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об'єкта будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин)замовник має право виконувати будівельні роботи після: 1) направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - органи державного архітектурно-будівельного контролю), - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; 2) реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об'єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об'єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (у чинній редакції) у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно з п. 8 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень вимог законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України не набуває права власності на нього.

Відповідно до ч. 7 ст.376 ЦК України, разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд встановив, що ОСОБА_1 самочинно, без належних дозвільних документів здійснила добудову до належної їй квартири АДРЕСА_1 на земельній ділянці, не відведеній для цієї мети. Зазначеної обставини відповідач не заперечила.

З метою набуття права власності на здійснену добудову відповідач звернулася до Миколаївського районного суду з позовною заявою до Новороздільської міської ради про визнання права власності на прибудову до своєї квартири за вказаною вище адресою.

До набрання законної сили рішенням суду у цій цивільній справі провадження в адміністративній справі було зупинено.

Рішенням від 11.03.2014 року Миколаївський районний суд Львівської області позов задовольнив і визнав за ОСОБА_1 право власності на добудову до квартири АДРЕСА_1. Проте рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.05.2014 року рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 11.03.2014 року скасовано, прийнято нове, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на самочинну добудову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції Апеляційний суд Львівської області, з-поміж іншого, зазначив про те, що «… що позивач провела добудови до квартири без належного дозволу та відповідного проекту, земельна ділянка під будівництво їй не виділялась і вона не зверталась до компетентних органів з приводу вирішення питання про надання їй під будівництво вказаних добудов земельної ділянки, і такі обставини не спростовані жодними доказами, судова колегія прийшла до висновку, що підстав для задоволення позову немає».

Отже, відповідач порушила вимоги містобудівного законодавства та здійснила самовільну прибудову до багатоквартирного житлового будинку без проекту та дозволу на початок будівельних робіт, при цьому забудувала земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Компетентний державний орган відреагував на виявлені факти приписом, що є обов'язковим для виконання; відповідач цей припис не виконала і, як встановив суд, в судовому чи в адміністративному порядку не оскаржувала.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

З урахуванням ч. 4 ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_1 знести самовільно збудовану прибудову до квартири АДРЕСА_1

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.