Справа № 815/4548/14
Суддя: Малинін В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" лютого 2016 р. м. Київ К/800/22329/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі
Головуючого судді Малиніна В.В.,
суддів Ситникова О.Ф., Швеця В.В.
розглянувши у порядку письмового провадженнякасаційну скаргупредставника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної екологічної інспекції України, третя особа - Державна екологічна інспекція в Одеській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди та заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції України, третя особа - Державна екологічна інспекція в Одеській області у якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції України №211-о від 11.07.2014 року «Про припинення перебування держаній службі ОСОБА_4»; поновити ОСОБА_4, на державній службі на посаді начальника Державної екологічної інспекції в Одеській області; стягнути з Державної екологічної інспекції в Одеській області 10000 грн. завданої моральної шкоди та заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалоюОдеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 рокуу задоволені позовувідмовлено.

Вважаючи, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Від відповідача та третьої сторониписьмових заперечень на вказану касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надходило.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга заявника підлягає частковомузадоволенню, з наступних підстав.

Судами встановлено, що наказом голови Держекоінспекції України від 11.07.2014 року №211-о, на підставі листа погодження Міністра екології та природних ресурсів України від 07.07.2014 року №5/1-14/82-14, листа Голови Одеської обласної державної адміністрації від 18.06.2014 року №01/02-38/3628, позивач був звільнений з займаної посади відповідно до п.6, частини першої, статті 30 Закону України «Про державну службу» (зарахований на державну службу 21.07.2007 року). З даним наказом останній ознайомився 17.07.2014 року.

Підставами для вказаних обставин слугував лист Одеського національного політехнічного університету від 14.09.2014 року № 311/84 згідно якого вбачається, що позивач першу вищу освіту, згідно якої мав право зараховуватись на державну службу, не отримав (відрахований за академічну неуспішність - Наказ від 16.07.1992 року №539-к). Диплом НОМЕР_1 від 20.06.1997 року університетом не видавався.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суди попередніх інстанцій зазначили про правомірність прийнятого наказу про звільнення позивача з займаної ним посади, з підстав порушення ним Присяги держаного службовця, що виразилось у наданні при призначенні на державну службу фіктивного диплома НОМЕР_1 від 20.06.1997 року та внесенні в автобіографію завідомо неправдивих відомостей щодо вищої освіти, що потягло за собою підрив довіри громадськості до Держекоінспекції в Одеській області, призвело до приниження державного органу в обличчі громадян.

З даними висновками колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується, зазначаючи при цьому наступне.

Пунктом 6 частини першої статті 30 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723) передбачено, що державна служба припиняється у разі відмови державного службовця від прийняття або порушення Присяги, передбаченої у статті 17 цього Закону.

Текст Присяги наведено у частині другій статті 17 Закону № 3723: «Повністю усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю, що буду вірно служити народові України, суворо дотримувати Конституції та законів України, сприяти втіленню їх у життя, зміцнювати їх авторитет, охороняти права, свободи і законні інтереси громадян, з гідністю нести високе звання державного службовця, сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти висновку, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов'язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. У зв'язку з цим як порушення Присяги слід розуміти скоєння державним службовцем проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону № 3723 за невиконання чи неналежне виконання службових обов'язків, перевищення своїх повноважень, порушення обмежень, пов'язаних з проходженням державної служби, а також за вчинок, який порочить його як державного службовця або дискредитує державний орган, в якому він працює, до державного службовця застосовуються дисциплінарні стягнення.

Частиною другою цієї статті передбачено, що до службовців, крім дисциплінарних стягнень, передбачених чинним законодавством про працю України, можуть застосовуватися такі заходи дисциплінарного впливу, як попередження про неповну службову відповідність і затримка до одного року у присвоєнні чергового рангу або у призначенні на вищу посаду.

Отже і порушення Присяги, і дисциплінарне правопорушення може бути наслідком недотримання, порушення державним службовцем як правових, так і етичних (моральних) засад проходження публічної служби. Таким чином, припинення державної служби у зв'язку з порушенням Присяги та дисциплінарна відповідальність державних службовців може бути наслідком існування схожих фактичних підстав у разі вчинення державним службовцем достатньо близьких за характером одне до одного дисциплінарного або іншого правопорушення.

Припинення державної служби за порушення Присяги є найсуворішою санкцією відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Тому рівень юридичних гарантій захисту прав зазначеної особи в процедурах вирішення питань застосування такої відповідальності повинен бути не меншим, ніж під час звільнення з органу держаної влади за вчинення дисциплінарного правопорушення, з дотриманням строків притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Передумовою такого звільнення є ретельне службове розслідування. При цьому необхідно враховувати, що наслідком вчинення дисциплінарного правопорушення може бути припинення державної служби за порушення Присяги або звільнення, які є санкціями різних рівнів відповідальності й не можуть застосовуватися як альтернативні.Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов'язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов'язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.

Аналогічний висновок щодо правильного застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 21 травня, 4 червня, 17 вересня, 8, 22 жовтня, 03 грудня 2013 року, 21 січня та 22 квітня 2014 року (№№21-403а12, 21-167а13, 21-231а13, 21-262а13, № 21-375а12, № 21-379а13,№ 21-479а13, № 21-90а14 відповідно).

У зв'язку із зазначеним колегія суддів вважає, що справу необхідно направити на новий розгляд до суду першої інстанції для з'ясування цих питань в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 222, 227, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2014 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної екологічної інспекції України, третя особа - Державна екологічна інспекція в Одеській області про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення моральної шкоди та заробітної плати за час вимушеного прогулу скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та не підлягає перегляду.

Головуючий суддя В.В. Малинін

Судді: О.Ф. Ситников

В.В. Швець