Справа № 820/11183/15
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 лютого 2016 р. № 820/11183/15

Харківський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

суддів Панченко О.В., Самойлової В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Управління МВС України на південній залізниці про визнання незаконними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Управління МВС України на південній залізниці, в якому після уточнень позовних вимог просить суд:

- визнати накази Управління МВС України на Південній залізниці № 208 о/с від 13.10.2015 р. та № 213 о/с від 19.10.2015 р. в частині ОСОБА_1 (М-230099) - протиправними та скасувати їх;

- визнати незаконною бездіяльність Міністерства Внутрішніх справ України, Міністра Внутрішніх справ України Авакова А.Б., Управління МВС на Південній залізниці та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області при проведенні процедури скорочення штатів;

- зобов'язати відповідачів у відповіді зі своїми повноваженнями поновити ОСОБА_1 (М-230099) на службі, пропонував мені іншу роботу в м. Харкові в системі Міністерства внутрішніх справ України.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, був незаконно та необґрунтовано звільнений у зв'язку із скороченням штатів. Як зазначив позивач а ні попереднього попередження про звільнення, а ні пропозицій щодо іншої роботи - з боку керівництва не було чим допущено бездіяльність в цей частині своїх обов'язків про проведенні процедури скорочення штатів, тим самим порушили конституційні та трудові права позивача.

Позивач та представник позивача в судове засідання не прибули, надали суду заяви в яких просили розглядати справу без своєї участі в порядку письмового провадження.

Представник відповідача - Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області надав суду клопотання в якому просив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідачі - Міністерство внутрішніх справ України, Управління Міністерство внутрішніх справ України на Південній залізниці, Міністр внутрішніх справ України Аваков Арсен Борисович в судове засідання не прибули, про час, дату та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення слухання справи чи слухання за своєю відсутності суду не надавали.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1, відповідно до наказу Управління внутрішніх справ на південній залізниці №169 о/с від 11 листопада 2011 року була прийнята на службу в органи внутрішніх справ, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Наказом МВС України від 08 червня 2015 року № 662 «Про ліквідацію Управління МВС України на Південній залізниці» прийнято рішення про ліквідацію Управління.

Наказом Управління від 13 жовтня 2015 року № 208 о/с відповідно до пункту 64 «Г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114-1991), позивач був звільнений з органів внутрішніх справ у запас через скорочення штатів.

Наказом від 19 жовтня 2015 року №213 о/с внесено зміни до наказу Управління МВС України на Південній залізниці від 13.10.2015 року №208 о/с в частині зміни календарної та пільгової вислуги років старшому лейтенанту міліції ОСОБА_1 (м-230099) інспектору черговому чергової частини лінійного відділу станції Харків - Пасажирський.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

На розвиток означеної норми закону Кабінетом Міністрів України було видано постанову від 29.07.1991р. №114, якою затверджено Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (далі за текстом -Положення).

Отже, правовідносини з приводу проходження позивачем служби унормовані спеціальним актом законодавства - Положенням, а тому норми всіх інших актів законодавства до цих правовідносин можуть бути застосовані лише в разі відсутності відповідних норм права в Положенні та за умови, що приписи цих актів не суперечать характеру та змісту правовідносин з проходження служби в міліції, тобто в субсидіарному порядку.

Суд зазначає, що п. 64 «г» вищезазначеного Положення передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей з ЄДРПОУ Управління МВС України на Південній залізниці, перебуває у стані припинення з 14.07.2015 та момент розгляду справи, але не ліквідоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Частиною 2 статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно ч. 3 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Суд вказує, що Управління МВС України на Південній залізниці є органом міністерства внутрішніх справ України на транспорті, територією обслуговування якого Харківська, Полтавська, Сумська та Чернігівська області.

Дані функції після ліквідації Управління будуть виконувати інші підрозділи Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до вимог чинного законодавства України після скорочення посад, обов'язкове працевлаштування повинно відбуватися шляхом призначення на посади відповідного фаху, а оскільки позивач проходить службу в органах внутрішніх справ, то його обов'язкове працевлаштування повинно відбуватися шляхом переводу для подальшого проходження служби в інші органи внутрішніх справ України, якими в даному випадку є Головне управління МВС України в Полтавській, Харківській, Сумській області та Чернігівській області, і саме Міністерство внутрішніх справ.

Позивачу жодної вакантної посади не пропонувалось, що не оспорювалось відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивача було звільнено незаконно, з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому є достатні підстави скасування наказів та для поновлення позивача на посаді у зв'язку з чим позовні вимоги щодо визнати накази Управління МВС України на Південній залізниці № 208 о/с від 13.10.2015 р. та № 213 о/с від 19.10.2015 р. в частині ОСОБА_1 (М-230099) - протиправними та скасувати їх а також зобов'язати відповідачів у відповіді зі своїми повноваженнями поновити ОСОБА_1 (М-230099) на службі, пропонував мені іншу роботу в м. Харкові в системі Міністерства внутрішніх справ України підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, для належного захисту прав позивача, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України поновити ОСОБА_1 (М-230099) на посаді інспектора - чергового чергової частини лінійного відділу на ст. Харків - Пасажирський м. Харків або на рівноцінній посаді в органах МВС України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивача звільнено незаконно, з порушенням встановленого законодавством порядку, а тому є достатні підстави скасування наказу та для поновлення позивача на посаді.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Проте, відповідачем не надано суду доказів правомірності свого рішення.

Також, згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Щодо позовної вимоги позивача визнати незаконною бездіяльність Міністерства Внутрішніх справ України, Міністра Внутрішніх справ України Авакова А.Б., Управління МВС на Південній залізниці та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області при проведенні процедури скорочення штатів суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки призначення на посаду у реорганізованому відділенні передбачає певну процедуру без проведення якої таке переведення є неможливим. Поряд із цим, суд звертає увагу, що інспектор - чергового чергової частини лінійного відділу не зверталась до управління кадрового забезпечення ГУМВС України в Харківській області з проханням подальшого проходження служби до ГУМВС, а тому, суд в діях відповідачів, Міністерства Внутрішніх справ України, Міністра Внутрішніх справ України Авакова А.Б., Управління МВС на Південній залізниці та Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області не вбачає протиправності.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд доходить висновку що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню лише у частині визнання протиправними та скасування накази Управління МВС України на Південній залізниці № 208 о/с від 13.10.2015 р. та № 213 о/с від 19.10.2015 р. в частині звільнення ОСОБА_1 (М-230099) та зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України поновити ОСОБА_1 (М-230099) на посаді інспектора - чергового чергової частини лінійного відділу на ст. Харків - Пасажирський м. Харків або на рівноцінній посаді в органах МВС України в іншій частині позову слід відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст.ст. 158, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Міністра внутрішніх справ України Авакова Арсена Борисовича, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Управління МВС України на південній залізниці про визнання незаконними та скасування наказів, зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати накази Управління МВС України на Південній залізниці № 208 о/с від 13.10.2015 р. та № 213 о/с від 19.10.2015 р. в частині звільнення ОСОБА_1 (М-230099).

Зобов'язати Міністерство внутрішніх справ України поновити ОСОБА_1 (М-230099) на посаді інспектора - чергового чергової частини лінійного відділу на ст. Харків - Пасажирський м. Харків або на рівноцінній посаді в органах МВС України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В частині поновлення на посаді постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя Тітов О.М.

суддя Панченко О.В.

суддя Самойлова В.В.