Справа № 2-а-6/2008
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

16 лютого 2016 року м. Київ Д/800/18/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Білуги С.В., Заїки М.М.,

та секретаря - Шаманської І.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника Державного агентства земельних ресурсів України - Сотіна В.І.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення порядку та способу виконання постанови Вищого адміністративного суду від 26 лютого 2013 року та заяву Державної казначейської служби про зміну способу та порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду від 26 лютого 2013 року

у справі № 2-а-6/2008

за позовом ОСОБА_1

до Державного комітету України із земельних ресурсів, Козелецької районної державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів у Чернігівській області, управління земельних ресурсів у Козелецькому районі Чернігівської області, ОСОБА_3

про визнання протиправними дій, неправомірними рішень та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Постановою Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2013 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 квітня 2008 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 жовтня 2009 року скасовано. Ухвалено нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ голови Державного агентства земельних ресурсів України від 13 листопада 2007 року №1096-к «Про звільнення ОСОБА_1.»., поновлено позивача на посаді начальника управління земельних ресурсів у Козелецькому районі Чернігівської області з 13 листопада 2007 року. Стягнуто з Державного агентства земельних ресурсів України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з вирахуванням відповідних зборів і платежів та отриманих сум при звільненні за період з 13 листопада 2007 року по 26 лютого 2013 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із заявою про встановлення способу виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 26 лютого 2013 року

Державна казначейська служба також подала до Вищого адміністративного суду України заяву про зміну способу та порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду від 26 лютого 2013 року.

У вказаних заявах позивач та Державна казначейська служба зазначили, що резолютивна частина постанови Вищого адміністративного суду від 26 лютого 2013 року не містить даних про те, яким чином та яка сума підлягає стягненню з ГУ земельних ресурсів у Чернігівській області на користь ОСОБА_1

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Тобто, вирішення питання про встановлення способу виконання судового рішення покладено законом саме на адміністративний суд першої інстанції.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду касаційної інстанції, минувши розгляд заяви судами першої та апеляційної інстанцій, чим порушив порядок розгляду таких заяв та принцип забезпеченості апеляційного та касаційного оскарження рішень адміністративного суду, що закріплено у частині третій статті 263 КАС України.

Вирішуючи питання про зміну способу і порядку виконання рішення, заявник повинен дотримуватись порядку звернення таких заяви за правилами Кодексу адміністративного судочинства України - до відповідного адміністративного суду, а відповідні суди - порядку розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для розгляду заяв про зміну та встановлення способу і порядку виконання рішення, у суду касаційної інстанції немає, оскільки до його компетенції питання зміни чи встановлення способу виконання судового рішення не віднесено.

При цьому, суд касаційної інстанції зазначає про те, що ОСОБА_1 та Державна казначейська служба не позбавлені права звернутися в установленому законом порядку із заявами про зміну чи встановлення способу виконання судового рішення до адміністративного суду першої інстанції.

Разом з тим, суд касаційної інстанції зауважує, що Вищий адміністративний суд України, 16 лютого 2016 року виніс додаткову постанову, якою визначив, яким саме чином та яка сума підлягає стягненню з Державного агентства земельних ресурсів України на користь ОСОБА_1

Керуючись статтями 165, 221, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про встановлення порядку та способу виконання постанови Вищого адміністративного суду від 26 лютого 2013 року.

Відмовити Державній казначейській службі у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання постанови Вищого адміністративного суду від 26 лютого 2013 року.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді С.В. Білуга

М.М. Заїка

Суддя А.Ф. Загородній