Справа № 826/11516/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 лютого 2016 року № 826/11516/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ізодром"
до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 26.01.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ізодром" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 26.01.2015.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов'язання позивачу нараховані за результатами документальної позапланової виїзної перевірки по взаємовідносинах з ТОВ "Фоліненс",ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" за період з 01.08.2014 по 31.08.2014. Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договори, укладені між позивачем та контрагентами ТОВ "Фоліненс",ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" не спричиняють реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з такими висновками податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини з контрагентами ТОВ "Фоліненс", ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА", які мали реальний характер та за якими було отримано товар та виконано роботи використані позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, у судовому засіданні надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки № 4/1-22-08-21591608 від 06.01.2015 інших доводів, крім зазначених у вказаному акті перевірки відповідачем наведено не було.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

В період з 15.12.2014 по 26.12.2014 Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізодром" по взаємовідносинах з ТОВ "Фоліненс", ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" за період з 01.08.2014 по 31.08.2014.

За результатами перевірки складено акт № 4/1-22-08-21591608 від 06.01.2015, яким встановлено порушення пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого завищено податковий кредит за перевіряємий період на 526 010,00 грн., що призвело до заниження суми ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду (р. 25 Декларації з ПДВ) на загальну суму 526 010,00 грн.

26.01.2015 на підставі зазначеного акту прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 789 015,00 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями на 263 005,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження рішенням № 10695/6/99-99-10-01-04-25 від 21.05.20415 Державної податкової служби України податкове повідомлення - рішення № від 26.01.2015 залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ізодром" не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № від 26.01.2015, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з'ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п'ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з'ясування всіх обставин справи зобов'язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

При розгляді справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та ПП "Агентство маркетингових досліджень" реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем отриманих товарів.

При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов'язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ТОВ "Фоліненс" за договором підряду № 593 від 30.07.2014, факт виконання проектних робіт за яким підтверджується протоколом погодження договірної ціни, актом здачі - приймання (надання послуг).

На підтвердження факту існування фінансово - господарських взаємовідносин з ТОВ "АВ Блек Голд" позивачем надано суду копію договору підряду № 587 від 29.07.2014, протоколу погодження договірної ціни, акту здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 32 від 29.08.2014,

Позивач в періоді щодо якого проводилась перевірка мав фінансово - господарські взаємовідносини з ТОВ "Венеція Груп" за договором поставки № 595 від 30.07.2014 на підтвердження факту отримання товару за яким позивачем надано суду специфікацію та видаткову накладну № 2 від 08.08.2014.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ТОВ "Успіх ЮА" за договором поставки №633 від 15.08.2014 на підтвердження факту отримання товару за яким позивачем надано суду № 1 від 15.08.2014 та видаткові накладні.

Обладнання та послуги отримані позивачем за фінансово - господарськими взаємовідносинами з контрагентами ТОВ "Фоліненс", ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" були використані позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку при виконанні зобов'язань за фінансово - господарськими взаємовідносинами з ПАТ "Центренерго"/Трипільська ПАТ "Центренерго", КП "Уманьтеплокомуненерго", ПАТ "Уманьферммаш", ПАТ "Ветропарк Гостомельский Склозавод", ТОВ "СП"Фасад", ПАТ "Черкаське хімволокно", ПАТ "Карсберг Україна", ТОВ "Альфа-Газ", ТОВ "Укрпіастрелла", що підтверджується копіями відповідних договорів наявних в матеріалах справи та складених до них первинних документів.

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що контрагенти позивача ТОВ "Фоліненс", ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" не відобразили у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, те що ними не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами ОВ "Фоліненс", ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА".

Посилання відповідача на відсутність у певних контрагентів постальників ТОВ "Фоліненс", ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" можливості виконання договорів укладених з зазначеними підприємствами не приймаються судом до уваги з огляду на те, що відповідачем не надано суду жодних доказів та обгрунтувань на підтвердження факту того, що ТОВ "Фоліненс",ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" було виконано роботи відповідно до укладених з позивачем договорів та поставлено товар саме за рахунок контрагентів - постачальників на яких він посилається.

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з контрагентами ТОВ "Фоліненс", ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" суду не надано та не зазначено про причини неможливості їх надання, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та зазначеними контрагентами мали реальний товарний характер.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ "Фоліненс", ТОВ "АВ Блек Голд", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "Успіх ЮА" в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту по операціях з зазначеними контрагентами.

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "Булвес" АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві № від 26.01.2015.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов