Справа № 464/9818/15-а
Суддя: Горбань О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/9818/15-а
пр.№ 2-а/464/3/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

при участі: представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова адміністративний позов ОСОБА_3 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третьої особи Головного управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову покликається на те, що адміністративною комісією при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради 28 жовтня 2015 року винесено постанову № 279 про накладення на ОСОБА_3 штрафу у розмірі 867 гривень за правопорушення, передбачене ст.92 Кодексу України про адміністративні правопорушення. З винесеною постановою не погоджується та вважає її незаконною, оскільки така виносилась всупереч нормам КУпАП. Зокрема, у постанові вказано, що саме ОСОБА_3 у будинку № 15 на АДРЕСА_1 розпочато проведення ремонтних робіт по переплануванню квартири, а саме влаштовано дверний проріз з кв.№ 8 у квартиру № 7 у будинку, що є пам'яткою культурної спадщини. Зазначає, що йому не відомо, яким чином члени адміністративної комісії Сихівської РА ЛМР встановили, що саме він проводив зазначені ремонтні роботи, тоді як він не є власником квартири ні № 7, ні № 8 за адресою: м.Львів, пл.Д.Галицького, 15, не зареєстрований за вказаною адресою, власниками квартир є інші особи, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення від 17.09.2015 комісія Сихівської районної адміністрації не з'ясувала чи було вчинено ним правопорушення та чи наявна його вина. Зазначає, що його не повідомлено про час та місце розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, він був позбавлений можливості брати участь у розгляді справи, надавати пояснення та докази. Оскільки в його діях немає складу адміністративного правопорушення, тому просить позовні вимоги задоволити. При цьому, просить поновити строк на звернення до суду, оскільки про існування постанови, яку було прийнято 28.10.2015, дізнався лише 07.12.2015 після відкриття виконавчого провадження. Вважає причини пропуску строку на звернення до суду є поважними, просить такий поновити.

У судове засідання позивач не з'явився, подав письмову заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності. Просить суд позов задоволити та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення.

Представник відповідача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності №34-вих.-127 від 04.02.2016, в судовому засіданні заперечив позов, пояснив, що постанова № 279 від 28.10.2015 є правомірною, позивачем було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ст. 92 КУпАП, а саме: влаштовано дверний проріз з квартири № 8 у квартиру № 7. Вказаний будинок є пам'яткою культурної спадщини (ох.№887, згідно рішення Львівського облвиконкому № 393 від 22.11.1988). Вказані ремонтні роботи проведені без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, який виявив, склав відповідний протокол і скерував такий на розгляд адміністартвиної комісії. Додатково пояснив, що адміністративна комісія при Сихівській районній адміністрації ЛМР повністю дотрималась встановленого законом порядку та процедури при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. Просить відмовити в задоволенні позову. Покликається в заперечення на позов на копії адміністративної справи, в якій міститься довідка з місця проживання про склад сім'ї і прописки, акт -попередження, інші документи.

Третя особа Головне управління охорони історичного середовища Львівської міської ради в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про розгляд справи належним чином були повідомлені.

Заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку до позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою № 279 адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації м.Львова від 28.10.2015 ОСОБА_4 визнано винним за ст.92 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 867 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 06.07.2015 виявлено, що ОСОБА_3 у будинку № 15 на АДРЕСА_1 розпочато проведення ремонтних робіт по переплануванню, а саме: влаштовано дверний проріз з квартири № 8 у квартиру № 7. Вказаний будинок є пам'яткою культурної спадщини (ох.№ 887, згідно рішення Львівського облвиконкому № 393 від 22.11.1988). Вказані ремонтні роботи проведені без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 92 КпАП України визначено, що адміністративна відповідальність за адміністративні правопорушення в галузі охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини наступає за проведення ремонтних, реставраційних, реабілітаційних робіт на пам'ятці культурної спадщини, зміни призначення пам'ятки культурної спадщини, її частин та елементів, здійснення написів, позначок на ній, на її території та в її охоронній зоні без письмового дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.251 КпАП України, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ПВ №000444, складеного головним спеціалістом управління охорони історичного середовища ОСОБА_5, у будинку №15 пл.Д.Галицького у червні 2015 року розпочато проведення ремонтних робіт по переплануванню, а саме влаштовано дверний проріз з кв.№8. Протокол складено відносно позивача ОСОБА_3, скерований на розгляд до адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації.

Судом встановлено, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови не в повній мірі керувався нормами законодавства, не врахував всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, притягнув позивача згідно інформації, наданої працівниками ЛКП "Старий Сихів" і на підставі протоколу, складеного уповноваженою особою управління охорони історичного середовища.

Як вбачається з адміністративного позову, позивач відчужив житло ще в жовтні 2014 року, власниками квартир №7 і №8 будинку №15 на пл..Галицькій у м.Львові є інші особи. Позивач заперечує ту обставину, що вказані у постанові самовільні ремонтні роботи проводились саме ним, а представником відповідача жодних доказів на спростування таких доводів позивача суду не представлено.

З копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що власником квартири №8 на пл.Данила Галицького, 15 у м.Львові є ОСОБА_6 на підставі договору дарування від 27.10.2014. Квартира №7 в цьому ж будинку є власності ОСОБА_7. (а.с.6-7)

Таким чином, на момент виявлення ремонтних робіт у червні 2015 року позивач не був власником помешкання, в якій виявлено самовільне влаштування дверного прорізу, тим самим ОСОБА_3 не є суб'єктом адміністративного правопорушення.

Крім того, з'ясовано, що оскаржувана постанова винесена без участі позивача. Представником відповідача не представлено суду доказів того, що позивач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що позбавило позивача можливості надати свої пояснення, скористатися юридичною допомогою. При цьому, подані представником відповідача копії про відправлення повісток рекомендованою кореспонденцією не містить відміток про вручення позивачу повідомлення про розгляд справи.

Згідно із ст.7 КпАП України ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд приходить до переконання, що здійснивши розгляд справи про адміністративне правопорушення без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття обґрунтованого та законного рішення, адміністративна комісія фактично прийняла необґрунтоване рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.92 КпАП України.

Відповідно до ч. 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанову №279 про накладення адміністративного стягнення від 28.10.2015, яка винесена адміністративною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.92 КУпАП слід скасувати.

Разом з тим, відповідно до ст..102 КАС України пропущений з поважних причин строк звернення до суду може бути поновлений судом, за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи те, що позивач про існування оскаржуваної постанови дізнався 07.12.2015 після повідомлення відділу державної виконавчої служби, суд визнає причини пропуску строку на звернення до суду поважними та поновляє такий.

Крім цього, оскільки позивач в силу ст.288 КпАП України звільнений від сплати судового збору і такий при подачі адміністративного позову не сплачував, а тому у відповідності до вимог ст.94 КАС України задовольняючи позовні вимоги суд не вбачає підстав для покладення на відповідача судових витрат у справі.

Керуючись ст. ст. 69-71, 99, 102, 159-163, 167, 171-1 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

Постанову адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №279 від 28.10.2015 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 867 грн. на ОСОБА_3 скасувати.

Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня отримання її копії до Львівського апеляційного адміністративного суду у відповідності до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.2015 №3-рп/2015.

Суддя О.Ю.Горбань