Справа № 210/3995/15-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3995/15-а
Провадження № 2-а/210/20/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

"22" лютого 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Чайкіної О.В., при секретарі - Куксенко О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради, про скасування рішень суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_2 (надалі - позивач), в особі представника ОСОБА_4, звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд: скасувати наказ Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради (надалі - відповідач) від 24.07.2015 року № 1/07 «Про проведення демонтажу рекламних засобів», зобов'язати Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області вжити заходи та вчинити дії щодо відновлення рекламної конструкції ФОП ОСОБА_2 у місці, де вона знаходилась до її протиправного демонтажу, а саме: щит біг борд 3000х6000 двосторонній по вул. Нікопольське шосе (ринок «Термінал»); стягнути з відповідача - Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради на користь позивача витрати зі сплатою судового збору в сумі 73,08 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача кошти на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням.

В обґрунтування позову ФОП ОСОБА_2 зазначено, що оскаржувані рішення та дії відповідача, які фактично полягали у спробі демонтажу рекламних засобів позивача, суперечать приписам Закону України «Про рекламу» та Рішенню Криворізької міської ради від 28 листопада 2007 року за № 1995 «Про порядок розміщення зовнішньої реклами в місті» (зі змінами та доповненнями).

Представники позивача - ОСОБА_4, ОСОБА_5, кожен окремо, заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з мотивів викладених в позові.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що позивачем систематично порушуються умови договору на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламних засобів, що перебувають в комунальній власності територіальної громади м. Кривого Рогу та Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті, який затверджено рішенням Криворізької міської ради зі змінами. Крім того, управлінням містобудування та архітектури було направлена ФОП ОСОБА_2 вимога, щодо погашення заборгованості по платі за право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів у розмірі 30533,24 грн., яка виникла станом на 16.06.2015 року. Оскільки вимоги договору не виконувалися, демонтаж рекламних засобів проводився у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Сторони у справі не заперечували проти подальшого розгляду справи в порядку письмового провадження, зокрема після надходження витребуваних судом доказів, враховуючи положення ч. 6 ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами спору обставини, у їх сукупності, суд вважає достатніми підстави для прийняття рішення за наявними матеріалами справи, та приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судом встановлено наступні фактичні обставини. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію серії НОМЕР_1 від 27.07.1998 року, ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою - підприємцем (а.с. 5).

ФОП ОСОБА_2 отримано дозволи, видані робочим органом виконкому Криворізької міської ради на розміщення зовнішньої реклами на рекламних засобах, що розташовані на опорі, типу «біг борд», у тому числі й за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе (ринок «Термінал). На підставі вказаних дозволів позивачем була розміщена зовнішня реклама у зазначених в них адресах, шляхом розташування вказаних рекламних засобів на опорах. Як вбачається з дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 577, від 09.04.2003 року, виданого Робочим органом виконкому Криворізької міської ради ФОП ОСОБА_2 мав право на розповсюдження зовнішньої реклами на щиті біг борд 3000х6000 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе (ринок «Термінал»); у подальшому термін дії цього дозволу продовжено до 18.04.2015 року (а.с. 8).

Судом встановлено, що 01 січня 2010 року між Управлінням містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради та ФОП ОСОБА_2 укладено договір № 0135зр10 про право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Кривого Рогу (а.с. 20-25).

Додатком до цього договору та відповідних Дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих виконавчим комітетом Криворізької міської ради, визначені місця розташування рекламних засобів, наданих позивачу в тимчасове користування, за відповідними адресами в м. Кривий Ріг, а саме:вул. Українська, дозвіл № 469; вул. Окружна, дозвіл № 610; вул. Жовтнева, дозвіл № 661; вул. Харитонова, дозвіл № 657; вул. Десантна, дозвіл № 617; мкр-н 4-й Зарічний, дозвіл № 650; вул. Десантна, дозвіл № 621; вул. Ногіна, дозвіл № 618; вул. Блюхера, перетин дозвіл № 583; вул. Дніпропетровське шосе, авторинок, дозвіл № 579, вул. Дніпропетровське шосе та вул. Пуріна, дозвіл № 665; вул. Ленінського Комсомолу, ст. Кривий Ріг-Головний, дозвіл № 648; пр. 200-річчя Кривого Рогу та вул. Співдружності, дозвіл № 636; вул. Мелешкіна, Будинок Мод, дозвіл № 646; вул. Мелешкіна та вул. Упіта, дозвіл № 638; вул. Коротченка, дозвіл № 572; вул. Волгоградська, дозвіл № 633; вул. Городищевська, дозвіл № 609; вул. Волгоградська, зупинка «ш. Артем», дозвіл № 592; пр. 200-річчя Кривого Рогу та вул. Співдружності, дозвіл № 666; вул. Волгоградська, дозвіл № 634; пр. 200-річчя Кривого Рогу та вул. Коротченка, дозвіл № 632; пр. 200-річчя Кривого Рогу, дозвіл № 623; пр. 200-річчя Кривого Рогу, перетин, дозвіл № 573; вул. Електрозаводська, дозвіл № 615; вул. Купріна, Змичка, дозвіл № 654; вул. Нікопольське шосе, дозвіл № 629; вул. Миколаївське шосе, дозвіл № 305; вул. Дніпропетровське шосе, клеверний міст, дозвіл № 649; вул. Дніпропетровське шосе, дозвіл № 662; та спірна вул. Нікопольське шосе та пр. Металургів, ринок «Термінал».(а.с. 26-56).

Згідно додаткової угоди № 0135зр10-90/11 від 01.01.2011 року, стосовно розповсюдження зовнішньої реклами на біг борді за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Нікопольське шосе та пр. Металургів, ринок «Термінал», розмір місячної плати становить 519,12 грн. за місяць (а.с. 30).

Встановлено, що 24 липня 2015 року Управлінням містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради видано наказ за № 1/07 про проведення демонтажу рекламних засобів у зв'язку з систематичним порушенням ФОП ОСОБА_2 умов договору на право тимчасового користуванням місцем для розміщення рекламного засобу, та Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті, оскільки технічний стан рекламних засобів, належних ФОП ОСОБА_2: створюють загрозу життю або здоров'ю людей та/або заподіянню шкоди третім особам; невиконання вимог щодо капітального ремонту або заміни рекламних засобів, у тому числі й вимоги щодо приведення у належний технічний стан конструкцій, викладених в листах від 25 березня 2015 року; наявності заборгованості. Виконання наказу доручено КП «Парковка та реклама» (а.с. 11-13).

Також, Виконавчим комітетом Криворізької міської ради 01 вересня 2015 року прийняте рішення за № 353, про припинення дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, стосовно ФОП ОСОБА_2, та проведення демонтажу рекламних засобів, щодо яких припинено дію дозволів (а.с. 19).

В обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач посилається на те, що позивач був повідомлений завчасно про те, що за результатамиобстеження вулиць м. Кривого Рогу, щодо стану та можливості подальшої експлуатації великогабаритних рекламних конструкцій виявлено, недотримання вимоги до розташування рекламних засобів, що порушує п. 6.17 Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті, а також про наявність заборгованості.

Суд, на підставі системного аналізу норм законодавства, що регулює спірні правовідносини, надаючи оцінку письмовим доказам, приходить до висновку, що відповідачем всупереч ст. 71 КАС України не доведено правомірності своїх дій в частині видання наказу №1/07 від 24 липня 2015 року «Про проведення демонтажу рекламних засобів», про що свідчить наступне.

Згідно ч.3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Частинами третьою та четвертою даної статті встановлені певні обмеження та заборони щодо місця та об'єктів розташування засобів зовнішньої реклами та згідно з частиною п'ятою даної статті перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, встановлений цим Законом, є вичерпним.

Пунктами 34-37 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ № 2067 від 29.12.2003, також визначено перелік обмежень та заборон щодо розміщення зовнішньої реклами, який є вичерпним.

Крім того, згідно з пунктом 31 Типових правил дозвіл на розміщення зовнішньої реклами скасовується до закінчення строку його дії на підставі рішення виконавчого органу ради за письмовою заявою розповсюджувача зовнішньої реклами лише у разі невикористання місця розташування рекламного засобу безперервно протягом шести місяців або непереоформлення дозволу в установленому порядку.

Отже, виходячи з наведених положень законодавства, розміщення зовнішньої реклами у відповідному місці передбачається на підставі строкового дозволу, що надається виконавчим органом сільських, селищних, міських рад. Скасування такого дозволу до закінчення строку його дії можливе лише у передбачених наведеними нормами випадках. Крім цього, законодавством обмежено підстави, за наявності яких можливе проведення демонтажу рекламних засобів.

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі регулюються нормами Закону України «Про рекламу», Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою КМУ № 2067 від 29.12.2003, рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради № 1995 від 28.11.2007 року «Про Порядок розміщення зовнішньої реклами в місті» (зі змінами від 14.10.2009 №3530, від 23.12.2009 №3651, від 25.08.11 №557) надалі Порядок № 1995.

Виходячи зі змісту Розділу Х Порядку № 1995 робочий орган щомісячно проводить об'їзди з метою виявлення порушень розміщення зовнішньої реклами в місті та надає до управління містобудування і архітектури виконкому міськради інформацію про виявлені порушення та самовільно встановлені рекламні засоби. На підставі цих інформацій робочим органом готуються приписи про усунення порушень розміщення зовнішньої реклами (додаток 4) та накази про проведення демонтажу рекламних засобів (додаток 5) за погодженням управління містобудування і архітектури виконкому міськради.

Демонтажу підлягають такі рекламні засоби: самовільно розташовані рекламні засоби; рекламні засоби, які внаслідок їх неналежного виготовлення або експлуатації перебувають в аварійному стані, створюють загрозу життю і здоров'ю людей або можуть заподіяти шкоду майну; рекламні засоби, місця розташування яких не відповідають дозволу; рекламні засоби після закінчення терміну дії дозволу; рекламні конструкції, заборгованість плати за розміщення яких відповідно до договорів тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів складає більше двох місяців.

Власники рекламних засобів, що відповідають вищевказаним визначенням, повинні усунути порушення порядку розміщення рекламних засобів або демонтувати їх самостійно у термін, зазначений приписом, виданим робочим органом у межах своєї компетенції. Рекламні засоби не демонтуються, якщо порушення щодо їх розміщення були в зазначений приписом термін усунуті власниками (користувачами) рекламних засобів, про що останні письмово повідомили робочий орган.

Всі повідомлення та приписи про усунення порушень порядку розміщення рекламних засобів направляються поштою власникам (користувачам) рекламних засобів або вручаються їм особисто в письмовій формі, реєструються у відповідному журналі (підпункт 10.6. Розділу Х Порядку № 1995).

У разі невиконання власниками (користувачами) рекламних засобів у зазначений термін вимог отриманого припису, робочий орган готує наказ на демонтаж за погодженням управління містобудування і архітектури виконкому міськради та забезпечує проведення демонтажу рекламних засобів за рахунок рекламоросповсюджувачів.

Демонтаж рекламних засобів може здійснюватись без попереднього надання припису їх власникам (користувачам) у таких випадках: власника (користувача) самовільно розташованого рекламного засобу не встановлено або не встановлено його місцезнаходження; експлуатація рекламного засобу створює аварійну ситуацію, загрожує життю і здоров'ю людей, може заподіяти шкоду майну. Про встановлення таких фактів складається відповідний акт (підпункт 10.9 Розділу Х Порядку № 1995).

Як вбачається з матеріалів справи, Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради 25 березня 2015 року за вих. № 17/13/1055-02 та № 17/13/1056-02 склало листи, адресовані ФОП ОСОБА_2 про продовження терміну дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, а також доведення до відома позивача про те, що за результатамиобстеження вулиць м. Кривого Рогу, щодо стану та можливості подальшої експлуатації великогабаритних рекламних конструкцій виявлено, недотримання вимоги до розташування рекламних засобів, що порушує п. 6.17 Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті, з проханням приведення рекламних конструкцій у належний технічний та санітарний стан,забезпечити маркування та інформаційне заповнення у строк до 01 серпня 2015 року (а.с. 62-63).

За змістом підпункту 10.6 Розділу Х Порядку № 1995 в контексті ст. 69-72 КАС України Відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що листи від 25 березня 2015 року за вих. № 17/13/1055-02 та № 17/13/1056-02 були дійсно адресовані поштою ФОП ОСОБА_2 або вручені йому особисто чи його представникам, та зареєстровані у відповідному журналі реєстрації.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що Відповідачем здійснено заходи щодо належного повідомлення позивача про необхідність усунення нібито виявлених невідповідностей, що в подальшому слугувало підставою для винесення наказу про демонтаж рекламних конструкцій, які використовував ФОП ОСОБА_2 у своїй діяльності на підставі наявного договору та оформлених у відповідності до чинного законодавства дозволів.

Крім того, Відповідачем не надано в порядку ст. 69-72 КАС України доказів, які б підтверджували виявлені порушення вимог законодавства щодо розміщення реклами в місті, з урахуванням положень Порядку № 1995 (підпункти 10.3 та 10.9 Розділу Х), та що дозволило робочому органу здійснювати демонтаж рекламних конструкцій як з попереднім винесенням повідомлень чи-то приписів так і без винесення приписів, тому у суду відсутні підстави робити висновок, що такі порушення мали місце, а рекламні конструкції, які використовує позивач на підставі відповідних дозволів та договору були обстежені у спосіб, визначений Порядком № 1995.

Також судом встановлено, що в листі Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради на адресу ФОП ОСОБА_2, зазначає про заборгованість станом на 16.06.2015 року по платі за право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів відповідно до договору тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Кривого Рогу № 135зр10 від 01.01.2010 року становить 30533грн. 24 коп. (а.с. 64). В той же час, належних та допустимих доказів направлення вимоги про погашення заборгованості до суду відповідачем не представлено.

Згідно з Розділом IX «Порядок здійснення оплати за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів» Порядку № 1995 (п.п. 9.1, 9.3) - плата за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобів здійснюється розповсюджувачем зовнішньої реклами на підставі договору тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів з робочим органом; оплата належної суми, згідно з одержаним в робочому органі рахунком, здійснюється протягом трьох робочих днів з моменту його одержання.

Як вбачається з умов Договору № 0135зр10 від 01 січня 2010 року про право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Кривого Рогу, а саме Розділу 3 «Плата за право користування …» розрахунки за договором здійснюються Розповсюджувачем зовнішньої реклами щомісячно протягом трьох днів з дати отримання рахунку, але не пізніше 15-го числа наступного місяця за звітним (а.с. 22). Крім того, тимчасовий робочий орган в силу підпункту 2.2.5 пункту 2.2 Розділу 2 вищевказаного договору зобов'язується до 5-го числа місяця наступного за звітним формувати рахунки на тимчасове користування місцем для розміщення рекламного засобу у відповідності до умов Договору (а.с. 21 зворот).

Оскільки в судовому засіданні не встановлено, що Позивач у спосіб, передбачений договором та Порядком № 1995 отримував рахунки до сплати (особисто, чи поштою), відповідно до ст.ст. 2, 69-72 КАС України, а також за відсутності належним чином оформлених рахунків на сплату від Робочого органу, та доказів щодо дати їх отримання, так само як і Акту звірки розрахунків за об'єктами розташування рекламних конструкцій, у суду відсутні підстави вважати, що мала місце заборгованість понад два місяці, що могла бути підставою для винесення попередження про демонтаж рекламної конструкції у відповідності до Розділу Х Порядку № 1995.

Крім того, відповідно до платіжного доручення № 438, від 24.07.2015 року ФОП ОСОБА_2 сплатив 15106,15 грн., а Відповідно до платіжного доручення № 441, від 27.07.2015 року ФОП ОСОБА_2 сплатив 15427,09 грн. (а.с. 65, 66).

Тобто, Відповідачем в порядку ст. 69-72 КАС України, виходячи зі змісту ст. 2 КАС України, ст. 19 Конституції України, Відповідачем не надано доказів, які б підтверджували існування відповідних обставин, які зумовили видання наказу про демонтаж рекламних конструкцій, які на договірних умовах використовував ФОП ОСОБА_2.

Суд зазначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Даний тип правового регулювання полягає в тому, що діяльність цих органів має бути максимально повно і точно визначена, врегульована, регламентована з тим, щоб упередити можливість з будь-яких причин завдати шкоди особі, суспільству чи державі, тобто таким чином забезпечується введення владних функцій у законні рамки і тим самим істотно обмежується можливе свавілля з боку держави та її органів.

Оскаржуваний наказ Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради від 24.07.2015 року № 1/07 «Про проведення демонтажу рекламних засобів», прийнято без дотримання наведеного у статті 19 Конституції України принципу законності, необґрунтовано та без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких він спрямований.

З огляду на викладене, суддів доходить висновку щодо протиправності наказу Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради від 24 липня 2015 року за № 1/07 «Про проведення демонтажу рекламних засобів».

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України на суб'єкта владних повноважень покладено обов'язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийнятих рішень в разі, якщо він заперечує проти задоволення позову.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Із змісту статті 162 КАС України випливає, що в разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень.

Як заначаєтться в п.п. 10.2 п. 10 Постанови Пленуму ВАС України, «Про судове рішення в адміністративній справі від 20 травня 2013 року за № 7 одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим. Скасування акта суб'єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. При цьому суди повинні виходити з того, що вимоги про визнання акта владного органу недійсним або неправомірним тощо є різними словесними формами вираження одного й того самого способу захисту порушеного права позивача, а саме визнання акта протиправним.

Із системного аналізу статей 105, 162, 171 КАС України, випливає, що відмінність між встановленою судом незаконністю (протиправністю) актів індивідуальних та нормативно-правових є істотною і полягає, зокрема в моменті втрати чинності такими актами. У разі визнання незаконним (протиправним) індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий, якщо інше не встановлено законом або не зазначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням. Така правова позиція висвітлена в Постанові ВСУ від 08 грудня 2009 року у справі № 21-1573во09.

З урахуванням викладено, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню із застосуванням такого способу захисту як визнання протиправним та скасування акту індивідуальної дії, оскільки оскаржуваний акт - наказ, є виключно актом індивідуальної дії та стосується прав позивача.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області вжити заходи та вчинити дії щодо відновлення рекламної конструкції ФОП ОСОБА_2 у місці, де вона знаходилась до її протиправного демонтажу, а саме: щит біг борд 3000х6000 двосторонній по вул. Нікопольське шосе (ринок «Термінал»), суд вважає, що їх задоволенні має бути відмовлено з огляду на наступне.

Відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу, ФОП ОСОБА_2 звернувся із заявою про внесення відомостей до ЄРДР щодо виявлення факту спроби демонтажу належної йому рекламної конструкції на перехресті пр.. Металургів та вул. Нікопольське шосе, а згідно витягу з ЄРДР за № 0002613 внесено відповідно відомості за ч. 3 ст. 15 ст. 185 КК України щодо здійснення таких дій невідомими особами (а.с. 57,58).

З матеріалів справи вбачається, що рекламна конструкція не демонтована, наявність пошкоджень на ній в результаті спроби демонтажу письмовими доказами не підтверджена. При цьому, враховуючи наявність кримінального провадження за вказаними фактами, а також відсутності доказів пошкодження конструкції, такі вимоги позивача суд вважає передчасними.

При цьому, вимоги щодо відшкодування збитків, завдані незаконним рішенням підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, у зв"язку з чим в цій частині провадження підлягає закриттю.

Відповідно до частин 3,6 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що спір, що розглядається є немайновим та у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 487,20грн., які було сплачено позивачем при зверненні до суду з цим позовом, суд вважає за необхідне їх стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, ст.ст. 2, 7-11, 18, 71, 99, 100, 162-167 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради, про скасування рішень суб'єкта владних повноважень та зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління містобудування і архітектури виконкому Криворізької міської ради від 24 липня 2015 року за № 1/07 «Про проведення демонтажу рекламних засобів».

Стягнути з місцевого бюджету міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 (вісім) коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду, прийняту в порядку письмового провадження, може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: О. В. Чайкіна