Справа № 2а/0570/1774/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м. Київ К/800/10417/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Лемтранс" до Луганської митниці про визнання протиправними дій щодо відмови у застосуванні митної вартості товару, заявленої позивачем у вантажних митних деклараціях, скасування рішень про визначення митної вартості товару, зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Луганської митниці на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2012 року

в с т а н о в и л а :

У 2012 році ТОВ "Лемтранс" в Донецькому окружному адміністративному суді пред'явило позов до Луганської митниці про визнання протиправними дій щодо відмови у застосуванні митної вартості товару, заявленої позивачем у вантажних митних деклараціях, скасування рішень про визначення митної вартості товару, зобов'язання вчинити певні дії.

Просило:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у застосуванні митної вартості товару, заявленої позивачем у вантажних митних деклараціях від 26 жовтня 2011 року № 702190001/2011/006366, від 26 жовтня 2011 року № 702190001/2011/006367, від 07 листопада 2011 року № 702190001/2011/006554, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/006555, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/006556, від 07 листопада 2011 року № 702190001/2011/006557, від 08 листопада 2011 року № 702190001/2011/006594, від 08 листопада 2011 року № 702190001/2011/006595, від 08 листопада 2011 року № 702190001/2011/006596, від 08 листопада 2011 року №702190001/2011/006597, від 14 листопада 2011 року №702190001/2011/006676;

- скасувати рішення Луганської митниці про визначення митної вартості товару від 27 жовтня 2011 року № 702190001/2011/000334/1, від 27 жовтня 2011 року №702190001/2011/000335/1, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/000342/1, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/000343/1, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/000344/1, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/000345/1, від 08 листопада 2011 року №702190001/2011/000347/1, від 08 листопада 2011 року №702190001/2011/000348/1, від 08 листопада 2011 року №702190001/2011/000349/1, від 09 листопада 2011 року №702190001/2011/000350/1, від 14 листопада 2011 року № 702190001/2011/000356/1;

- зобов'язати відповідача вчинити дії щодо визначення митної вартості товару за вантажними митними деклараціями №702190001/2011/006504, №702190001/2011/006506, №702190001/2011/006623, №702190001/2011/006624, №702190001/2011/006626, №702190001/2011/006627, №702190001/2011/006655, №702190001/2011/006658, №702190001/2011/006657, №702190001/2011/006650, №702190001/2011/006731 із застосуванням першого методу визначення митної вартості товару, тобто за ціною контракту від 23 червня 2011 року № 7К1/70-11.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року, залишеною без зміни ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2012 року, позов задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Луганська митниця подала касаційну скаргу, в якій вказала на те, що оскаржувані рішення судів у справі прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту від 23 червня 2011 року № 7К1/70-11, укладеному між ТОВ "Лемтранс" (покупець) та ВАТ "Выксунский металлургический завод" (продавець, РФ) в особі ВАТ "ОМК-Сталь" (продавець) зобов'язався передати, а покупець прийняти та оплатити на умовах DAР "Інкотермс 2010" (станція Соловей-експ. Південно-Східної залізниці) залізничні суцільнокатані колеса, сортамент, кількість, технічні умови, строки поставки та ціна яких зазначаються у специфікаціях, що додаються до контракту та є його невід'ємною частиною. 28 вересня 2011 року сторонами була підписана специфікація № 12 до контракту, відповідно до якої продавець зобов'язується передати у власність покупця товар "колеса суцільнокатані діаметром по колу катання 957 мм та з діаметром посадочного отвору у ступиці 190 мм та 175 мм", ціна за одиницю товару (штуку) узгоджена між сторонами на рівні 670,00 дол. США та 606,70 дол. США відповідно. Загальна кількість товару - 1 738 штук. Загальна вартість - 1 154 458,60 дол. США. Строк поставки: жовтень-листопад 2011 року. Оплата за товар здійснюється у вигляді 100 відсоткової передоплати вартості товару шляхом банківського переказу на поточний рахунок продавця. Відповідно до умов Контракту, при перерахуванні грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в якості авансового платежу ціна товару, що оплачений, зміні не підлягає.

В межах виконання зазначеного вище контракту та специфікації до нього з 26 жовтня 2011 року по 14 листопада 2011 року позивачем на митну територію України в зоні діяльності Луганської митниці ввозився товар "колеса залізничні суцільнокатані".

Для митного оформлення товару позивачем до Луганської митниці подані вантажні митні декларації (далі - ВМД) типу "ІМ 40": від 26 жовтня 2011 року № 702190001/2011/006366, від 26 жовтня 2011 року №702190001/2011/006367, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/006554, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/006555, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/006556, від 07 листопада 2011 року №702190001/2011/006557, від 08 листопада 2011 року №702190001/2011/006594, від 08 листопада 2011 року №702190001/2011/006595, від 08 листопада 2011 року №702190001/2011/006596, від 08 листопада 2011 року №702190001/2011/006597, від 14 листопада 2011 року №702190001/2011/006676. Вартість товару у всіх випадках визначена декларантом за першим методом визначення митної вартості товару (за ціною угоди).

До кожної ВМД був наданий комплект обов'язкових документів для визначення митної вартості товару, передбачений пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766.

На етапі здійснення митного контролю за визначенням митної вартості товару на поданих декларантом позивача деклараціях митної вартості у всіх випадках посадовою особою Луганської митниці були зроблені написи про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості, а саме: 1) висновків про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) фірми-виробника товару; 3) калькуляцій фірми-виробника товару; 4) інформації зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару; 5) відповідної бухгалтерської документації; 6) сертифікатів про походження товару; 7) цінової інформації на ідентичні/подібні товари в країні експортері; 8) інших документів за бажанням декларанта.

Декларантом позивача на деклараціях митної вартості зроблено напис про неможливість подання додаткових документів відразу та зазначено про їх подальше надання у порядку, визначеному законодавством, а саме,у відповідності до статті 264 Митного кодексу України та наказу Держмитслужби України від 17 березня 2008 року № 230.

У зв'язку з ненаданням додаткових документів відповідачем самостійно визначено митну вартість з використанням 6-го (резервного) методу визначення митної вартості товару та прийнято рішення про визначення митної вартості товару. У митному оформленні товару за поданими позивачем ВМД були прийняті відповідні картки відмови.

Позивач здійснив митне оформлення товару відповідно до Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 17 березня 2008 року № 230, під гарантійні зобов'язання шляхом сплати до державного бюджету суми податку на додану вартість (далі - ПДВ) згідно з митною вартістю товару, визначеною митним органом. При цьому були оформлені ВМД типу "ІМ 40": від 02 листопада 2011 року №702190001/2011/006504; від 02 листопада 2011 року №702190001/2011/006506; від 10 листопада 2011 року №702190001/2011/006623; від 10 листопада 2011 року №702190001/2011/006624; від 10 листопада 2011 року №702190001/2011/006626; від 10 листопада 2011 року №702190001/2011/006627; від 11 листопада 2011 року №702190001/2011/006655; від 11 листопада 2011 року №702190001/2011/006658; від 11 листопада 2011 року №702190001/2011/006657; від 11 листопада 2011 року №702190001/2011/006650; від 16 листопада 2011 року №702190001/2011/006731.

Після здійснення митного оформлення декларант позивача звернувся до Луганської митниці із заявою від 09 грудня 2011 року № 9/12-1 про необхідність здійснення перевірки визначеної митним органом митної вартості товару, та прийняття рішення про можливість застосування митної вартості, заявленої декларантом.

На підтвердження правильності заявленої ним митної вартості товару позивачем подано митному органу копії запитуваних та додатково отриманих від контрагента документів.

Проте, листом від 17 січня 2012 року № 1-22/563 відповідач відмовив у застосуванні митної вартості, визначеної декларантом.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили із неправомірності дій та рішень Митниці, оскільки позивачем для митного оформлення товару надано відповідачу повний пакет необхідних документів для підтвердження його вартості, визначення його кількісних та якісних показників.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 259 Митного кодексу України, у чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до статті 262 Митного кодексу України митна вартість товарів і метод її визначення заявляються (декларуються) митному органу декларантом під час переміщення товарів через митний кордон України шляхом подання декларації митної вартості.

Порядок та умови декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, встановлюються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення декларацій митної вартості - спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі митної справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року № 1766 затверджений Порядок декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України та подання відомостей для її підтвердження (далі - Порядок № 1766), яким визначено, що визначення митної вартості - сукупність дій, які вчиняються декларантом та/або митним органом з метою визначення вартості товарів відповідно до положень Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів.

Відповідно до положень статті 264 Митного кодексу України заявлена декларантом митна вартість товарів і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У разі потреби у підтвердженні заявленої митної вартості товарів декларант зобов'язаний подати митному органу необхідні для цього відомості та забезпечити можливість їх перевірки відповідно до порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 265 Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Митний орган у відповідності із частиною другою статті 265 Митного кодексу України має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

За приписами статті 88 Митного Кодексу України декларант зобов'язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних процедур.

Пунктом 7 Порядку № 1766 передбачено, що для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 1766 відомості, на підставі яких декларантом визначено та заявлено (задекларовано) митну вартість товарів, повинні базуватися на об'єктивних даних, що підлягають обчисленню та перевірці відповідно до вимог Митного кодексу України. Декларант має право на доведення у передбачений законодавством строк митному органові правильності визначення ним митної вартості товарів.

Відповідно до пункту 11 Порядку № 1766 для підтвердження митної вартості товарів на вимогу митного органу декларант зобов'язаний подати додаткові документи. Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми-виробника товару; калькуляція фірми-виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини. Декларант за власним бажанням подає інші документи для підтвердження заявленої у декларації митної вартості товарів.

З матеріалів справи вбачається, що декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару надано пакет документів, які у повному обсязі підтверджують вартість товару, його якісні та кількісні характеристики.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що 07 жовтня 2011 року та 03 листопада 2011 року позивачем було здійснено розмитнення того ж самого товару на підставі того самого контракту за тією самою ціною в зоні діяльності Київської регіональної митниці за першим методом (за ціною контракту) за ВМД "ІМ 40" № 100210000/2011/074666 та №100210000/2011/071961.

Також, на виконання пунктів 13, 14 Порядку випуску товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання при ввезенні їх на митну територію України, затвердженого наказом ДМСУ від 17 березня 2008 року № 230, позивачем додатково були надані: висновок експертної організації про вартість товару (звіт №139/168/3); лист роз'яснення представника контрагента за зовнішньоекономічним контрактом від 17 листопада 2011 року № АКД-ТОР/84-02/26997 на запит імпортера про відмову у наданні калькуляції собівартості товару та з роз'ясненням про відсутність у виробника прайс-листів та каталогів у зв'язку з недоцільністю використання в умовах нестабільного ринку фіксованих цін; копія специфікації від 28 вересня 2011 року № 12 до Контракту від 23 червня 2011 року № 7К1/70-11 із зазначенням ціни товару, що поставляється; бухгалтерська документація в підтвердження здійснення оплати за товар (рахунок-проформа від 04 жовтня 2011 року № 298, меморіальний ордер від 06 жовтня 2011 року № 22); сертифікат про походження товару; копії ВМД "ІМ 40", в якості цінової інформації на ідентичні товари в межах того самого контракту за однаковою ціною.

Колегія суддів вважає вірним посилання судів першої та апеляційної інстанцій про те, що відповідачем безпідставно не прийнято до уваги вказаного звіту про оцінку товару для підтвердження митної вартості, оскільки у поданому звіті поряд з витратним підходом були використані також доходний та порівняльний підходи, при цьому, всі зазначені експертом методи застосовувались послідовно.

Таким чином надані відповідачу документи містили об'єктивні і достовірні дані, які підтверджували заявлену позивачем митну вартість товару саме за ціною договору, на підставі якого цей товар імпортується (перший метод), а тому є достатніми для митного оформлення товару за визначеним позивачем методом.

Відповідно, визначення митної вартості товарів, які імпортувалися позивачем, мало бути здійснено за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (метод 1 визначення митної вартості товару).

Колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про безпідставність і необґрунтованість відмови Луганської митниці у митному оформленні імпортованого позивачем товару та самостійного визначення відповідачем митної вартості товару за шостим резервним методом, у зв'язку з чим судами прийнято обґрунтоване рішення про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення про визначення митної вартості товару.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Луганської митниці залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Донецького окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2012 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" до Луганської митниці про визнання протиправними дій щодо відмови у застосуванні митної вартості заявленої позивачем у вантажних митних деклараціях, скасування рішень про визначення митної вартості, зобов'язання вчинити певні дії - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.