Справа № 815/6590/15
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6590/15

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду

у складі: судді доповідача - головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Запорожана Д.В., Романішина В.Л.,

секретар - Ханділян Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про скасування Наказу від 02.06.2015 року №15-188/214-15-СГ, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом про скасування Наказу від 02.06.2015 року №15-188/214-15-СГ, яким скасовано Наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 06.01.2015 року №15-30/14-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, із земель сільськогосподарського призначення у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_1, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 31.03.2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_1, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, за результатами розгляду якої 06.05.2014 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ від 06.05.2014 року №15-164/14-14-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» громадянину ОСОБА_2 В подальшому, на підставі виготовленого ТОВ «Азімут» за договором від 12.06.2014 року проекту землеустрою, відповідачем прийнято Наказ від 06.01.2015 року №15-30/14-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, із земель сільськогосподарського призначення у власність громадянину ОСОБА_2 для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_1, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту). 20.11.2014 року ОСОБА_2 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_2, видане Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану в м. Одесі РС ОМУЮ від 21.11.2014 року. Відповідно до заяви від 09.02.2015 року ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька на користь позивача та згідно заяви від 19.02.2015 року ОСОБА_1 прийняла спадщину. З метою реалізації свого права як спадкоємця, позивач звернулась до Шостої Одеської Державної нотаріальної контори, але 06.03.2015 року ОСОБА_1 надано відповідь, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на таку ділянку. Позивач зазначає, що Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.11.2015 року у справі №50/1138/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ГУ Держгеокадастру в Одеській області про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права на ім'я спадкоємця були встановлені всі наведені вище факти, але позивач не встигла зареєструвати відповідне право власності на земельну ділянку у зв'язку з прийняттям відповідачем оскаржуваного Наказу. Позивач вважає, що чоловіком ОСОБА_1 до встановлення факту його смерті було виконано усі юридичні дії з метою набуття права власності на земельну ділянку, а тому наказ суперечить нормам діючого законодавства України, оскільки такий наказ прийнято після подання ОСОБА_1 заяви про вступ у спадщину та встановлення даного факту, чим порушено право позивача як спадкоємця на отримання земельної ділянки у власність шляхом реєстрації відповідного речового права.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неповним встановленням обставин, що мають значення для справи, у зв'язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із заявою від 31.03.2014 року щодо відведення земельної ділянки для ведення садівництва за адресою: АДРЕСА_1, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області.

За наслідками розгляду заяви та наданих матеріалів, 06.05.2014 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ від 06.05.2014 року №15-164/14-14-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким громадянину ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтованою площею 0,06 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність або користування в АДРЕСА_1, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2, виданого Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану в м. Одесі РС ОМУЮ від 21.11.2014 року, 20.11.2014 року ОСОБА_2 помер.

В подальшому, на підставі розробленого ТОВ «Азімут» за договором від 12.06.2014 року проекту землеустрою та заяви ОСОБА_2, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області прийнято Наказ від 06.01.2015 року №15-30/14-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, надано громадянину ОСОБА_2 у власність земельну ділянку загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_1 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

З метою реалізації свого права як спадкоємця, позивач звернулась із заявою до Шостої Одеської Державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, у відповідь на яку 06.03.2015 року ОСОБА_1 повідомлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів на земельну ділянку на ім'я спадкодавця.

26.03.2015р. ОСОБА_3 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на ім'я спадкоємця.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.11.2015 року по справі №504/1138/15-ц в задоволенні вказаного позову ОСОБА_3 до ГУ Держгеокадастру в Одеській області про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права на ім'я спадкоємця відмовлено.

Так, 02.06.2015 року, відповідно до статей 15-1, 22 Земельного кодексу України, положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 03.03.2015 року №26, наказу Держгеокадастру від 15.05.2015 року №68 «Про питання діяльності Головного управління Держгеокадастру в одеській області», ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.03.2015 року про відкриття провадження у справі №504/1138/15-ц та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області прийнято Наказ від 02.06.2015 року №15-118/214-15-СГ «Про скасування наказу Головного управління Держземагенства в Одеській області», яким скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем правомірно скасовано наказ, який був прийнятий з порушенням норм діючого законодавства.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71 КАС України, Земельного кодексу України, Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Цивільного кодексу України.

За змістом ст.2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

У відповідності до 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

За правилами ст. 118 Земельного кодексу України визначає порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель.

Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 -1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

В ході судового розгляду встановлено, що за наслідками розгляду заяви та наданих матеріалів, 06.05.2014 року Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області прийнято наказ від 06.05.2014 року №15-164/14-14-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким громадянину ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення садівництва орієнтованою площею 0,06 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які не надані у власність або користування в АДРЕСА_1, яка розташована на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

За змістом ч.10 с.79-1 Земельного кодексу України, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до ст. 125-126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

На підставі ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

За правилами ч.16 ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою.

Закон України «Про землеустрій» визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру від імені замовника документації здійснюється її розробником, якщо інше не встановлено договором.

В ході судового розгляду встановлено, що за інформацією Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області від 21.05.2015 № 22-1503-0.11-3401/2-15 державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої за адресою: ОС «Степове», вул. Двадцять п'ята, ділянка № 2682 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Одеської області (за межами населеного пункту), з кадастровим номером НОМЕР_1 проведено Державним кадастровим реєстратором Управління Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області на підставі заяви від 30.09.2014, ЗВ-014 та 13.10.2014 року надано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за НОМЕР_3 про реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та в подальшому, державним кадастровим реєстратором 04.12.2014, відповідно до пункту 69 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, прийнято заяву про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру від розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Азімут» в особі представника Сараїна В.Ф, що діяв від імені замовника ОСОБА_2. За результатами розгляду заявки ЗВ-014 було надано Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_3.

В подальшому, 09.12.2014 року на адресу відповідача засобом поштового зв'язку надійшла заява від ОСОБА_2 про затвердження проекту землеустрою, розробленого ТОВ «Азімут» за договором від 12.06.2014 року, та за результатами розгляду наданих документів Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області прийнято Наказ від 06.01.2015 року №15-30/14-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, надано громадянину ОСОБА_2 у власність земельну ділянку загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_1 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Таким чином, з наведеного вбачається, що до державного кадастрового реєстратора 04.12.2014 року та до відповідача 09.12.2014 року (з внесеними виправленнями у відомості) надійшли документи від особи, яка померла 20.11.2014 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2, виданого Відділом Державної реєстрації актів цивільного стану в м. Одесі РС ОМУЮ від 21.11.2014 року.

Так, у зв'язку з необізнаністю відповідача останнім прийнято Наказ від 06.01.2015 року №15-30/14-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність».

26.03.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права власності на ім'я спадкоємця, у зв'язку з чим, після отримання ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.03.2015 року про відкриття провадження у справі №504/1138/15-ц та свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру в Одеській області прийнято Наказ від 02.06.2015 року №15-118/214-15-СГ «Про скасування наказу Головного управління Держземагенства в Одеській області».

ОСОБА_2 у відповідності до закону розпочав процедуру приватизації земельної ділянки для ведення садівництва та у разі відмови спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, вони мають право звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

На підставі ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно з ч.1, 5, 6 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Як зазначено позивачем, ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, на користь дружини померлого, ОСОБА_1, яка є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2, у зв'язку з чим Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.11.2015 року по справі №504/1138/15-ц в задоволенні вказаного позову ОСОБА_3 до ГУ Держгеокадастру в Одеській області про визнання права на завершення приватизації та реєстрації права на ім'я спадкоємця відмовлено.

Тобто, дружина померлого ОСОБА_1, яка є єдиним спадкоємцем ОСОБА_2, має право у разі відмови у завершенні процедури приватизації, звернутися до суду із позовом про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Стосовно правомірності прийняття відповідачем оскаржуваного наказу, суд зазначає, що заява ОСОБА_2 надійшла на адресу відповідача 09.12.2014 року, тобто після смерті фізичної особи, та в подальшому, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області, не маючи інформації про смерть заявника, прийнято Наказ від 06.01.2015 року №15-30/14-15-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, надано громадянину ОСОБА_2 у власність земельну ділянку загальною площею 0,0597 га, кадастровий номер НОМЕР_1, із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення садівництва (землі сільськогосподарського призначення) в АДРЕСА_1 на території Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області (за межами населеного пункту), що є неприпустимим, з огляду на наступне.

Згідно ст.24 Цивільного кодексу України, людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою, здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає в момент її народження, і припиняється в момент її смерті.

Вказана норма знайшла своє відображення в ст. 25 ЦК України.

На підставі наведених норм матеріального права, суд дійшов до висновку, що з моменту смерті ОСОБА_2 припинилась його правоздатність, а вчинення юридичних актів в інтересах ОСОБА_2 суперечить вищенаведеним нормам закону, оскільки ОСОБА_2 на момент прийняття спірного рішення не міг набувати будь-яких прав.

Таким чином, відповідачем правомірно скасовано наказ, який був прийнятий з порушенням норм діючого законодавства.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на суб'єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року у справі № 851/6590/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Дата складення у повному обсязі і підписання рішення суду - 01 березня 2016 року.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Д.В. Запорожан

Суддя: В.Л. Романішин