Справа № П/811/109/16
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Справа №П/811/109/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2

про зобов'язання вчинити певні дії,

за участю:

секретаря судового засідання - Дмитрієвої А.В.,

представників:

позивача - ОСОБА_3,

відповідача - не з'явився,

третьої особи - не з'явився.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, вказавши третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2, про зобов'язання Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, в тому числі з належної йому 1/2 частки у квартирі за АДРЕСА_1, накладеного постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 23.03.2010 р. (внесено 29.03.2010 р. реєстраційний номер обтяження 9672781, номер запису про обтяження 12420891).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він є співвласником 1/2 частки у квартирі за АДРЕСА_1. При цьому 08.12.2015 р. під час видачі свідоцтва про право на спадщину за законом приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В. до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено запис про обтяження - арешт нерухомого майна ОСОБА_1 Підставою для внесення такого запису було існуюче на час оформлення спадщини обтяження у вигляді арешту нерухомого майна відповідно до постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 23.03.2010 р. відповідно до якої об'єктом обтяження визначено усе майно ОСОБА_1 Позивач зазначає, що 26.01.2016 р. він звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1, однак Ленінський ВДВС Кіровоградського МУЮ листом №1931/04-31/10 від 01.02.2016 р. повідомив, що не може зняти арешт, оскільки знищено виконавче провадження на підставі якого накладено арешт на майно ОСОБА_1

Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.29).

Третя особа в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.28).

На підставі ч.3 ст.160 КАС України в судовому засіданні 23.02.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено у строк до 29.02.2016 р., про що повідомлено сторонам під час проголошення вступної та резолютивної частини постанови в судовому засіданні з урахуванням вимог ч.4 ст.167 КАС України.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2015 р. на праві приватної часткової власності належить 1/2 частка квартири №10, розташованої у будинку 84 по вул. Гоголя у м. Кіровограді, інша частка належить його сестрі - ОСОБА_2 (а.с.6).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №50464049 від 22.12.2015 р. (а.с.9-10) та Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від №50464868 від 22.12.2015 р. (а.с.11) встановлено, що 29.03.2010 р. у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за номером 9672781 реєстратором Кіровоградської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано арешт на все майно ОСОБА_1 на підставі постанови Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 23.03.2010 р., на підставі якого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В. внесено запис про обтяження №12420891до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

27.01.2016 р. представник ОСОБА_1 звернувся до начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ із заявою про зняття арешту з нерухомого майна (а.с.12), однак листом від 01.02.2016 р. №1931/04-31/10 повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту з майна боржника у зв'язку з тим, що виконавчі провадження за 2009 - 2012 роки передано до архіву та знищено, перевірити матеріали виконавчого провадження, на підставі якого накладено арешт на належне ОСОБА_1 майно не виявляється можливим (а.с.13).

Відповідачем до суду надано копію акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2012 р. (а.с.31-32).

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-ХІV (далі за текстом - Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З огляду на п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5 (далі за текстом - Порядок) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Згідно з п.9.10 Порядку завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Отже, знищенню підлягають завершені виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився.

Зважаючи на зміст ч.1 ст.30 Закону завершення виконавчого провадження здійснюється внаслідок його закінчення; повернення виконавчого документа стягувачу та повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу, який його видав.

Статтею50 Закону встановлені наслідки завершення виконавчого провадження.

Так, відповідно до змісту ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

Таким чином, після завершення виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний зняти арешт, накладений на майно боржника.

Судом встановлено, що виконавче провадження, у межах якого накладено арешт на все майно ОСОБА_1, завершено, однак у відповідності до Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від №50464868 від 22.12.2015 р. (а.с.11) арешт всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» відповідачем знято не було, що позбавляє позивача права розпорядження належною йому частиною квартири.

У відповідності до п.3.13 Порядку на кожному виконавчому провадженні, що передане на зберігання, повинна бути резолюція безпосереднього керівника державного виконавця, яку він накладає після ретельної перевірки всіх документів у виконавчому провадженні.

На підставі ч.ч.1, 2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто рішення про зняття арешту приймається тим органом, який прийняв рішення про накладення арешту шляхом винесення постанови про скасування арешту майна.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

На підставі викладеного, враховуючи те, що на відповідача покладено обов'язок при завершенні виконавчого провадження вчинити дії щодо скасування арешту, які при завершенні виконавчого провадження вчинені не були, зважаючи, що накладений арешт перешкоджає позивачу розпоряджатися належним йому на праві приватної власності майном, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов'язання відповідача вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна, яке належить ОСОБА_1, в тому числі з належної йому 1/2 частки у квартирі за АДРЕСА_1, накладеного постановою Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 23.03.2010 р. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 551,21 грн. підлягає присудженню ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Керуючись ст.ст.86, 94, 159- 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Зобов'язати Ленінський відділ Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції вчинити дії щодо зняття арешту з 1/2 частки у квартирі за АДРЕСА_1, накладеного постановою Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції від 23 березня 2010 року (запис №12420891 від 29 березня 2010 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 9672781).

Присудити ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (25006, АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна грн. 21 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Ленінського відділу Державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Дата складення постанови у повному обсязі - 26 лютого 2016 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт