Справа № 806/7732/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

02 березня 2016 року м. Київ К/800/36211/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ТОВ «Укрполіскорм» до Житомирської митниці Міндоходів, Головного управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, за касаційною скаргою Житомирської митниці Міндоходів на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року і ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2013 року ТОВ «Укрполіскорм» звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці від 18.06.2013 № 101060000/2013/300471/2 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.06.2013 № 101060000/2013/00565, стягнути з Державного бюджету України на його користь митні платежі в сумі 20744,87 грн.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року, позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18.06.2013 № 101060000/2013/300471/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.06.2013. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Житомирська митниця Міндоходів, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У запереченні на касаційну скаргу ТОВ «Укрполіскорм», посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 25.01.2013 між ТОВ «Укрполіскорм» Україна (покупець) та компанією «Evonik Industriеs AG» Німеччина (постачальник) укладено прямий контракт № 00005 від 25.01.2013, відповідно до умов якого постачальник продає, а покупець купує MetAMINO DL-Methionine feed grade, в кількості та за цінами зазначеними у інвойсах на кожну окрему партію товару. Крім того, на кожну поставку товару контракт має доповнюватись Специфікацією, яка визначає кількість та вартість товару, погодженого постачальником з покупцем відповідно до п. 2.1 контракту.

З метою здійснення митного оформлення товару, 18.06.2013 позивачем подано до Житомирської митниці Міндоходів декларацію № 101060000/2013/10093, контракт № 00005 від 25.01.2013, міжнародну автомобільну накладу, рахунок-фактуру (інвойс), доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту), інформацію про позитивні результати здійснення екологічного контролю товару, інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару, інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару, сертифікат про походження товару, копію митної декларації країни відправлення, митну декларацію, специфікацію № 6.

В зв'язку із виникненням у митного органу сумніву стосовно достовірності наданих декларантом до митного оформлення відомостей, позивачу запропоновано надати додаткові документи: каталоги виробника товару, виписку із бухгалтерської документації, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

18.06.2013 Житомирською митницею Міндоходів прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 101060000/2013/300471/2, яким митну вартість визначено з використанням резервного методу.

Враховуючи рішення відповідача про коригування митної вартості товару, позивачем було подано нову МД №101060000/2013/010107 від 18.06.2013 разом з контрактом № 00005 від 25.01.2013, специфікацією № 6 від 30.04.2013, інвойсом від 12.06.2013 № 72261908, товарно-транспортною накладною від 13.06.2013 б/н та, відповідно до частини 1 статті 55 МК України, здійснено випуск товарів у вільний обіг зі сплатою митних платежів, згідно з заявленою митною вартістю та під гарантійні зобов'язання, у зв'язку з чим сплачено додатково до державного бюджету 20744,87 грн. митних платежів, з яких 4850,42 грн. - ввізне мито та 15894,45 грн. - податок на додану вартість.

16.09.2013 ТОВ «Укрполіскорм» звернулося до Житомирської митниці з листом № 13-09-16:1 про скасування рішення про коригування митної вартості товарів та в підтвердження до заявленої митної вартості додало наступні документи: цінову експертизу ДП «Держзовнішінформ» Міністерства економіки України від 05.04.2013 № 11/324; підтвердження замовлення компанії Efonik Industries AG від 25.04.2013 № 23512958; прибуткову накладну № ПН-0000139 від 18.06.2013; видаткові накладні № РН - 0000146 від 09.07.2013, № РН-0000153 від 15.07.2013; податкові накладні № 5 від 09.07.2013, № 7 від 04.04.2013, № 12 від 15.07.2013; витяг з документу податкової звітності, квитанції центрального порталу ДПС про отримання Реєстру виданих та отриманих податкових накладних; заявки на купівлю валюти № 36 від 08.07.2013, № 37 від 09.07.2013, № 39 від 20.08.2013 на оплату МД № 101060000/2013/006505 від 18.04.2013; платіжні доручення № 36 від 09.07.2013, № 37 від 30.07.2013, № 39 від 21.08.2013 та оплату по інвойсу № 72248492 від 10.04.2013.

В результаті розгляду поданих ТОВ «Укрполіскорм» додаткових документів, митним органом листом від 19.09.2013 № 13/2/4/2396 відмовлено у визначенні заявленої позивачем митної вартості товарів за ціною господарської операції та залишено без змін оскаржуване рішення.

Частково задовольняючи позов, суди попередніх інстанції виходили з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 51 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

У статті 57 МК передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), закріплено в статті 58 МК.

За змістом частин 4, 5 статті 58 МК митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з вимогами частин 1, 2, 3, 5 статті 53 МК у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як зазначалось, митним органом від декларанта вимагалось надати додаткові документи на підтвердження митної вартості товару в зв'язку тим, що відомості не є об'єктивними, не піддаються обчисленню та не підтверджені документально.

Між тим, судами зазначено про ненадання митним органом доказів на підтвердження, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, а тому витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товару.

Також вказано про безпідставне посилання митного органу на розбіжності в адресі, оскільки встановлено, що адреса отримувача (Zhujko str.3, 10002, Zhytomir, Ukraine), зазначена в графі 2 наданої позивачем разом з митною декларацією товарно-транспортної накладної (СМR) від 13.06.2013, та відомості про адресу місця розвантаження вантажу (Biochimichna, 1, Borodjanskij raj., p. Nemeshaevo, Ukraine), зазначені в графі 3 цієї СМR, відповідають адресам, вказаним в інвойсі від 12.06.2013 № 72261908, специфікації № 6 від 30.04.2013 та декларації країни відправлення.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства, для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суди дійшли висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування рішення Житомирської митниці Міндоходів про коригування митної вартості товарів від 18.06.2013 № 101060000/2013/300471/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 18.06.2013.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій і доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Житомирської митниці Міндоходів - відхилити, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 13 березня 2014 року і ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: