Справа № 552/5748/15-а
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 р.Справа № 552/5748/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради на постанову Київського районного суду м. Полтави від 05.01.2016р. по справі № 552/5748/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради

про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради (надалі по тексту - відповідач), в якому просила суд:

- визнати дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради щодо відмови їй в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї протиправними;

- скасувати рішення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 13.07.2015р. про відмову їй в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї;

- зобов'язати управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради призначити та виплатити їй державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї на загальних підставах з червня 2015 року.

Постановою Київського районного суду м. Полтави від 05.01.2016р. зазначений позов задоволено.

Визнано дії управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради щодо відмови в призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї неправомірними.

Скасовано рішення управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради від 13.07.2015 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

Зобов'язано управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради призначити та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї на загальних підставах з червня 2015 року.

Відповідач - управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції всебічно не з'ясовані обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, а саме: ст. 6 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», п. п. 4, 9 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2003р. № 250, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Позивач подала заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови Київського районного суду м. Полтави від 05.01.2016р., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та її малолітні діти - ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 08.06.2013 року взяті на облік як особи, які переміщуються з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції і це підтверджено довідкою від 23.10.2014 року.

Також судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з грудня 2014 року по травень 2015 року була призначена державна соціальна допомога як малозабезпеченій сім'ї.

10.06.2015 року ОСОБА_1 повторно звернулась до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради із заявою про призначення вищевказаної допомоги і в заяві вказала адресу м. Полтава, вул. Рибчанська, 30/2.

Згідно акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 22.06.2015р. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 не проживає, а в телефонній розмові з'ясовано, що вона виїхала за межі м. Полтава.

З рішення управління праці та соціального захисту населення виконкому Київської районної в м. Полтаві ради від 13.07.2015 року встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги відповідно до п. 4 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім'ям в зв'язку з неможливістю провести обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за фактичним місцем проживання у зв'язку з вибуттям за межі м. Полтави.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив того, що позивач подала всі необхідні документи для призначення допомоги її сім'ї як малозабезпеченій, а тому відмова відповідача призначити їй таку допомогу є неправомірною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям» державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям (далі - державна соціальна допомога) це - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім'ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім'ї.

За приписами ст. 4 вказаного Закону заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім'ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім'ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім'ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім'ї аліменти); довідка про наявність та розмір земельної частки (паю).

Згідно п. 4 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги сім'ям (далі - Порядок) соціальна допомога також може бути призначена і виплачена за місцем фактичного проживання уповноваженого представника сім'ї за умови подання довідок про склад сім'ї і про неотримання такої допомоги в органах соціального захисту населення за місцем реєстрації.

У разі коли повнолітні члени сім'ї, яка звернулася за призначенням соціальної допомоги, фактично проживають разом, але зареєстровані за різними адресами, уповноважений представник сім'ї додає до заяви довідки про склад сім'ї та про неотримання такої допомоги в органах соціального захисту населення за місцем реєстрації.

У випадках, передбачених в абзацах першому і другому цього пункту, рішення про призначення соціальної допомоги приймається органами соціального захисту населення на підставі обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яке проводиться соціальними інспекторами цих органів, із складенням акта за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Приписами п. п. 8, 9 Порядку соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що державним соціальним інспектором складено акти обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 22.06.2015р. та від 03.07.2015р., в яких зазначено, що ОСОБА_1 за вказаною нею адресою не проживає. В акті від 22.06.2015р. також зазначено, що в телефонній розмові з ОСОБА_1 з'ясовано, що вона виїхала за межі Полтави на невизначений термін.

Відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначені позивачу вищезазначеної допомоги у зв'язку з неможливістю провести обстеження матеріально-побутових умов сім'ї за фактичним місцем проживання.

Випадки, в яких соціальна допомога не призначається визначено пунктом 10 Порядку.

Так, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім'ям не призначається у разі, коли: працездатні члени малозабезпеченої сім'ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I - IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягли 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги);

під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов сім'ї з'ясовано, що малозабезпечена сім'я має додаткові джерела для існування, не зазначені у декларації про доходи та майно (здача у найм або оренду житлового приміщення (будинку) або його частини; один чи кілька членів сім'ї працюють без оформлення трудових відносин у встановленому порядку; можливість отримання доходу від утримання худоби, птиці, інших тварин; дохід від народних промислів, використання наявної сільськогосподарської техніки, вантажної машини, мікроавтобуса тощо);

особи, які входять до складу малозабезпеченої сім'ї, протягом 12 місяців перед зверненням за наданням соціальної допомоги здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку тощо або оплатили послуги з навчання, будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв'язку тощо (крім житлово-комунальних послуг, у межах норм споживання та медичних послуг, пов'язаних із забезпеченням життєдіяльності) в сумі, яка на час звернення перевищує 10-кратну величину прожиткового мінімуму для сім'ї;

у власності чи володінні малозабезпеченої сім'ї є друга квартира (будинок) за умови, що загальна площа житла перевищує 21 кв. метр на одного члена сім'ї та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю, чи більше одного автомобіля, транспортного засобу (механізму).

Отже, у призначенні соціальної допомоги може бути відмовлено, якщо за наслідками проведення обстеження матеріально-побутових умов сім'ї виявлено додаткові джерела для існування сім'ї.

Тобто обстеження матеріально-побутових умов проводиться не для з'ясування чи проживає заявник за вказаною ним адресою, а для фактичної перевірки поданої інформації про майно та доходи, тобто чи дійсно сім'я потребує підтримки за рахунок державних коштів.

Крім того, таке обстеження є вибірковим, а не обов'язковим.

Враховуючи викладене, підстави для відмови в призначенні ОСОБА_1 соціальної допомоги, визначені вказаним Порядком, у даному випадку відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутність особи в певний час за місцем її проживання не є підставою для відмови їй у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо правомірності відмови призначити позивачу державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім'ї у зв'язку з неможливістю здійснити обстеження матеріально-побутових умов через відсутність доступу до помешкання позивача, виходячи з наступного.

Відсутність заявника за фактичною адресою проживання двічі під час виходу соціального інспектора не свідчить про неможливість здійснення обстеження матеріально-побутових умов в інший час протягом строку, наданого для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні допомоги.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про неправомірність дій та рішення відповідача щодо відмови у призначенні позивачу державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї та наявності підстав для зобов'язання відповідача призначити та виплатити позивачу вказану допомогу.

Таким чином, переглянувши постанову суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Полтави від 05.01.2016р. по справі № 552/5748/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва О.М.
Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В. Макаренко Я.М.
Повний текст ухвали виготовлений 29.02.2016 р.