Справа № 601/820/15-а 2-а/601/33/2015
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 р. Справа № 876/5963/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,
за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,
позивача ОСОБА_1
представника позивача Корфа П.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 09.04.2015 року звернувся в суд з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області, в якому просив зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області призначити йому пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22.01.2015 року.
Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2015 року позов задоволено. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 22 січня 2015 року.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до поданих позивачем документів не підтверджено ( відсутня довідка ф.122)період перебування в зоні відчуження, тому підстав для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не має.
Позивач та його представник у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечили та просили залишити її без задоволення.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача по справі, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та матеріалами справи підтверджується, що згідно військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 в період з 01.07.1987 р. по 15.08.1987 р. виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС.
Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 7 від 17.01.2014 року, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 01.07.1987 року по 15.08.1987 року, доза 10.132 БЕР.
Згідно довідки галузевого державного архіву Міністерства оборони України, по архівних документах в/ч 43187 встановлено, що ОСОБА_1 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 01.07.1987 року (наказ № 10) по 15.08.1987 року (наказ № 55). Згідно ліквідаційного акту в/ч НОМЕР_2 накази командира в/ч НОМЕР_2 за період з 01.01.1987 р. по 04.12.1987 р. були вилучені в частини Головної військової прокуратури м. Москви в жовтні 1989 р..
09.06.2014 року Генеральною прокуратурою Російської Федерації ОСОБА_1 дано відповідь № 14/8-35-2014/2, що в архіві Головної військової прокуратури накази командира військової частини НОМЕР_2 на зберіганні не значаться.
11.08.2014 року Міністерством оборони Російської Федерації ОСОБА_1 дано відповідь, що в центральному архіві Міністерства оборони Росії відомості про військову частину НОМЕР_2 за період 19866-1990 рр. відсутні.
Львівським територіальним архівним відділом галузевого державного архіву Міністерства оборони України Маринюку В.В. дано відповідь № 179-2/1297 від 13.10.2014 року про те, що всі документи військової частини НОМЕР_2 , які знаходились на зберіганні у Львівському територіальному архівному відділі, передані для подальшого зберігання в Галузевий державний архів Міністерства оборони України.
Згідно довідки ВАТ «Кременецький цукровий завод» ОСОБА_1 отримав заробітну плату за 1987 р. в розмірі 2880 руб. 82 коп..
27.02.2015 року Управлінням ПФУ в Кременецькому районі ОСОБА_1 дано відповідь № 89/03, у якій зазначено, що рішенням комісії по контролю за призначенням та виплатою пенсії № 9 від 27.02.2015 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком згідно поданої заяви № 63 від 22.01.2015 року із зменшенням пенсійного віку, у зв`язку із відсутністю необхідних документів роботи у зоні відчуження.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатні докази наявності у нього права на призначення пенсії зі зменшення пенсійного віку.
Колегія суддів вважає, що наведені висновки суду першої інстанції є правильними, оскільки вони ґрунтуються на фактичних обставинах справи та відповідають приписам чинного законодавства, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам які працювали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій: учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року не менше 5 календарних днів на 10 років.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 документами, які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").
На виконання цього положення позивачем подано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, військовий квиток, а також довідки уточнюючого характеру про його роботу у ці періоди.
Колегія суддів бере до уваги, також, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про період виконання ОСОБА_1 з 01.07. 1987 р. по 15.08.1987 р. обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 30-кілометровій зоні (м. Чорнобиль).
Твердження апелянта про те, що позивач не надав усіх необхідних документів, які б підтверджували б факт перебування позивача на роботах по ліквідації наслідків аварії саме в зоні відчуження є безпідставними, оскільки не збереження первісних документів на підприємстві, де працював позивач не є виною позивача, і не можуть бути підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії, оскільки з інших документів видно, що позивач має право на пенсію із зменшенням пенсійного віку.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 22 січня 2015 року.
Відповідно до ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно з статтею 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов до вірних висновків, приймаючи рішення по суті спірних правовідносин.
За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198 п. 1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі Тернопільської області залишити без задоволення, а постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 травня 2015 року у справі №601/820/15-а без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складання ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І.Рибачук

Ухвала у повному обсязі складена 01.03.2016 року.