Справа № 127/367/16-а
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/367/16-а
Провадження № 2-а/127/94/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі: Шарапанівському Р.П.,

за участі позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці. 15 листопада 2015 року від знайомого позивачу стало відомо, що з 01.01.2014 року по 03.08.2014 рік ніякими законами України, ні постановами Кабінету Міністрів України не зупинялися дії ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому 16.11.2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про перерахунок пенсії з 01.01.2014 року у відповідності до розмірів встановлених ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 27.11.2015 року позивач отримав відповідь, якою відмовлено в перерахунку пенсії. Позивач вважає, що відповідачем порушено його права.

На підставі вищевикладеного позивач просить визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду Укрраїни в м. Вінниці в перерахунку та виплаті пенсії, зобовязати перерахувати та виплатити основну державну пенсію у відповідності до ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка діяла до 28.12.2007 року, в розмірі не нижчому шести мінімальних пенсій за віком, як інваліду 3 групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне страхування» починаючи з 01.01.2014 року з урахуванням вже проведених виплат, зобовязати УПФУ в м. Вінниці перерахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову пенсію, за шкоду заподіяну здоровю, як інваліду 3-ї групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком згідно ст. 50 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат починаючи з 01.01.2014 року. А також зобовязати відповідача надати звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дня набрання постановою законної сили.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в ньому обставини та просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні посилаючись на письмові заперечення, які раніше були подані суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Вінниці. Відповідно до посвідчення серії А № 438703 ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, ступінь втрати працездатності у відсотках 50%, третя група інвалідності (а.с. 12, 13).

16.11.2015 року позивач звернувся із письмовою заявою до управління пенсійного фонду України в м. Вінниці про перерахунок пенсій (а.с. 3). Проте йому було відмовлено у зазначеному перерахунку з посиланням на відсутність підстав (а.с.4-7). Позивач вважає наведені дії ГУ ПФУ в м. Вінниці неправомірними та просить зобов'язати провести відповідний перерахунок пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б)додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ст. 50 даного Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а також хворим внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу - 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), якій встановлено третю групу інвалідності по причині наслідків Чорнобильської катастрофи, що підтверджується даними посвідчення серії А № 438703, виданого 12 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Разом з тим, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2012 рік.

Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.12 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2. 1, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов'язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що у 2013 році норми і положення, зокрема, ст. 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на 2013 рік.

Відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 3 серпня 2014 року (газета Голос України №146 (5896) від 2 серпня 2014), доповнено Прикінцеві положення Закону України від 16 січня 2014 року № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7 такого змісту: "установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік".

Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (прикінцеві положення) №80-VIII від 28.12.2014 року встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Згідно із ст. 3 БК України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

З аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат позивачу ОСОБА_1 у 2012-2015 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

З метою законодавчого врегулювання даного питання Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 23.11.2011 року №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Вказаною постановою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи та визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього закону здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Оскільки фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених Законом «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, необхідно враховувати норми Бюджетного кодексу України, який встановлює, що бюджетна система України ґрунтується на принципі цільового використання бюджетних коштів - бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Частиною 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України встановлено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом ( ч. 2 ст. 23 вищезазначеного закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 72 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Згідно із п. 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011, кошти Пенсійного фонду України спрямовуються на фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, допомоги на поховання та інших соціальних виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають.

Тому виплата пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, може бути здійснена за наявності лише відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України.

За відсутності бюджетного фінансування органів пенсійного фонду України для проведення виплат, пов'язаних з реалізацією Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ці установи не мають права нараховувати відповідні виплати без наявності відповідного бюджетного призначення.

15.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії згідно вимог ст.ст. 50, 54, Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на що йому було відмовлено листом від 27.11.2015 року № 218/Ш-2.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці діяло лише в межах чинного законодавства та не має правових підстав для нарахування та виплати пенсії в розмірах, вищих ніж визначені Постановою Кабінету Міністрів №1210 від 23.11.2011 року.

Відповідну правову позицію зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини у справі "Великода проти України" - ухвала від 03.06.2014 року, яким визначено, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Також, згідно з п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії за відповідною заявою.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії 15.11.2015 року. За наведених обставин, орган державної влади, до компетенції якого віднесено здійснення виплат громадянам в порядку, передбаченому Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язаний проводити зазначені виплати у спосіб та в розмірах, що встановлені законодавством, чинним на момент їх здійснення, тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави, так як позивач звільнений від його сплати.

Керуючись 52, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст.ст. 9, 11, 70, 71, 158-163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Внінниці про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя О.О. Жмудь