Справа № 820/11386/15
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 р.Справа № 820/11386/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Старостіна В.В.

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

позивача ОСОБА_1; представника відповідача Крайник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2015р. по справі № 820/11386/15 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Харківській області про визнання протиправним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

20.11.2015 року позивач, ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у формі листа-відповіді за №19-20-6-4283/0/19-15 від 07.08.2015 р. щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, номер кадастрової зони: НОМЕР_1, яка розташована за межами населеного пункту на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області;

- зобов'язати відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, номер кадастрової зони: НОМЕР_1, яка розташована за межами населеного пункту на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно відмовлено їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою про відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства оскільки нею виконані всі передбачені діючим законодавством дії.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Головного управління Держгеокадастру у Харківській області у формі листа-відповіді за №19-20-6-4283/0/19-15 від 07.08.2015 р. щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, номер кадастрової зони: НОМЕР_1, яка розташована за межами населеного пункту на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, номер кадастрової зони: НОМЕР_1, яка розташована за межами населеного пункту на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

Відповідач, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову та прийняти нову, якою відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Позивач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в липні 2015 р., ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, в порядку ст. 118 ЗК України звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га, номер кадастрової зони: НОМЕР_1:, яка розташована за межами населеного пункту на території Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

В серпні 2015 р. позивач поштою отримала лист-відповідь Головного управління Держгеокадастру у Харківській облас ті за № 19-20-6-4283/0/19-15 від 07.08.2015 р., за змістом якого слідує те, що відповідачем в процесі розгляду даної заяви була проведена перевірка місця розташування земельної ділянки за допомогою публічної кадастрової карти України й встановлено, що земельний масив, на якому розташована земельна ділянка, використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а тому, як зазначається у листі-відповіді, надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки може призвести до порушення прав інших осіб, які вже розпочали процедуру набуття права власності або користування на зазначеному земельному масиві, а також запропоновано за участю відділу Держземагенства у Богодухівському районі більш детально розглянути дану інформацію та, у разі наявності законних підстав, повторно звернутися з відповідною заявою до управління.

Вважаю, що рішення відповідача, яке прийняте за моєю заявою (клопотанням) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки, яке за змістом і формою виразилося у листі - відповіді відповідача за № 19-20-6-4283/0/19-15 від 07.08.2015 р., є протиправним з огляду на наступне.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси позивача.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Суб'єктам владних повноважень, які передають земельній ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України, заборонено вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею Кодексу.

Як визначено у п. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб'єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об'єкта вимогам зазначеним у ЗК України, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно п. б ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

А відповідно до п. є - 1 ч. 1 ст. 15-1, ч. 4 ст. 122 ЗК України до повноважень відповідача належить передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, до категорії яких відноситься земельна ділянка щодо якої позивачем подано клопотання, у власність або у користування для всіх потреб.

Колегія суддів зазначає, що позивачем до відповідача було подано разом з клопотанням довідку з державної статистичної звітності наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, для ми (форма 6-зем.) за № 03-23/28 від 09.02.2015 р„ виданою відділом Держземагентства у Богодухівському районі Харківської області, з додатком викопіюванням місця розташування земельної ділянки.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в обґрунтування свого рішення не надано до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмовляючи в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою суб'єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з'ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, чим порушено законні інтереси позивача.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2015 року по справі № 820/11386/15 відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 29.12.2015р. по справі № 820/11386/15 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Старостін В.В.
Судді(підпис) (підпис) Рєзнікова С.С. Бегунц А.О.
Повний текст ухвали виготовлений 26.02.2016 р.