Справа № 808/2802/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

808/2802/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2016 року

справа № 808/2802/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будівельних матеріалів "Ручаївський"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будівельних матеріалів "Ручаївський" до Державну податкову інспекцію у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування рішення відповідача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 36 від 10.12.2014,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року позов в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Постанова суду першої інстанції обґрунтована тим, що ТОВ "Комбінат будівельних матеріалів "Ручаївський" протягом 12 послідовних податкових місяців подавав контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, уточнюючий розрахунок подано вже після анулювання реєстрації платника ПДВ.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Комбінат будівельних матеріалів "Ручаївський") подано апеляційну скаргу, згідно якої позивач просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що позивачем був поданий уточнюючий розрахунок, який підтверджує наявність оподаткованих операцій протягом періоду, що розглядався.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. Зазначає, що позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців подавалось до ДПІ декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених с метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту, що є підставою для анулювання реєстрації платника ПДВ, при цьому, уточнюючий розрахунок позивачем подано вже після анулювання реєстрації платника ПДВ.

Учасники процесу в судове засіданні не з’явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. В силу ч.1 ст. 41 КАС України судове засідання не фіксувалося технічними засобами.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач 21.07.1997 року зареєстрований як платник податку на додану вартість. 10.12.2014 комісією Державної податкової інспекції у Заводському районі Головного управління Міндоходів у Запорізькій області було прийнято рішення за № 36 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ "Комбінат будівельних матеріалів "Ручаївський" (а.с.6). В обґрунтування рішення відповідачем зазначено що:

- платник подає декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність оборотів, що підтверджено деклараціями з ПДВ;

- платник подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з 01.11.2013 до 31.10.2014 з показниками, які свідчать про відсутність постачання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов’язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяці обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень;

- розмір податкової заборгованості з ПДВ на дату складання рішення 0 гривень.

За висновком комісії перелічені документи є підставою, відповідно до п.п. "г" п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України, для анулювання реєстрації платника ПДВ у зв’язку з тим, що підприємство подає декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність оборотів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України, Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Зокрема, відповідно до підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України, реєстрація платника ПДВ діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Анулювання реєстрації на підставі, визначеній у підпункті "а" пункту 184.1 цієї статті, здійснюється за заявою платника податку, а на підставах, визначених у підпунктах "б" - "и" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку (пункт 184.2 статті 184 Податкового кодексу України).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що з аналізу положень підпункту 3 пункту 5.5 Положення № 1130 вбачається, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту "г" пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе лише за таких обставин:

- неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

В свою чергу такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців.

Матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.11.2013 до 31.10.2014 позивачем подавалися до податкового органу декларації з ПДВ з нульовими показниками.

При цьому, щодо подання позивачем 19.12.2014 уточнюючого розрахунку, яким виправлено помилки у декларації за травень 2014 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.184.6 ст.184 ПК України, у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.

Для платників ПДВ звітним (податковим) періодом є один календарний місяць, а у випадках, особливо визначених ПКУ, календарний квартал (п. 202.1 ст. 202 ПК України).

Податкові декларації, крім випадків, передбачених ПК України, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця;

календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (п. 49.18 ст. 49, п. 203.1 ст. 203 ПК України).

Уточнюючий розрахунок подається або як окремий документ або як додаток до податкової декларації.

Отже, особа, реєстрація платника ПДВ якої анулюється, зобов’язана подати податкову декларацію з ПДВ за останній звітний (податковий) період, який розпочинається з першого дня такого звітного періоду та закінчується днем анулювання реєстрації платника ПДВ, протягом 20 (40) календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) періоду, в якому відбулося анулювання платника ПДВ. Суб’єкт господарювання має право подати уточнюючий розрахунок у вигляді додатка до такої податкової декларації з ПДВ та виправити помилки за попередні податкові періоди (з урахуванням строків давності). При цьому, починаючи з дати анулювання реєстрації платника ПДВ уточнюючий розрахунок як окремий документ суб’єктом господарювання подаватися не може.

Матеріалами справи підтверджено, що анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відбулося 10.12.2014 року, а уточнюючий розрахунок податкових зобов’язань з податку на додану вартість, яким позивачем виправлено помилки за травень 2014 року, подано до ДПІ у Заводському районі як самостійний документ лише 19.12.2014 року, тобто після дати анулювання реєстрації платника ПДВ. Уточнюючий розрахунок за травень 2014 року у вигляді додатку до декларації за грудень 2014 року не подавався.

Щодо доводів позивача про те, що визначальним має бути наявність чи відсутність факту постачання/придбання товарів, а не показники податкових декларацій, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно зазначив підпункт "г" п. 184.1 ст. 184 ПК України, який пов’язує наявність чи відсутність підстав для анулювання реєстрації платника податку лише з фактами не подання декларацій або подання декларацій з нульовими показниками, а не наявністю чи відсутністю факту постачання/придбання товарів.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будівельних матеріалів "Ручаївський" – залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат будівельних матеріалів "Ручаївський" до Державну податкову інспекцію у Запорізькому районі Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування рішення відповідача про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість № 36 від 10.12.2014 – залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко