Справа № 344/15544/14-а,2-а/344/729/14
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Справа № 876/8535/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Большакової О.О., Глушка І.В..

за участю секретаря судового засідання - Бедрій Х.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ПП "ПРОГРЕС-БУД ІФ" на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2015р. по справі № 344/15544/14-а,2-а/344/729/14 за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Гетьмана Мазепи 35 А" до Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області треті особи Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції, ПП "ПРОГРЕС-БУД ІФ" про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Гетьмана Мазепи 35 А» звернулося до Івано-Франківського міського суду із адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області (реорганізованого в головне управління Держгеокадастру в області), третя особа Приватне підприємство «Прогрес-буд ІФ», про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування в частині надання права користування земельною ділянкою площею 0,1449 га, визнання нечинним Державного акту на право постійного користування землею, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 02.09.2014 року залучено до участі в справі в якості третьої особи Реєстраційну службу Івано-Франківського міського управління юстиції.

16.10.2014 року ПП «Прогрес-буд ІФ» подав до суду позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами в порядку ст. 53 КАС України про поновлення строку, визнання протиправними та скасування рішення, в якій просив визнати протиправним і скасувати рішення Івано-Франківської міської ради від 14.05.2013 року №1057-35 та від 21.03.2014 року №1373-43 в частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1449 га на вул. Гетьмана Мазепи, 35 А ОСББ «Гетьмана Мазепи 35 А» для обслуговування житлового будинку.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 26 листопада 2014 року прийнято позовну заяву ПП «Прогрес-буд ІФ» подану в порядку ст. 53 КАС України та залучено ПП «Прогрес-буд ІФ до участі в справі за адміністративним позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гетьмана Мазепи 35 А» до Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області, третя особа Приватне підприємство «Прогрес-буд ІФ», Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції, про припинення права постійного користування на частину земельної ділянки, в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 06.02.2015р. позовну заяву ОСББ «Гетьмана Мазепи 35 А» на підставі поданої позивачем заяви, залишено без розгляду. Розгляд справи за позовом третьої особи з самостійними вимогами ПП «Прогрес-буд ІФ» було продовжено.

Згідно ухвали Івано-Франківського міського суду від 23.07.2015 року поновлено ПП «Прогрес-буд ІФ» строк звернення до суду.

Мотивуючи свої вимоги третьої особа ПП «Прогрес-буд ІФ» зазначала, що ПП «Прогрес-буд ІФ» (як правонаступник ПВКФ «Прогрес-Прут») є законний користувач на праві постійно користування земельної ділянки площею 0.199 га для здійснення господарської діяльності пов'язаної з будівництвом багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться по вул. Мазепи в м. Івано-Франківську, згідно Державного акту від 24.06.1994р. Однак, рішенням Івано-Франківської міської ради від 14.05.2013 року №1057-35 та від 21.03.2014 року №1373-43 надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1449 га на вул. Гетьмана Мазепи, 35 А ОСББ «Гетьмана Мазепи 35 А» для обслуговування житлового будинку, без згоди ПП «Прогрес-буд ІФ»., тому просила поновити строк на звернення з даним позовом до адміністративного суду та визнати протиправними та скасувати рішення Івано-Франківської міської ради від 14.05.2013 року №1057-35 та від 21.03.2014 року №1373-43 у частині надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1449 га на вул. Гетьмана Мазепи, 35А ОСББ «Гетьмана Мазепи 35 А» для обслуговування житлового будинку.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2015р., у задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами ПП «Прогрес-буд ІФ» про поновлення строку, визнання протиправними та скасування рішення Івано-Франківської міської ради від 14.05.2013 року №1057-35 та від 21.03.2014 року № 1373-43 в справі № 344/9785/14-а за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гетьмана Мазепи 35 А» до Івано-Франківської міської ради, Головного управління Держземагенства в Івано-Франківській області, третя особа Реєстраційна служба Івано-Франківського міського управління юстиції, Приватне підприємство «Прогрес-буд ІФ», про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання нечинним Державного акту на право постійного користування землею, скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинення права постійного користування земельною ділянкою відмовлено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, апелянт третя особа з самостійними вимогами ПП «Прогрес-буд ІФ оскаржила її в апеляційному порядку та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Апелянт свої вимоги мотивує тим, що судом 1 інстанції неповно з'ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, висновки суду вважає необґрунтованими з підстав викладених в апеляційній скарзі, та вважає, що судом порушено норми матеріального права. Зокрема апелянт зазначає, що суд помилково необгрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог посилаючись виключно на ту обставину, що прийняття органом місцевого самоврядування оскаржуваного рішення не порушує прав позивача, як користувача земельної ділянки,на яку надано дозвіл на складання проекту землеустрою.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Як стверджується матеріалами справи та встановлено судом, що згідно Державного акту на право постійного користування землею, виданого 24.06.1994 року ПВКФ «Прогрес-Прут» (перейменовано в 2007 року на «Прогрес-буд ІФ») надано земельну ділянку площею 0.199га для будівництва малоповерхових житлових будинків згідно рішення Івано-Франківської міської ради від 10.12.1993р. №78 (а.с.21-22, 115-117 т.1).

ПВКФ «Прогрес-Прут» розпочала будівництво першого 5-ти квартирного житлового будинку, ввела в експлуатацію житловий будинок по вул. Мазепи, 35А в м. Івано-Франківську, та власниками квартир та приміщень після укладення договорів купівлі-продажу квартир незакінчених будівництвом №1-5 у ПВКФ «Прогрес-Прут», створено в 2012 році ОСББ «Гетьмана Мазепи, 35А» (а.с.9-20, 23-28 т.1, 7-11 т.2).

19.02.2001 року листом №2а Творчої архітектурно-проектної майстерні «Івано-Франківськархпроект» підтверджено факт виготовлення документації під будівництво 10-ти квартирного житлового будинку, який складає два окремих 5-ти квартирних блоків, та використання для першої черги 5-ти квартирного житлового блоку 0.14 га земельної площі (а.с.29 т.1).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зіслався на те, що згідно з вимогами ст.38, 39, 42 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації.

Як слідує зі ст..122, 123 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу. Земельні ділянки державної та комунальної власності, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна, що перебувають у державній чи комунальній власності, передаються особам, зазначеним у пункті "а" частини другої статті 92 цього Кодексу, лише на праві постійного користування.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в встановленому порядку. Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Правосуб'єктність об'єднань співвласників багатоквартирного будинку визначається Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку". Ст. 1 Закону визначає об'єднання як юридичну особу, створену "власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна". Статус об'єднання деталізовано ст. 4 Закону.

Об'єктом права постійного землекористування є земельна ділянка багатоквартирного житлового будинку, до якої належить: земельна ділянка, на якій безпосередньо розташований житловий будинок та належні до нього будівлі і споруди (ділянка під забудовою), а також прибудинкова територія, що ст. 1 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 визначається як "територія навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку". Прибудинкова територія, зокрема, включає проїзди та тротуари, озеленені території, ігрові майданчики для дітей, майданчики для відпочинку дорослого населення, майданчики для занять фізичною культурою; майданчики для тимчасового зберігання автомобілів, майданчики для господарських цілей, майданчики для вигулювання собак тощо.

Суб'єктами права постійного користування можуть бути підприємства, установи та організації, що перераховані у ч. 2 ст. 92 ЗКУ про що зазначалося вище.

Чинний ЗКУ у ст. 82 закріпив можливість юридичних осіб України, до яких належить і об'єднання співвласників, мати земельні ділянки на праві власності. Між тим, законодавство є суперечливим у вирішенні питання про те, хто є суб'єктом права власності на земельну ділянку під багатоквартирним житловим будинком. Ст. 42 ЗКУ виходить з того, що земельна ділянка може перебувати у власності об'єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичної особи; у той же час положення ч. 3 ст. 42, ст. 89 ЗКУ, ст. 282 ЦКУ, ст. 19 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" вказують на те, що земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності власників житлових приміщень.

Як видно з матеріалів адміністративної справи, в 2005 році ПВКФ «Прогрес-Прут» листом не заперечував щодо вилучення з користування підприємства земельної ділянки площею 0.1341 га із земельної ділянки площею 0.199 га (а.с.30-31 т.1), і хоча такий лист не містив конкретного адресата, однак він є підтвердженням виявлення згоди на припинення частини права постійного користування, в зв'язку з будівництвом першої черги будинку з чим і погоджується колегія суддів.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 14.05.2013 року №1057-35 (п.11) надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1342 га на вул. Гетьмана Мазепи, 35 А ОСББ «Гетьмана Мазепи 35 А» для обслуговування житлового будинку (а.с.141 т.1).

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 21.03.2014 року №1373-43 було внесено зміни до п.11 рішенням Івано-Франківської міської ради від 14.05.2013 року №1057-35 в частині зміни площі земельної ділянки на 0.1449 га (а.с.33,215-254 т.1).

На підставі даного рішення ОСББ виступило замовником проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування багатоквартирного житлового будинку (а.с.34-50 т.1). Між ОСББ «Мазепи, 35А» та ПВКФ «Прогрес-буд ІФ» виникли суперечності щодо площ та межі двох земельних ділянок землекористувачем яких є ПВКФ «Прогрес-буд ІФ», а також самого будівництва іншого багатоквартирного житлового будинку ПП «Прогрес-буд ІФ», що підтверджується як сторонами, так і матеріалами справи засіданнями узгоджувальної комісії виконкому міської ради та з питань будівництва, рішеннями судів (а.с.133-139, 155-181, 191-197 т.1, 12-16, 101-120 т.2).

Як стверджується матеріалами справи , що замовником ПП «Прогрес-буд ІФ» в квітні 2013 року було замовлено технічну документацію земельних ділянок та встановлено наявність загальної площі земельних ділянок площею 0.2330 га (а.с.51-53 т.1), матеріалами Держінспекції сільського господарства встановлено фактичне користування земельними ділянками ОСББ «Мазепи,35А» та ПП «Прогрес-буд ІФ» 0.2499га (а.с.54-55 т.1).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши обставини спору прийшов до вірного висновку про те, що приймаючи оскаржувані рішення про надання дозволу на проект землеустрою, Івано-Франківська міська рада хоча і не мала саме нотаріально посвідченого дозволу постійного землекористувача, однак право власності чи користування на земельну ділянку об'єднанням співвласників ще не набуто (на час прийняття постанови), а дозвіл на виготовлення проектної документації не є фактом порушеного права постійного землекористувача. За ст..116 ЗК України юридична особа набуває право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органу місцевого самоврядування, шляхом передачі такої ділянки. А тому, без припинення права постійного користування, міська рада не вправі затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Слід зазначити, що статтями 141, 142 ЗК України врегульовано підстави припинення права користування земельною ділянкою якими є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В зв'язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний спір, на підставі правильно встановлених обставин справи та визначених їм правовідносин, прийшов до обґрунтованих і законних висновків. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи і відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Тобто, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо вимог законності та обґрунтованості судових рішень, і підстав для її скасування і відповідно задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Враховуючи зазначене апеляційний суд приходить до висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ПП "ПРОГРЕС-БУД ІФ" залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.07.2015р. у справі № 344/15544/14-а, 2-а/344/729/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання ухвали в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В.Я.Макарик

Судді: О.О.Большакова

І.В. Глушко

Повний текст ухвали складений 01 березня 2016 року.