Справа № 281/693/15-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
ПОСТАНОВА
іменем України

"25" лютого 2016 р. Справа № 281/693/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Котік Т.С.
суддів: Жизневської А.В.
Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "20" січня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просив визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо відмови у призначенні державної пенсії за віком як потерпілому від аварії на ЧАЕС 3 категорії, який постійно проживав в зоні гарантованого добровільного відселення. Також позивач просив зобов`язати відповідача призначити таку пенсію з 02.01.2016 року.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи третьої категорії та з 04 січня 1989 року і по даний час постійно проживає у с. Радогоща Лугинського району Житомирської області, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, а тому має право на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку. У зв"язку з відмовою відповідача призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку на 6 років, звернувся з вказаним позовом.
Постановою Лугинського районного суду Житомирської області від 20 січня 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду та прийняти нову - про задоволення позову. Зокрема, апелянт посилається на те, що висновки суду першої інстанції не узгоджуються з приписами Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При вирішенні справи суд не врахував документи які були надані для призначення пенсії, зокрема, посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС.
Розглянувши справу в порядку, передбаченому п.2 ч.1 ст.197 КАС України, перевіривши законність та обгрунтованість судового рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . На початку грудня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, з 02.01.2016 року, тобто після досягнення 54 років, із зменшенням пенсійного віку на 6 років на підставі п.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі, листом №11080/02 від 14.12.2015 року, відмовлено позивачу в призначенні пенсії, передбаченої ч.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зниженням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02.01.2016 року через те, що початок проживання у зоні гарантованого добровільного відселення не відповідає умовам, визначеним ст.55 вищезазначеного Закону, що робить неможливим встановити початкову величину зниження пенсійного віку.
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновків, що управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі діяло правомірно при відмові у призначенні пенсії ОСОБА_1 , оскільки позивач у період з 26.04.1986 року (момент аварії) по 31.07.1986 року не проживав та не працював у зоні гарантованого добровільного відселення, а відтак йому не встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку, передбачена ч.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", відповідно його вимога про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 6 років згідно цієї статті є безпідставною.
Проте, колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що позивач з 27.11.1986 по 19.01.1987 року та з 04.01.1989 року і на даний час зареєстрований та постійно проживає в с. Радогоща Лугинського району Житомирської області, яке згідно Постанови Кабінету Міністрів України №106 від 23.07.1991 року віднесено до зони гарантованого добровільного відселення.
Зі змісту трудової книжки вбачається, що позивач працював:
-з 22.10.1985 по 28.04.1986 - в ПГО Хантимансійськгеофізика;
-з 07.05.1986 по 13.01.1987 - в Хантимансійській технічній дільниці;
-з 26.01.1987 по 05.08.1987 - в Київметробуді;
-з 20.08.1987 по 20.10.1989 - в Головкиївміськбуд;
-з 10.04.1989 по 29.11.1989 - на Коростенському заводі "Жовтнева кузня";
-з 12.07.1990 по 25.12.1991 - на Омелянівському заводі ЖБК;
-з 02.06.1994 по 20.07.1998 - в хмелерадгоспі "Куйбишева".
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт проживання позивача у с.Радогоща з 04.01.1989 року.
Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Відповідно до п.2 ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ) особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема потерпілим від Чорнобильської катастрофи - особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи,- але не більше 6 років. Згідно примітки до зазначеної статті початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
За змістом ч. ч.3,4 ст.15 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Виходячи з приписів зазначеної правової норми та доказів наданих позивачем вбачається, що останній станом на 01.01.1993 року прожив у зоні гарантованого добровільного відселення більше 3 років, а тому має право на зниження пенсійного віку на три роки. Так само, з 01.01.1993 року по день звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 продовжує проживати у зоні гарантованого добровільного відселення, а тому має право додатково на зменшення пенсійного віку 1 рік за 2 роки проживання, але не більше 6 років.
Факт проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення з 04.01.1989 року ніким не оспорюється як і те, що з 26.05.1993 року позивач має статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи Категорія 3, що підтверджується відповідним посвідченням Серії НОМЕР_1 .
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулюються Порядком, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок).
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року документ, який засвідчує особливий статус особи, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988 року, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування, (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи")
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до Пенсійного фонду, позивачем надані усі необхідні документи які передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Будь-яких зауважень щодо їх змісту та форми відповідач не має, а тому відмова у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку є неправомірною.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача та суду першої інстанції на те, що позивач не набув права на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, оскільки відсутня обов`язкова умова для призначення пенсії - проживання у зоні гарантованого добровільного відселення у період з 26.04.1986 року (момент аварії) по 31.07.1986 року, а тому йому не можливо встановити початкову величину зниження пенсійного віку.
Так, звертаючись до відповідача за призначенням пенсії із зменшенням пенсійного віку позивач посилався на те, що станом на 01.01.1993 року він проживав у зоні гарантованого добровільного відселення більше 3 років, та з 01.01.1993 року по день звернення за призначенням пенсії продовжує проживати. Зазначена обставина позбавляє його права на встановлення початкової величини зниження пенсійного віку, оскільки така величина встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Однак, вказана обставина не позбавляє позивача права на пенсію із зниженням пенсійного віку, оскільки факт його проживання у зоні гарантованого добровільного відселення більше 3 років станом на 01.01.1993 року, та з 01.01.1993 року по день звернення за призначенням пенсії, не оспорюється.
У зв"язку з поданням позивачем усіх необхідних документів для призначення пенсії, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги і в частині зобов"язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 02.01.2016 року.
На підставі вищезазначеного та відповідно до вимог ст.202 КАС України, судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позову.
Відповідно до ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв"язку із задоволенням позовних вимог, суд апеляційної інстанції стягує з управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі судові витрати на користь позивача у розмірі 1023грн.12 коп., які складаються із судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду першої інстанції у розмірі 487,20грн. та судового збору при зверненні з апеляційною скаргою у розмірі 535,92грн.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Лугинського районного суду Житомирської області від "20" січня 2016 р. скасувати та прийняти нову - про задоволення позову.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії згідно вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області призначити ОСОБА_1 пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 02.01.2016 року.

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області за рахунок його бюджетних асигнувань 1023грн. 12 коп. судового збору на користь ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.С. Котік

судді: А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.
1- в справу:
2 - позивачу ОСОБА_1

АДРЕСА_1 - відповідачу Управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області вул.К.Маркса, 2-а,смт.Лугини,Лугинський район, Житомирська область,11301
- ,