Справа № 803/92/16
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Справа № 803/92/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

при секретарі судового засідання Гуцалюк І.О.,

за участю представника позивача Понедільника І.А.,

представника відповідача Кушнір Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 жовтня 2015 року № ,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» (далі - ТзОВ "Воленерджі", товариство, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 жовтня 2015 року № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Луцькою ОДПІ було проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТзОВ "Воленерджі" за липень 2015 року, за результатами якої складений акт № 4193/15.1/39465036 від 25.09.2013 року.

Перевіркою встановлено, що ТзОВ "Воленерджі" в порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 глави 2 розділу ІІ, п.203.1 ст.203 розділу V, п.198.6 ст.198 та п.200.1 200.2 ст.200 розділу V Податкового кодексу України несвоєчасно подано до Луцької ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 року та включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 4 098 018,72 грн. по контрагенту ТзОВ "Котлас" по податкових накладних №125 та №196 від 31.07.2015 року, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до заниження суми податку на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету за липень 2015 року на суму 4 175 849,00 грн.

На підставі акта перевірки Луцькою ОДПІ 21 жовтня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 6 263 774,00 грн., в тому числі: 4 175 849,00 грн. - за основним платежем та 2 087 925,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не погоджується з таким рішенням податкового органу, посилається на те, що ТзОВ "Воленерджі" були виконані усі законодавчі умови для формування податкового кредиту по фактично здійснених фінансово-господарських операціях з контрагентом-постачальником ТзОВ "Котлас", що підтверджено належним чином оформленими первинними документами, а тому висновки відповідача про завищення ТзОВ "Воленерджі" суми податкового кредиту за липень 2015 року на 4 098 018,72 грн., внаслідок формування податкового кредиту за рахунок податкових накладних на аналогічну суму податку на додану вартість, отриманих від постачальника, та які не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, є безпідставними.

Позивач підтверджує, що ТзОВ "Котлас" у зв'язку з постачанням нафтопродуктів в адресу ТзОВ "Воленерджі" було виписано податкові накладні №125 та №196 від 31.07.2015 року, разом з тим зазначає, що ТзОВ "Котлас" листом повідомило, що надати податкові накладні складені в електронній формі та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних не має можливості, так як, вищевказані податкові накладні, згідно отриманих квитанцій не були прийняті податковим органом.

Посилаючись на п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, зазначає, що у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву зі скаргою на такого постачальника. Так, на виконання вимог наведеної норми ТзОВ "Воленерджі" до податкової декларації з ПДВ за липень 2015 року подано додаток №8 "Заява про відмову постачальника надати податкову накладну…" з копіями первинних документів, що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Зміст пунктів 201.10 та 201.11 статті 201 Податкового кодексу України підтверджує, що заява із скаргою на такого продавця, подання якої передбачено п.201.10 ст.201 даного Кодексу, є підставою для нарахування суми податку, що відносяться до податкового кредиту. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21 жовтня 2015 року № .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у письмових запереченнях та в судовому засіданні позовних вимог не визнала та пояснила, що висновки акту перевірки стосовно неправомірного включення до податкового кредиту податку на додану вартість згідно податкових накладних №125 та №196 від 31.07.2015 року по контрагенту ТзОВ "Котлас", які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних ґрунтуються на тому, що відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтвердені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, твердження позивача про правомірність нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту на підставі первинних бухгалтерських документів є хибним, оскільки законом чітко передбачено право на включення до податкового кредиту виключно сум, підтвердженням яких слугує податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник відповідача зазначила, що Законом України від 31.07.2014 року №1621-VII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України", внесено зміни стосовно права на включення до податкового кредиту податкових накладних, не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно змін внесених до пункту 201.10 статті 201 цього ПКУ, скарга на постачальника, який не зареєстрував податкову накладну або оформив її з порушенням, не є підставою для формування податкового кредиту за такою накладною, оскільки подання такої скарги зумовлює лише право на проведення позапланової перевірки недобросовісного контрагента. А відтак, відсутність реєстрації податкових накладних №125 та №196 від 31.07.2015 року по контрагенту ТзОВ "Котлас" в Єдиному реєстрі податкових накладних виключає право ТзОВ "Воленерджі" на податковий кредит по даних накладних у цьому податковому періоді. Вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене правомірно та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Луцькою об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТзОВ "Воленерджі" за липень 2015 року, за результатами якої складений акт №4193/15.1/39465036 від 25.09.2013 року (а.с.9-11).

За результатами проведення камеральної перевірки встановлено, що ТзОВ "Воленерджі" в порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49 глави 2 розділу ІІ, п.203.1 ст.203 розділу V, п.198.6 ст.198 та п.200.1 200.2 ст.200 розділу V Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями) несвоєчасно подано до Луцької ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за липень 2015 року та включено до податкового кредиту ПДВ в сумі 4 098 018,72 грн. по контрагенту ТзОВ "Котлас" по податкових накладних №125 та №196 від 31.07.2015 року, які не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до заниження суми податку на додану вартість що підлягає сплаті до бюджету за липень 2015 року на суму 4 175 849,00 грн.

Не погоджуючись з висновками вказаними в акті перевірки, ТзОВ «Воленерджі» до Луцької ОДПІ 02 жовтня 2015 року було подано заперечення №333 з обгрунтуванням правомірності відображення податкового кредиту в податковій декларації з ПДВ за липень 2015 року по операціях з ТзОВ "Котлас", проте листом від 09.10.2015 року №18158/10/03-18-15-01 Луцька ОДПІ повідомила про відсутність підстав для його задоволення.(а.с.12-13).

На підставі акта перевірки Луцькою ОДПІ 21 жовтня 2015 року прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 6 263 774,00 грн., в тому числі: 4 175 849,00 грн. - за основним платежем та 2 087 925,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.8).

ТзОВ "Воленерджі" не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням 05.11.2015 року до Головного управління ДФС у Волинській області подало скаргу за №365 з проханням скасувати прийняте Луцькою ОДПІ податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2015 року. 23 листопада 2015 року ТзОВ "Воленерджі" отримано рішення Головного управління ДФС у Волинській області №7259/10/03-20-10-03-06 від 20.11.2015 року, яким податкове повідомлення-рішення № від 21.10.2015 року залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.14-17)

03 грудня 2015 року до Державної фіскальної служби України було подано повторну скаргу №404, за результатами розгляду якої було винесено рішення №27850/6/99-99-10-01-01-25 від 28.12.2015 року, яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.18-21)

Як вбачається з матеріалів справи, під час дослідження та аналізу даних податкової звітності платника податків-позивача з податку на додану вартість за звітний період липень 2015 року (а саме: податкова декларація з ПДВ за липень 2015 року, реєстр. № від 28.08.2015; додаток 1 "Розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість"; додаток 5 «Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту; додаток 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних») та відомостей з інформаційного ресурсу АІС «Архів електронної звітності» ревізором-інспектором Луцької ОДПІ виявлено, що ТзОВ "Воленерджі" включило до складу податкового кредиту за липень 2015 року суми податку на додану вартість у розмірі 2 694 661,33 грн. згідно податкової накладної №125 від 31.07.2015 року, та у розмірі 1 403 357,40 грн. згідно податкової накладної №196 від 31.07.2015 року виписаних контрагентом-постачальником ТзОВ "Котлас" з індивідуальним податковим номером 65. При цьому дані податкові накладні не зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (а.с.36-39).

ТзОВ "Воленерджі" подало до податкового органу заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних)(Додаток 8).

Законом України від 31.07.2014 року № 1621 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів» з 01 січня 2015 року з Податкового кодексу України ( пункту 201.10) виключено норму, яка надавала право платникам податку у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладу або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних формувати податковий кредит звітного податкового періоду на підставі заяви зі скаргою на такого постачальника.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив факт отримання від контрагента-постачальника ТзОВ "Котлас" податкових накладних на суми податку на додану вартість, що вказані в акті перевірки, та те, що на момент здійснення камеральної перевірки (як і на час розгляду даної справи в суді) дані податкові накладні не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 4 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту, підстави його виникнення та порядок визначення сум податку на додану вартість, що підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України, встановлені ст. 198 ПК України.

Пунктом 198.1 ст. 198 цього Кодексу визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Пунктом 200.1 ст. 200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом, а при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (п. 200.1, 200.2 ст. 200 цього Кодексу).

За приписами п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У відповідності до п. 201.4 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов'язань продавця.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відтак, підставою для формування податкового кредиту є наявність у платника податку - покупця належно оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, сплата грошових коштів контрагенту в сумі, визначеній в податковій накладній, а також фактичне виконання господарської операції, за наслідками якої у платника податку на додану вартість виникає право на податковий кредит.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абз. 2 і 3 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Так, у разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг (абзац 16 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією (абзац 17 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

В силу норм абзаців 10 і 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Під час судового розгляду встановлено, що ТзОВ «Воленерджі» до складу податкового кредиту за звітний період липень 2015 року були віднесені суми податку на додану вартість у розмірах 2 694 661,33 грн. згідно податкової накладної №125 від 31.07.2015 року, та у розмірі 1 403 357,40 грн. згідно податкової накладної №196 від 31.07.2015 року, виписаних контрагентом-постачальником ТзОВ "Котлас" з індивідуальним податковим номером 65 у липні місяці 2015 року та відображені ним у своїй податковій звітності з податку на додану вартість за липень 2015 року.

З підстави нездійснення ТзОВ "Котлас" реєстрації податкових накладних на вказані суми коштів в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТзОВ «Воленерджі» 28.08.2015 року направила до податкової інспекції електрону Заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних)(Додаток 8 до податкової декларації з податку на додану вартість) та лист №306 від 28.08.2015 року з копіями первинних та розрахункових документів відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг (а.с. 29).

Суд не бере до уваги твердження представника позивача, про правомірність нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту на підставі первинних бухгалтерських документів, оскільки законом чітко передбачено право на включення до податкового кредиту виключно сум, підтвердженням яких слугує податкова накладна зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність висновків акта камеральної перевірки та відповідно про наявність у контролюючого органу правових підстав для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 21.10.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З наведених підстав суд вважає, що відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 160, статтями 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Воленерджі» до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 21 жовтня 2015 року № відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, яка буде складена у повному обсязі 29 лютого 2016 року. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя Т.М. Димарчук