Справа № 2-а-5881/11
Суддя: Цвіркун О.С.
Дата ухвалення: 2011-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
_________________________________________________________________________________________
Справа № 2-а-5881/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2011 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Цвіркун О.С.,

при секретарі - Швець А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 076193 від26.05.2011 року, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Рівненського міського суду з позовною заявою до Інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 076193 від 26.05.2011 року, просить скасувати постанову по справі про адміністративне

правопорушення.

Позивач в судове засідання не зявився. Подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про дату та час слухання справи повідомлявся завчасно та у встановленому законом порядку. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень та належним чином повідомленого про дату та час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, всебічно дослідивши докази по справі та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 26 травня 2001 року, інспектором ДПС роти ДПС ОДДЗ м. Житомир сержантом міліції ОСОБА_2 було винесено Постанову в справі про адміністративне правопорушення від 26.05.2011 року серії АМ1 №076193 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, порушення п. 12.6 ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову в справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ст. 288 КУпАП Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуск зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Як вбачається з оскаржуваної Постанови, 26.05.2011 року о 07 год. 21 хв. на 151 км а/д Київ-Чоп. водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, керуючи автомобілем Форд Мондео, д.н. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 135 км/год. при встановленій швидкості руху 90 км/год., чим перевищив встановлену швидкість руху на 45 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут», №0511018.

Аналогічно зміст зазначеного порушення зазначено і в протоколі про адміністративне

правопорушення у цій справі. З цього ж протоколу видно, що ОСОБА_1 одразу ж на місці заперечував допущення ним порушення ПДР і не погоджувався з обставинами, зазначеними в протоколі.

Ч.1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність в тому числі за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений інспектором містить вказівку про швидкість руху автомобіля, яким керував позивач, яка становить 135 км/год. Швидкість вимірювалась приладом «Беркут».

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються проколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото ікінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом провилучення речей і документів, а також іншими доказами. Пристрій «Беркут» функцій фото- кінозйомки, відеозапису немає. Окрім того, інспектором не представлено належних доказів, що зафіксована на приладі Беркут швидкість з показником 135 км/год. відповідає саме автомобілю позивача.

У відповідності до ст. ст. 10-15 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» на вимірювання у сфері, у якій їх результати можуть бути використані у якості доказів у справі, розповсюджується державний метрологічний нагляд. За таких умовкожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про допуск даного типу засобів вимірювальної техніки до використання в Україні та про перевірку даного примірника засобу вимірювальної техніки.

Зазначена норма Закону кореспондує із вимогами п. 20.2 Інструкції з діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом МВС України від 27 березня 2009 року, №111 відповідно до якої, забороняється застосування технічних засобів та приладів, які не сертифіковані в Україні та не пройшли метрологічної повірки або мають свідоцтво про таку повірку, термін дії якого минув.

Судом встановлено, що жодних доказів сертифікації, повірки приладу «Беркут», яким здійснювалась фіксація порушення Позивачу предявлено не було.

Так як позивач заперечував свою причетність до показника, який було зображено на приладі «Беркут», відповідач ніяким доказом не довів перевищення швидкості руху саме позивачем, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху не доведена.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Протокол про адміністративне Правопорушення суд не визнає достовірним доказом вчинення порушення позивачем, оскільки останній відразу не погодився з обставинами, що викладені у протоколі і зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, а інспектор ДПС жодних інших доказів вчинення гр. ОСОБА_1 порушення не зібрав. Даний протокол не підтверджується жодним іншим доказом, тому, суд не може покладати сумнівний доказ у основу свого рішення.

Тому, виходячи із наведеного принципу покладення обовязку доказування на відповідача, слід констатувати, що відповідач не довів суду правомірність винесеної постанови від 26.05.2011 року про накладення штрафу на позивача.

В суді не доведено доказами вчинення ОСОБА_1 порушення за ст. 122 КУпАП - тобто перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортногозасобу більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про

адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчиненоадміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, оцінивши всі обставини справи у їх сукупності, приходить до переконання, щопостанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а докази вини вчинення

правопорушення ОСОБА_1 - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 17, 18, 71, 94, 160, 161, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ОДДЗ м. Житомир сержанта міліції ОСОБА_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АМ1 № 076193 від 26.05.2011 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне

правопорушення серії АМ1 №076193 від 26 травня 2011 року про притягнення до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення на

нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Постанова є остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Цвіркун