Справа № 826/5746/15
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Київ К/800/30532/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

та секретаря - Шаманської І.В.,

за участю:

представника позивача - Сича Є.Ю.,

представника відповідача - Коваленко О.М.,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року

у справі № 826/5746/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма ліфт сервіс»

до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

про визнання протиправним та скасування рішення, -

встановив:

ТОВ «Сігма ліфт сервіс» звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 25 лютого 2015 року № 4102-09/114 щодо відмови в наданні висновку на продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічною операцією за контрактом №LG/SIGMA LIFT SERVICE-10 від 17 листопада 2010 року, укладеним між ТОВ «Сігма Ліфт Сервіс» та фірмою LG International, на суму 305 000 доларів США до 31 травня 2015 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 08 грудня 2014 року ТОВ «Сігма Ліфт Сервіс» згідно інвойсу №2411-2014 від 24 жовтня 2014 року було сплачено фірмі LG International 305 000 доларів США за поставку товарів згідно укладеного Контракту №LG/SIGMA LIFT SERVICE-10 від 17 листопада 2010 року та додаткових угод №1-6 до нього.

Фірма LG International листом повідомила позивача про те, що він зможе виконати свої зобов'язання та поставити оплачений товар не раніше 31 травня 2015 року, з огляду на те, що процес виробництва замовлених ліфтів, ескалаторів та траволаторів є технологічно складним, так як полягає у виробництві спеціальних плат, модулів правління, вузлів та деталей їх збирання, комплектування, випробування та інше, і становить не менше 90 днів. Доставка виготовленого товару з заводу виробника (Китай) до Іллічівського Орського торговельного порту (Україна) становить не менше 85 днів та може бути збільшений в залежності від низки обставин.

У зв'язку з цим, ТОВ «Сігма Ліфт Сервіс» направило на адресу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України лист від 11 лютого 2015 року №11/02-2, у якому просило надати висновок щодо продовження строків розрахунків за імпортною зовнішньоекономічною операцією до 31 травня 2015 року. До листа додано копії контракту від 17 листопада 2010 року №LG/SIGMA LIFT SERVICE-10, додатків №№1-6 до контракту, інвойсу №2411-2014 від 24 жовтня 2014 року, виписки з банківського рахунку за 08 грудня 2014 року, листа від фірми LG International.

Однак, листом від 25 лютого 2015 року №4102-09/114 Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повідомило позивача про відсутність підстав для видачі висновків щодо продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що здійснюються відповідно до контрактів, оскільки за наданим пакетом документів вищевказані зовнішньоекономічні операції не відповідають критеріям, визначеним пункту 2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2007 року №1409.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з вимогами статті 6 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення. Порядок віднесення операцій резидентів до зазначених у частині 1 цієї статті та умови видачі висновків на перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, до операцій, що здійснюються резидентами, належать: зокрема, під час виконання договорів поставки складних технічних виробів - імпортні операції з поставки устаткування частинами або складних технічних виробів, що потребують установки, монтажу, налагодження, гарантійного обслуговування і введення їх у дію на місці експлуатації, а також з поставки складних технічних виробів, строк виготовлення та транспортування яких перевищує 180 днів.

Згідно з пунктом 3 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями висновок стосовно віднесення операцій резидента до таких, що здійснюються за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення, та продовження встановлених строків (далі - висновок) видається Мінекономрозвитку.

Відповідно до пункту 4 Порядку продовження строків розрахунків за зовнішньоекономічними операціями для одержання висновку резидент подає Мінекономрозвитку такі документи:

1) складений у довільній формі лист-звернення, що містить дані про стан виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) на момент звернення, із зазначенням суми заборгованості та обґрунтуванням необхідності продовження встановленого строку на певний період;

2) засвідчені в установленому порядку: копія зовнішньоекономічного договору (контракту), в якому зазначаються адреса та банківські реквізити іноземних контрагентів. Якщо договір укладено іноземною мовою, заявник додає його переклад на українську мову; копії документів, що підтверджують здійснення зовнішньоекономічної операції, зокрема платіжних банківських документів, довідок банків, вантажних митних декларацій, коносамента, актів приймання-передачі товару (виконання робіт, надання послуг).

Згідно з пунктом 7 Порядку Мінекономіки розглядає подані резидентом документи протягом 10 робочих днів після їх реєстрації і видає висновок або письмово відмовляє у його видачі із зазначенням підстави.

Пунктом 9 Порядку встановлено, підставами для відмови у видачі висновку є:

- подання резидентом документів: з порушенням вимог, зазначених у пункті 4 цього Порядку; що містять недостовірну інформацію; після закінчення встановлених строків;

- невідповідність поданих резидентом документів законодавству.

Підстави для відмови у наданні висновку, передбачені пунктом 9 Порядку, є вичерпними та не передбачають вимоги більш детального визначення складних технічних виробів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що звернення позивача відповідає вимогам підпункту 1 пункту 4 Порядку, зокрема, позивачем зазначено обґрунтування необхідності продовження встановленого строку на певний період, надано копії контракту та додатків до нього, платіжного доручення в підтвердження суми фактично здійсненої оплати, лист від контрагента - фірми LG International щодо здійснення поставки складних технічних виробів.

Крім того, судами досліджено, що в порушення пункту 7 Порядку, відповідачем у листі від 22 лютого 2015 року №4102-09/114 крім посилання на підпункт 2 пункту 9 Порядку, не зазначено підстави відмови.

Із запитами про надання додаткової інформації щодо характеру придбаних виробів згідно пункту 10 Порядку, відповідач до позивача не звертався.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо протиправності дій Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, оскільки наданий позивачем пакет документів містить достатньо інформації для висновку про проведення імпортної операції з поставки складних технічних виробів.

Отже, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло б призвести до невірного вирішення спору, а тому оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року - без змін.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою розділу ІV Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев