Справа № 808/4134/14
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2016 рокусправа № 808/4134/14

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Семененка Я.В.

суддів: Добродняк І.Ю Бишевської Н.А.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу приватного підприємства "ІЛК Аверс-Транс"

на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року по справі №808/4134/14 за позовом приватного підприємства "ІЛК Аверс-Транс" до Державної податкової інспекції у Комунарському районі м.Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и В:

Приватне підприємство "ІЛК Аверс-Транс" звернулося до суду з позовом, в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області від 07.04.2014р. №, №, якими підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість. В обґрунтуванні заявлених вимог позивач посилався на безпідставні висновки контролюючого органу щодо не підтвердження господарських операцій з придбання бухгалтерських послуг належним чином оформленими первинними документами.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду мотивована тим, що підприємством неправомірно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, витрати на придбання бухгалтерських облік, а сплачені суми ПДВ у вартості таких послуг до складу податкового кредиту, у зв'язку з не підтвердженням спірних господарських операцій належним чином оформленими первинними документами.

Не погоджуючись з постановою суду, приватне підприємство "ІЛК Аверс-Транс" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності відображення позивачем у податковому обліку результатів операцій з придбання бухгалтерських послуг.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що у період з 17.03.2014р. по 21.03.2014р. посадовими особами ДПІ у Комунарському районі м.Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПП "ІЛК Аверс-Транс" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ "Форганг ГМБХ" за період з 01.07.2011 року по 30.09.2011, за результатами якої складений Акт від 24.03.2014 № 178/08-27-22-05/36358930.

В акті перевірки зроблено висновок про порушення підприємством вимог:

п.138.1, п. 138.2, п.138.5 ст.138, п. 139.1.9 ст.139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток в періоді з 01.07.2011 по 30.09.2011 по взаємовідносинам з ТОВ «Форганг ГМБХ» у розмірі 24917 грн.

п.п.14.1.181, п. 14.1 ст. 14, п.198.1, 198.3, ст.198, п.200.1, ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Форганг ГМБХ» у розмірі 21667 грн., а саме: за липень 2011р. у сумі 6667 грн.; за вересень 2011р. у сумі 15000 грн.

Проведеною перевіркою встановлено відображення ПП "ІЛК Аверс-Транс" у податковому обліку господарських операцій з ТОВ "Форганг ГМБХ" з приводу надання послуг по веденню бухгалтерського обліку.

В акті перевірки зазначено, що надані до перевірки документи не можливо визнати первинними, які б підтверджували здійснення господарських операцій, оскільки з цих документів не можливо встановити зміст та обсяг наданих послуг, що були предметом господарських взаємовідносин між ПП "ІЛК Аверс-Транс" та ТОВ "Форганг ГМБХ".

Крім цього, контролюючий орган в акті перевірки посилається на висновки, викладені вакті перевірки ДПІ у Комунарському районі м. Запоріжжя від 03.09.2012р. №839/2221/37359385, який складений за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Форганг ГМБХ" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на прибуток та податку на додану вартість по взаємовідносинам з підприємствами-контрагентами, у т.ч. з ПП «ВЕНСАН», за період з 01.01.2010р. по 01.03.2012р. У вказаному акті перевірки ДПІ зазначено про те, що операції ТОВ "Форганг ГМБХ" не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних засобів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів. В акті перевірки ДПІ вказує на те, що фінансово-господарська діяльність ТОВ "Форганг ГМБХ" здійснюється поза межами правового поля, фінансово-господарські взаємовідносини між ТОВ "Форганг ГМБХ" та контрагентами є фіктивними правочинами, та такими, що вчинено без наміру створення правових наслідків. З огляду на наведене, ДПІ дійшла висновку, що ТОВ "Форганг ГМБХ" здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов'язаних з наданням податкової вигоди третіх осіб.

На підставі акта перевірки ДПІ прийнято податкові повідомлення - рішення від 07.04.2014 року:

- №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 24 917 грн.;

- №, яким підприємству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 32 500,50 грн., з яких за основним платежем - 21 667 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 10 833,50 грн.

Правомірність та обґрунтованість вказаних податкових повідомлень-рішень є предметом спору, який передано вирішення суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції фактично виходив з того, що оскаржені рішення прийняті відповідачем на підставі та у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.27 п.14.1 ст.14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно із п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Витрати, що не враховуються при визначені оподатковуваного прибутку, визначені ст.139 ПК України.

Відповідно до пп. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1. ст.198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) в необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, вказаними нормами права визначено підстави за яких платник податків має право на віднесення понесених витрат, у зв'язку з придбаванням товарів (робіт, послуг), до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування та сплачених сум ПДВ, у вартості товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту підприємства. До таких підстав віднесено: наявність господарської операції, наслідком якої є поставка товарів (робіт, послуг), понесення витрат, у звязку з господарською діяльністю платника, сплата (нарахування) податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт понесення витрат та сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними первинними документами.

У свою чергу, пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, лише за умови підтвердження первинними документами господарських операцій, які є об'єктом оподаткування, платник податків має право на відображення результатів таких операцій у бухгалтерському обліку, на даних якого ґрунтується податкова звітність.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із ч.2 ст.9 названого Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З цими нормами кореспондується також пп.2.4 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особі, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, первинним документом, який підтверджує здійснення господарської операції, може бути визнаний документ лише за умови наявності у ньому обов'язкових реквізитів, що визначені ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Встановлені обставини справи свідчать про те, що між 01.07.2011р. між ПП "ІЛК Аверс-Транс" (Замовник) та ТОВ «Форганг ГМБХ» (Виконавець) укладено договір №01-0711-БО про надання послуг по веденню бухгалтерського обліку, згідно умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання з надання послуг по веденню бухгалтерського обліку в об'ємі і на умовах, передбачених цим Договором (Т.1 а.с.38-40).

Згідно пункту 2.1 Договору Виконавець зобов'язаний виконати роботи по веденню бухгалтерського обліку Замовника, зокрема: забезпечувати складання і представлення в установлені строки фінансової звітності, організувати контроль за відображенням на рахівницях бухгалтерського обліку всіх господарських операцій, здійснювати організацію бухгалтерського обліку господарсько-фінансової діяльності підприємства і контроль над економічним використанням матеріальних, трудових і фінансових ресурсів підприємства, забезпечувати своєчасне складання бухгалтерської і податкової звітності на підставі даних первинних документів і бухгалтерських записів, представлення їх у встановленому порядку у відповідні органи тощо.

В пункті 3.1 Договору зазначено, що вартість обслуговування орієнтовно становить 300000,0грн. та складається із сум фактично виконаних послуг у відповідності до Актів прийому-передачі виконаних послуг підписаних сторонами.

В акті перевірки зазначено, що на підставі договору №01-0711-БО від 01.07.2011 та первинних документів, виписаних ТОВ «Форганг ГМБХ», до складу валових витрат ПП "ІЛК Аверс-Транс" віднесено вартість послуг по веденню бухгалтерського обліку у розмірі 108 333 грн. та до податкового кредиту віднесено податок на додану вартість по зазначених операціях в сумі 21667 грн. (у т.ч. за липень 2011р. у сумі 6667 грн.; за вересень 2011р. у сумі 15000 грн.).

На підтвердження фактичного виконання сторонами умов договору позивачем до перевірки були надані наступні документами, копії яких містяться в матеріалах справи: податкові накладні №54 від 25.07.2011р. (Т.1 а.с.44), №68 від 25.08.2011р. (Т.1 а.с.45), №136 від 27.09.2011р. (Т.1 а.с.46); акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-2507776 від 25.07.2011р. (Т.1 а.с.43), №ОУ-25087761 від 25.08.2011р. (Т.1 а.с.41), №ОУ-2709776 від 27.09.2011р. (Т.1 а.с.42); банківські виписки від 25.07.2011р., від 25.08.2011р., від 27.09.2011р. (Т.1 а.с.47-49).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані до перевірки документи не можливо визнати первинними, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Так, в актах здачі-прийняття робіт наданих бухгалтерських послуг не конкретизовано зміст і обсяги виконаних господарських операцій, вони не містять відомостей про конкретні результати виконаних робіт (послуг), обґрунтування вартості та одиниці виміру, прізвищ осіб, які безпосередньо виконували роботи (послуги), способу вчинення дій. В актах здачі-прийняття робіт зазначено лише загальну фразу «Бухгалтерські послуги». Тобто, вказані акти не дозволяють ідентифікувати, які саме послуги, їх обсяг були надані позивачу у межах укладеного договору.

Посилання представника позивача на те, що зміст та обсяг послуг, які надаються у межах зазначеного договору визначені самим договором, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки як укладений Договір не є первинним документом, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а є лише задекларованим сторонами наміром надати ті чи інші послуги у межах господарських взаємовідносин, в той же час, вказані акти здачі-прийняття робіт не свідчать про те, що такі послуги (у обсязі, визначеному Договором) фактично були надані під час виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором.

Не можуть бути визнані доказами належного підтвердження спірних господарських операцій і долучені позивачем до справи Звіти про виконані роботи, як додатки до актів здачі-прийняття робіт (послуг), оскільки вказані звіти також не містять відомостей про конкретний зміст та обсяг наданих послуг, визначення вартості цих послуг. Зазначені звіти містять лише загальні відомості про те, що Замовник виконав роботи по відновленню документів бухгалтерського обліку по ряду контрагентів позивача, натомість, в чому полягають ці роботи (їх суть, зміст), яку кількість документів відновлено та яким чином розрахована вартість таких робіт, зазначені Звіти такої інформації не містять (т.1 а.с.246-245). Крім цього, інформація, яка викладена у долученому позивачем експрес-аналіз фінансового стану ПП "ІЛК Аверс-Транс", як додаток до Звіту №1 від 25.07.2011р. (т.1 а.с.237-241), взагалі не стосується предмету укладеного між сторонами договору про надання бухгалтерських послуг.

Зі змісту податкових накладних також вбачається, що вони у графі «номенклатура постачання товарів/послуг продавця» містять лише назву «бухгалтерські послуги». Проте конкретні види робіт, їх назва та кількість не зазначено.

Таким чином, оскільки позивачем до перевірки не надано документів, які б свідчили про зміст господарських операцій з ТОВ «Форганг ГМБХ», то контролюючий орган дійшов обґрунтованого висновку про не підтвердження цих господарських операцій документами, обов'язковість ведення яких визначена законом.

Крім цього, колегія суддів враховує, що такі види діяльності, як надання послуг з бухгалтерського обслуговування, у ТОВ «Форганг ГМБХ» не визначені. Основним видом діяльності ТОВ «Форганг ГМБХ», згідно витягу із ЄДР, є діяльність вантажного автомобільного транспорту. Іншими видами діяльності визначено: оптова торгівля автомобільними деталями та приладдям; оптова торгівля паливом;організація перевезення вантажів; оренда автомобілів; технічне обслуговування та ремонт автомобілів.

З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відображені позивачем у бухгалтерському обліку операції з ТОВ «Форганг ГМБХ» є непідтвердженими належним чином оформленими первинними документами, у зв'язку з чим ПП "ІЛК Аверс-Транс" безпідставно віднесено до складу витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, витрати у вигляді вартості бухгалтерських послуг та до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Форганг ГМБХ».

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції в достатньому обсязі з'ясовано обставини справи та ухвалено законне і обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 206 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "ІЛК Аверс-Транс" залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2014 року по справі №808/4134/14 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

(Повний текст ухвали виготовлено 26.02.2016р.)

Головуючий: Я.В. Семененко

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська