Справа № 265/6468/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Копилова Л.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року справа №265/6468/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Сіваченка І.В., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю представників відповідача № 1 ОСОБА_6, відповідача № 2 ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 грудня 2015 року у справі № 265/6468/15-а за позовом ОСОБА_4 до начальника Головного управління Державної виконавчої служби в Донецькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій, бездіяльності неправомірними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.09.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника Головного управління Державної виконавчої служби в Донецькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18 вересня 2015 року він поштою отримав не за підписом першої посадової особи, а за підписом старшого державного виконавця постанову про закриття виконавчого провадження від 08.09.2015 року по виконанню рішення суду про зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати йому повну, достовірну та точну інформацію на запит від 31 липня 2014 року у відповідності до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Позивач вважає, що фактично вказане рішення суду не виконано, документів на підставі яких закрито виконавче провадження він не бачив, а тому державний виконавець прийняв рішення про закриття виконавчого провадження на підставі недостовірної інформації.

Позивач просив суд визнати неправомірною бездіяльність відповідачів щодо невиконання рішення суду; визнати неправомірними дії відповідачів щодо закриття виконавчого провадження шляхом прийняття 08.09.2015 року постанови про закриття виконавчого провадження на підставі недостовірної інформації щодо фактичного виконання рішення суду; стягнути на його користь витрачені ним грошові кошти на відновлення його порушеного права з невиконання рішення суду в розмірі 100 грн. з кожного та моральну шкоду в розмірі мінімальної пенсії інваліда І групи Великої Вітчизняної Війни в сумі по 4 000 грн. з кожного.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 грудня 2015 року у справі № 265/6468/15-а в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом при винесенні рішення неповно з'ясовано обставини у справі. Апелянт посилається на норми Закону України «Про інформацію», Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про запобігання корупції» та вказує, що з боку відповідачів не було вчинено достатніх та належних дій для виконання виконавчого документу.

Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на адресу суду надіслано письмові заперечення на апеляційну скаргу позивача, в яких просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовити в повному обсязі.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області на адресу суду надіслано письмові заперечення на апеляційну скаргу позивача, в яких просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Представники відповідачів у судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги та підтримали доводи своїх письмових заперечень на апеляційну скаргу.

Позивач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України його неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників відповідачів, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 05.06.2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист № 2-а/265/6/15 про зобов'язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати повну, достовірну та точну інформацію на запит ОСОБА_4 від 31 липня 2014 року у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а.с. 21-22).

08 липня 2015 року на підставі заяви ОСОБА_4 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області), на підставі статей 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48038354 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/265/6/15 від 05.06.2015 року. Копії постанови направлено сторонам 08.07.2015 року (а.с. 55, 56).

08 вересня 2015 року на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області від 02 вересня 2015 року № 6898/10 щодо виконання в повному обсязі виконавчого листа № 2-а/265/6/15 від 05.06.2015 року. До зазначеного листа боржником додано копію відповіді ОСОБА_4 від 29.07.2015 року, копія реєстру вихідної пошти за період з 27.07.2015 року по 30.07.2015 року та перерахунок пенсії ОСОБА_4 за рішенням суду (а.с. 12, 13, 14, 57-62).

08 вересня 2015 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду згідно вказаних вище документів, що надійшли від Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області. Копії постанови направлено сторонам 08.09.2015 року (а.с. 4, 63, 64).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача з огляду на наступне.

Що стосується доводів апелянта - позивача у справі - про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 48038354 від 08.09.2015 року всупереч вимогам діючого законодавства підписана старшим державним виконавцем Косаревою І.В., а не першим керівником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», органами державної виконавчої служби є:

- Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, до складу якого входить відділ примусового виконання рішень;

- управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких входять відділи примусового виконання рішень; районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції.

Виконання рішень, перелік яких встановлено законом, покладається на державних виконавців.

Згідно ст. 4 Закону України «Про державну виконавчу службу», відповідно до цього Закону державними виконавцями є начальник відділу примусового виконання рішень, заступник начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальники відділів примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, їх заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці відділів примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої службі Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, заступник начальника районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції - начальник відділу державної виконавчої служби, заступник начальника, головний державний виконавець, старший державний виконавець, державний виконавець районного, районного в місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного відділу державної виконавчої служби відповідного управління юстиції.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Отже, відповідно до наведених норм старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області наділений правами здійснювати виконавчі дії, в тому числі і приймати постанову про закриття виконавчого провадження.

Насамперед, колегія суддів вважає за потрібне визначити термін «бездіяльність».

Бездіяльність суб'єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб'єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичної чи юридичної особи.

Матеріалами справи спростовуються доводи апелянта відносно бездіяльності відповідачів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 XIV (далі - Закон № 606) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606 виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що у державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не було підстав для закриття виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням рішення згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів зазначає, що вказаний довід позивача спростовується матеріалами справи з огляду на наступне.

Як зазначалось вище, 05.06.2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист № 2-а/265/6/15 від 05.06.2015 року про зобов'язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надати повну, достовірну та точну інформацію на запит ОСОБА_4 від 31 липня 2014 року у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» (а.с. 21-22).

Колегія суддів зазначає, що виконавчий лист виданий на підставі рішення, що набрало законної сили і сторонами не оскаржено. Резолютивна частина не містить конкретики щодо інформації, яку необхідно надати ГУПФУ в Донецькій області ОСОБА_4

На виконання вказаного виконавчого листа 30.07.2015 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь від 29.07.2015 року та перерахунок пенсії ОСОБА_4, зазначене підтверджується копією реєстру вихідної пошти за період з 27.07.2015 року по 30.07.2015 року (а.с. 12, 13, 14, 57-62).

Отже, матеріалами справи спростовуються доводи апелянта відносно бездіяльності відповідачів щодо виконання виконавчого листа № 2-а/265/6/15 від 05.06.2015 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що повідомлення про виконання рішення суду від боржника, який є суб'єктом владних повноважень та відповідає за достовірність інформації, яку він надає державному виконавцю, копія відповіді ОСОБА_4 від 29.07.2015 року на його запит та Реєстр вихідної пошти з 27.07.2015 року по 30.07.2015 року є достатніми доказами виконання рішення суду та законності винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення на користь позивача витрачених ним грошових коштів на відновлення його порушеного права з невиконання рішення суду в розмірі 100 грн. з кожного та моральну шкоду в розмірі мінімальної пенсії інваліда І групи Великої Вітчизняної Війни в сумі по 4 000 грн. з кожного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що при розгляді справ за позовами про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції судам слід мати на увазі, що при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування або їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень вона підлягає відшкодуванню за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування (абз. 1 п. 10-1).

При вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, судам слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, ст. 9 Закону "Про оперативно-розшукову діяльність". Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України (абз. 2 п. 10-1).

Як вбачається з адміністративного позову, позивач не визначив як відповідача відповідний орган Державного казначейства України. Тобто, за таких обставин питання про стягнення моральної шкоди не могло бути розглянуто належним чином.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 грудня 2015 року у справі № 265/6468/15-а за позовом ОСОБА_4 до начальника Головного управління Державної виконавчої служби в Донецькій області, начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій, бездіяльності неправомірними та стягнення моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 29 лютого 2016 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

І.В. Сіваченко