Справа № 808/3660/15
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя-доповідач - Білак С. В.
Головуючий у 1 інстанції - Яланська В.А.
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2016 рокусправа № 808/3660/15
приміщення суду за адресою: м. Дніпропетровськ, проспект імені Газети "Правда", 29

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Білак С.В., суддів: Шальєвої В.А. Олефіренко Н.А. , секретар судового засідання - Фірсік Д.Ю., з участю апелянта - ОСОБА_2, представника апелянта - ОСОБА_3, представника позивача - Панченко В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 р. у справі №808/3660/15 за позовом Комунального закладу "Санаторій медичної реабілітації "Глорія" Запорізької обласної ради до Головного управління Держпраці у Запорізькій області, третя особа - Приморський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад "Санаторій медичної реабілітації "Глорія" Запорізької обласної ради (далі - позивача, СМР "Глорія") звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Запорізькій області, третя особа - Приморський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, в якому, з урахуванням уточнень, просив суд визнати протиправними та скасувати п.2 постанови від 15.06.2015 року в частині часткового задоволення скарги, акт перевірки №08-27-0014/0024 та припис №08-27-0014/0016 від 22.05.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неправомірність проведення відповідачем позапланової перевірки позивача, оскільки були відсутні передбаченні чинним законодавством підстави для проведення позапланової перевірки, а саме було відсутнє відповідне рішення суду. Крім того, відповідач дійшов необґрунтованих висновків про порушення СМР "Глорія" приписів ст.21, ч.1,3 ст.32 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), оскільки бухгалтера ОСОБА_2 не було переведено на іншу роботу, а лише покладено обов'язки бухгалтера іншого спрямування, тому позивач вважає, що він не зобов'язаний був повідомляти ОСОБА_2 за два місяця про істотну зміну умов праці. Також, представник позивача вказує на те, що позивачем правомірно припинено трудовий договір з ОСОБА_5 щодо виконання нею за сумісництвом обов'язків сестри медичного кабінету, оскільки такий трудовий договір про часткове сумісництво було укладено виключно до 31.08.2014 року.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області №08-27-0014/0016 від 22.05.2015 року в частині усунення порушення чинного законодавства України про працю вказаного у пункті 1 описової частини припису.

В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Судові витрати в сумі 24 гривні 36 копійок присуджено на користь Комунального закладу "Санаторій медичної реабілітації "Глорія" Запорізької обласної ради за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 - представник ОСОБА_2 - зацікавленої особи, яка не є стороною по справі, проте предмет спору безпосередньо стосується його прав, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасовання припису Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області №08-27-0014/0016 від 22.05.2015 року, позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що зміна трудового договору можлива лише за умови двосторонньої згоди сторін. Працедавець, відповідно до ст.31 КЗпП не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Державний інспектор з праці у діях позивача виявив факт переводу ОСОБА_2 на іншу роботи в результаті змін умов трудового договору, а саме - у односторонньому порядку було збільшено обсяг функціональних обов'язків при попередній системі та розмірі оплати праці, що дає підстави стверджувати про суттєві зміни умов праці ОСОБА_2

Наказ головного лікаря санаторію «Глорія» щодо ОСОБА_2 було прийнято не у зв'язку зі зміною організації виробництва та праці, а у зв'язку з розподілом функціональних обов'язків мобілізованого працівника на час його відсутності, тобто сумісництвом посад.

Наведене свідчить про суттєві зміни договору укладеного з ОСОБА_2, а тому висновки держінспекції вірні, а позовні вимоги позивача безпідставні.

Апелянт та його представник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Відповідач до суду не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 20.02.2015 року по 22.05.2015 року посадовою особою відповідача на підставі постанови слідчого СВ Приморського РВ ГУМВС України в Запорізькій області від 14 травня 2015 року, наказу заступника начальника Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області та направлення на проведення перевірки СМР "Глорія" було проведено перевірку додержання суб'єктом господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкового державного соціального страхування Комунального закладу "Санаторій медичної реабілітації "Глорія" Запорізької обласної ради.

22 травня 2015 року за результатами проведеної перевірки складено акт перевірки додержання суб'єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов'язкове державне соціальне страхування №08-27-0014/0024 (далі - акт перевірки).

В акті перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог:

- ч.1, 3 ст. 32 КЗпП України, а саме встановлено, що переведення на іншу роботу здійснюється без згоди працівника, про зміну істотних умов праці працівник не повідомлений більше ніж за 2 місяці;

- ст.21, 94 КЗпП України - керівник закладу не виплачує працівникові заробітну плату та не забезпечує умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, угодою сторін і трудовим договором.

22 травня 2015 року відповідачем складено припис №08-27-0014/0016, яким позивача зобов'язано усунути порушення чинного законодавства України про працю (привести у відповідність з законодавством) вказані у пунктах 1-2 описової частини припису та у строк до 22.06.2015 року письмово повідомити відповідача про виконання припису.

Не погодившись з висновками акту перевірки та припису позивач звернувся з відповідною скаргою до Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області, яку було частково задоволено на припис №08-27-0014/0016 від 22.05.2015 та скасовано частину 2 припису №08-27-0014/0016 від 22.05.2015 щодо порушень вимог ст.94 КЗпП України.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для прийняття оскаржуваного припису в частині усунення порушення чинного законодавства України про працю вказаного у пункті 1 описової частини стало порушення позивачем вимог ч.1 та ч.3 ст.32 КЗпП України, а саме не повідомлення бухгалтера ОСОБА_2 про істотну зміну умов праці у строк більший ніж за 2 місяці.

Стосовно взазначеного порушення судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

01 квітня 2015 року головним лікарем СМР "Глорія" прийнято наказ №35-осн. "Про призначення відповідальних осіб за ведення матеріалів", яким у зв'язку з мобілізацією провідного бухгалтера ОСОБА_6, з метою взаємозаміняємості, на період відсутності бухгалтера матеріального відділу з поважних причин, зроблено перерозподіл посадових обов'язків між бухгалтерами матеріального відділу та призначено відповідальним за облік продуктів харчування та малоцінних швидкозношуваних матеріалів ОСОБА_2 з 01.04.2015 року. (а.с.9)

З матеріалів справи вбачається, що сторонами не заперечується, що на ОСОБА_2, який до прийняття наказу №35-осн. від 01.04.2015 року виконував обов'язки бухгалтера матеріального відділу по здійсненню прийому та контролю первинної документації по утриманню транспортних засобів, було покладено обов'язки відповідального за облік продуктів харчування та малоцінних швидкозношуваних матеріалів без відповідно попередження за 2 місяці.

Згідно з абз.3 ст.119 КЗпП, за працівниками, призваними на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи, посада і компенсується із бюджету середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, в яких вони працювали на час призову, незалежно від підпорядкування та форми власності. Виплата таких компенсацій із бюджету в межах середнього заробітку проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.1 ст. 105 КЗпП, працівникам, які виконують на тому ж підприємстві, в установі, організації поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додаткову роботу за іншою професією (посадою) або обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, провадиться доплата за суміщення професій (посад) або виконання обов'язків тимчасово відсутнього працівника.

Статтею 33 КЗпП визначено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я.

У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

З аналізу вищевикладених норм випливає, що у зв'язку із змінами в організації праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою, проте про зміну істотних умов праці працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у зв'язку із розподілом функціональних обов'язків мобілізованого працівника (зміною організації праці) на час його відсутності, на ОСОБА_2 було покладено частину функціональних обов'язків відповідального за облік продуктів харчування та малоцінних швидкозношуваних матеріалів, тобто зобов'язано виконувати у тому ж закладі поряд з своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, обов'язки тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи, що відповідно до ст. 105 КЗпП повинно додатково оплачуватися.

Окрім того, з наданих до матеріалів справи посадових інструкцій ОСОБА_2 від 01.12.2014 року та від 03.04.2015 року, вбачається, що посадові завдання та обов'язки ОСОБА_2 суттєво відрізняються - посадовою інструкцією від 03.04.2015 року навантаження на працівника було збільшено.

Наведене свідчить про зміну істотних умов праці ОСОБА_2, а саме системи та розмірів оплати праці, режиму роботи (у зв'язку із збільшенням навантаження на працівника), покладання додаткових обов'язків тимчасово відсутнього працівника без звільнення від своєї основної роботи.

З огляду на вищевикладене спростовуються висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 продовжив виконувати ті самі обов'язки бухгалтера без істотною змін умов праці, а тому оскаржуваний припис Територіальної державної інспекції з питань праці у Запорізькій області №08-27-0014/0016 від 22.05.2015 року в частині усунення порушення чинного законодавства України про працю вказаного у пункті 1 описової частини припису є законним та обґрунтованим.

Щодо вимог позивача в задоволенні яких було відмовлено, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, рішення суду першої інстанції в частині наведених позовних вимог, в задоволенні яких було відмовлено, сторонами не оскаржено, то воно не перегядається та підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 184, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2015 р. у справі № 808/3660/15 за позовом Комунального закладу "Санаторій медичної реабілітації "Глорія" Запорізької обласної ради до Головного управління Держпраці у Запорізькій області третя особа - Приморський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень - скасувати.

В задоволенні адміністративного позову Комунального закладу "Санаторій медичної реабілітації "Глорія" Запорізької обласної ради до Головного управління Держпраці у Запорізькій області третя особа - Приморський районний відділ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити в повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 29 лютого 2016 року, в повному обсязі постанова складена 01 березня 2016 року.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

Постанова суду може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складання рішення відповідно до ст.160 КАС України - з дня складання рішення в повному обсязі.

Головуючий суддя С.В. Білак

Судді В.А.Шальєва

Н.А. Олефіренко