Справа № 464/1125/16-а
Суддя: Теслюк Д. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/1125/16-а
пр.№ 2-а/464/91/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016 року

Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Горбач О.І.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до ОСОБА_2 патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ПС2 №711645 від 24 січня 2016 р., а також закриття справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУАП за відсутності в діях позивача складу даних порушень, покликаючись на те, що Правила дорожнього руху не порушував.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, оскільки відсутність жодні докази вчинення ним інкримінованих йому відповідачем адміністративних правопорушень, просить такий задоволити.

Від відповідача ОСОБА_2 патрульної поліції у м.Львові надійшли письмові заперечення на адміністративний позов з відеоматеріалами, в яких просить відмовити в задоволенні позову, покликаючись на те, що оскаржувана постанова винесена згідно вимог ст.ст.222, 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою та справедливою, а тому немає підстав для її скасування. Додатково просить розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, в тому числі оглянувши відеозапис місця події на DVD+R носії, та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є частково підставний, з огляду на таке.

Із постанови серії ПС2 № №711645, винесеної 24 січня 2016 р. інспектором Управління патрульної поліції у м.Львові, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3, вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУАП та, з врахуванням ч.2 ст.36 КУАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 24 січня 2016 р. о 22.30 год. по пр.Червоної Калини, 42 в м.Львові керував автомобілем НОМЕР_1, у якого в темну пору доби не були увімкнені фари ближнього світла, а також не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п.19.1а, п.2.1ґ Правил дорожнього руху України.

Згідно із ст.251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 цього Кодексу орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов'язаний з'ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно із диспозиції ч.2 ст.122 КУАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами. За умовами ч.1 ст.126 КУАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі поліса (договору) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вимагає п.19.1а ПДР України у темну пору на всіх механічних транспортних засобах, які рухаються, повинні бути ввімкнені фари ближнього (дальнього) світла. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.2.1ґ ПДР України).

У поданому позові та в судовому засіданні позивач свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив, представивши зокрема поліс №АІ/9011800 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів строком дії з 23 січня 2016 р. по 22 січня 2017 р., згідно з яким забезпеченим транспортним засобом є «NISSAN NOTE» д.н.з. НОМЕР_2.

Відповідачем надано суду відеозапис місця події на DVD+R носії, який оглянуто в судовому засіданні та який не підтверджує вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУАП, адже на ньому не зафіксовано момент руху автомобіля позивача без ввімкнених фар ближнього руху і те, що позивач не мав при собі (не предявив) працівнику патрульної поліції поліс (сертифікат) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Інші докази відповідачем не надано і такі в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази в справі.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідачем не представлено суду жодних достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови та вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУАП, доводи позивача не спростовано. Вказане є підставою для задоволення позову в частині скасування постанови серії ПС2 №711645 від 24 січня 2016 р.

Щодо вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то враховуючи положення ст.288 КУАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом, відповідно до норм якого адміністративні суди не наділені повноваженнями щодо закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, що в свою чергу є підставою у відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 160-163,167 КАС України,

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 патрульної поліції Департаменту патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 24 січня 2016 року серії ПС 2№ 711645 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Львівського апеляційного адміністративного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня отримання копії постанови у повному обсязі.

Суддя Теслюк Д.Ю.