Справа № 815/7134/15
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7134/15
УХВАЛА

Про залишення адміністративного позову без розгляду

25 лютого 2016 року

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря Мороз А.П.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

третя особа не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 про визнання бездіяльності та стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи ОСОБА_5, в якому позивач просить суд визнати бездіяльність Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, що полягає у несвоєчасному виконанні Ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. та несвоєчасному прийнятті рішення щодо державної державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_5; стягнути з Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області нанесену ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 583618,58 грн.

16.02.2016 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, обґрунтувавши свою правову позицію тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду, що передбачений приписами ст.99 КАС України, оскільки про порушення свого права позивач дізнався ще 29.01.2015р. коли отримав від Комінтернівського районного суду Одеської області листа з додатками до нього.

В судовому засіданні представники позивача проти заяленого клопотання заперечували, зазначивши, що позивачем дійсно отримано лист 29 січна 2015 року. При цьому вони вважають, що право на звернення до суду виникло лише після винесення Комінтернівським районним судом Одеського області рішення від 05.03.2015 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь позивача боргу за договором позики.

Розглянувши матеріали адміністративної справи суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.5 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Виходячи з рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом як принципу здійснення правосуддя в адміністративних судах, правила ст. 99 КАС України поширюються і на звернення до адміністративного суду особи з позовом у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Частиною 2 ст.99 КАС України, встановлено, що для звернення до суду за захистом прав, свобод, та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення до адміністративного суду, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, який встановлений законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Встановлення таких строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними певних процесуальних дій, передбачених КАС України, не зловживаючи ними.

Як вбачається з матеріалів справи позивач просить визнати бездіяльність Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, що полягає у несвоєчасному виконанні ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області про забезпечення позову від 25.07.2014р. та несвоєчасному прийнятті рішення щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень про арешт нерухомого майна ОСОБА_5, а також стягнути з Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області нанесену ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 583618,58 грн.

При цьому в судовому засіданні рівно як і в адміністративному позові позивач зазначає, що на підставі отриманого від Комінтернівського районного суду Одеської області листа з додатками до нього від 29.01.2015р. за №1218/2/504/581/15, йому направлений Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, згідно змісту якого вбачається що Реєстраційна служба Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області лише 17.01.2015р. на підставі свого Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 18676551 від 17.01.2015р. накладений арешт на нерухоме майно ОСОБА_5, тобто фактично через шість місяців після винесення Ухвали Комінтернівським судом Одеської області про забезпечення позову.

З цього випливає, що позивач про порушення своїх прав та інтересів дізнався ще з листа від 29.01.2015р. за №1218/2/504/581/15 Комінтернівського районного суду Одеської області, а саме: з доданого до нього Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, при цьому позивач з адміністративним позовом звернувся до суду лише 21.12.2015р., тобто з пропуском встановленого приписами ст. 99 КАС України шестимісячного строку.

Окрім цього, як зазначає позивач в адміністративному позові, з метою встановлення дати відправки та дати отримання Реєстраційною службою Комінтернівського РУЮ Одеської області Ухвали від 25.07.2014р. про забезпечення позову, позивач звернувся із запитом до судді Комінтернівського районного суду Одеської області Рідник І.Ю. з проханням надати відповідну інформацію.

Згідно відповіді на вказаний запит позивача проінформовано, що Ухвала від 25.07.2014р. про забезпечення позову по цивільній справі №504/2330/14-ц зареєстрована 19.08.2014р. за вих. №4632 та передана курєром суду до реєстраційної служби Комінтернівського РУЮ Одеської області і отримана працівником реєстраційної служби 19.08.2014р., про що свідчить підпис у журналі розносної місцевої кореспонденції за 2014р.

Суд звертає увагу позивача, що згідно п.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. N1952-ІУ вбачається що розгляд заяви про державну реєстрацію обтяжень і прийняття рішення про таку реєстрацію, відмову у державній реєстрації обтяжень або її зупинення проводиться в день надходження заяви та документів, необхідних для державної реєстрації обтяжень.

З урахуванням зазначеного суд вказую, що строки впливають на права та обов'язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обовязків. Строки засіб впорядкування суспільних відносин, без якого неможливо уявити діяльність публічної адміністрації, нормативного акта, якою б юридичною силою він не був наділений.

Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обовязкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки результат правозастосовчої діяльності безпосередньо залежить від часових меж їх реалізації. Будь-який вид адміністративного провадження базується на процесуальних принципах, серед яких оперативність і швидкість, що забезпечується чітко регламентованими строками, закріпленими в законах та підзаконних актах.

Слід також зазначити, шо у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення». У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень, передбачених ч.1, 2 ст.49 КАС України особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов'язки та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Крім наявних прав особи, що беруть участь у справі, наділені також певними обов'язками, що кореспондують процесуальним правам інших осіб та дають змогу здійснювати ефективний розгляд справи судом. При цьому процесуальні права і обов'язки будь-якої особи, яка бере участь у справі, не можуть визнаватися більш або менш важливими ніж права і обов'язки другої особи, яка бере участь у справі.

Згідно ч.1, 2 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Як свідчать матеріали справи, позивач не наводить жодних поважних причин пропуску строку звернення до суду, обставин, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами у реалізації права звернення до суду в межах строку, визначеного приписами ч.2 статті 99 КАС України.

Згідно п.9 ч.1 ст.155 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, за умови якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

При вирішенні даної адміністративної справи суд керується також принципом верховенства права, що передбачено ч.1 ст.8 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Отже, з огляду на те, що суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із даними вимогами - поважними, суд доходить висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду у звязку з чим позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі вимог частини 7 статті 160 КАС України, в судовому засіданні 25 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Керуючись ст.ст. 7-14, 99, 100, 128, 155, 160, 165, 186, 254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до Реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 про визнання бездіяльності та стягнення збитків,- залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Повний текс ухвали виготовлено та підписано судом 29 лютого 2016 року.

Суддя Л.М. Токмілова