Справа № 815/7089/15
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7089/15
У Х В А Л А

15 лютого 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування акту службового розслідування, наказу, поновлення на посаді, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває справа за адміністративним позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування акту №08-2015р. від 21.04.2015р. відносно головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури ОСОБА_1, скасування наказу від 10.04.2015р. №377-о, поновлення на посаді.

29.01.2016р. до суду надійшло клопотання представника Одеської митниці Державної фіскальної служби про закриття провадження у адміністративній справі №815/7089/15 в частині позовних вимог про скасування акту №08-2015 від 21.04.2015р. відносно головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури ОСОБА_1, яке представник відповідача підтримала у судовому засіданні.

Обґрунтовуючи клопотання про закриття провадження по справі в частині вказаних позовних вимог, представником відповідача, зазначено що акт службового розслідування є документом, який фіксує встановлені у ході розслідування обставини справи, характеризує особу, щодо якої проводиться розслідування, описує вчинені під час його проведення дії уповноважених осіб (вжиті заходи), а також містить висновки по суті розглянутого питання, а також, за умови виявлення порушень,- пропозиції щодо їх усунення та, у разі необхідності, щодо притягнення винних осіб до відповідальності. Разом з тим, цей акт не є остаточним рішенням, яке приймається за результатами службового розслідування, а містить лише пропозиції щодо прийняття керівником відповідного державного органу того чи іншого рішення.

Представник позивача заперечувала проти зазначеного клопотання, посилаючись на те, що ухвалою суду від 13.01.2016р. було відкрито провадження по справі, зокрема і в частині позовних вимог про скасування акту №08-2015 від 21.04.2015р. Представник позивача зазначала, що вказана ухвала набрала законної сили, а тому, на її думку, клопотання представника відповідача про закриття провадження в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 25.11.1997р.

N 6-зп по справі N 18/1148-97 частину другу статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемлюють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції Конституційного Суду України випливає, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Вказаний принцип також закріплений у ч.1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Виходячи із положень статті 17 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб'єкта владних повноважень.

Виходячи з наведеного, позивачами можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб'єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином, підставою для звернення особи за захистом до суду з позовом є її суб'єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є об'єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, слід зазначити, що неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб'єктивних прав та обов'язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов'язку.

Разом з тим, акт службового розслідування - це документ, який фіксує обставини та висновки розслідування, а також, за умови виявлення порушень,- пропозиції щодо їх усунення та, у разі необхідності, щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Таким чином, акт службового розслідування не має обовязкового характеру і не встановлює для позивача обовязків, а тому не є рішенням у розумінні п.1 ч.1 ст.17 КАС України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі та необхідності закрити провадження в адміністративній справі ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України в частині позовних вимог про скасування акту №08-2015 від 21.04.2015р. відносно головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури ОСОБА_1

Керуючись ст. ст.157,165 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про скасування акту службового розслідування Одеської митниці ДФС №08-2015 від 21.04.2015р. відносно головного державного інспектора відділу матеріально-технічного забезпечення управління інфраструктури ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання в пятиденний строк з дня оголошення та (або) отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя К.О. Танцюра