Справа № 461/10094/15-а
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/461/169/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді Зубачик Н.Б.

при секретарі Пелех О.А.,

з участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Тістечко Ю.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правилта закриття провадження у справі -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І. від 11 вересня 2015 року у справі № 1931/20909/15 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 8500 грн. Вважає постанову у справі про порушення митних правил протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_3 дійсно перетинав кордон 04.07.2015 року через м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС на автомобілі «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1, однак не в якості водія, а в якості пасажира. Зазначив, що за кермом даного автомобіля на час перетину державного кордону та митного посту перебував громадянин Польщі ОСОБА_7, з яким попередньо домовився щодо повернення на його транспортному засобі на територію України. Стверджує, що саме ОСОБА_7 є законним власником вищевказаного автомобіля, яким він керував на час перетину кордону. Також зазначив, що жодного відношення до даного автомобіля не має ні як власник, ні як співвласник та вказаний автомобіль на територію України не ввозив. Просить скасувати постанову Львівської митниці ДФС України від 11 вересня 2015 року у справі № 1931/20909/15, а провадження у справі закрити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив такі задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову зазначив, що позивачем грубо порушені норми Митного Кодексу України, в обумовлені строки транспортний засіб не був вивезений, про обставини, що унеможливили вивезення та місце знаходження транспортного засобу позивач митні органи не повідомляв та не декларував вказаний автомобіль у інший митний режим. При цьому, згідно з ст.192 Митного Кодексу України обов'язок термінового повідомлення найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місце знаходження товарів і транспортного засобу покладається на перевізника у випадку, якщо він не зміг прибути до митного органу призначення. Зазначив, що єдиний збір сплачує лише водій автомобіля, а тому громадянин Польщі ОСОБА_7 не міг бути за кермом, оскільки у матеріалах справи є уніфікована митна квитанція, в якій зазначено прізвище позивача. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з частиною 2 статті 124 Конституції України, яка є нормою прямої дії, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією або законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст.458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред'явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Судовим розглядом встановлено, що 30.08.2015 року приблизно о 06 год. 36 хв. позивач повертався з приватної поїздки з Республіка Польщі в Україну через п/п «Шегині» м/п «Мостиська» Львівської митниці ДФС смугою руху митного контролю «червоний коридор» вантажним автомобілем марки «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_2 з причепом у якості водія. Під час проведення митних формальностей було зафіксовано спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками Держмитслужби України про те, що громадянин України ОСОБА_3 ввіз на територію України в митному режимі «транзит» через п/п «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС транспортний засіб марки Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3. Вказаний транспортний засіб станом на 30 серпня 2015 року з митної території позивачем не вивозився та у інший митний режим згідно законодавства не поміщений.

Постановою заступника начальника Львівської митниці ДФС України Мірошниченко М.І. від 11 вересня 2015 року у справі № 1931/20909/15 позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що останній перетинав кордон на автомобілі марки «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 у якості пасажира, оскільки позивачем у підтвердження своїх доводів суду не надано жодних належних та допустимих доказів такого. Суд зазначає, що доданий у підтвердження даних доводів технічний паспорт вказаного автомобіля не є належним доказом, оскільки такий стверджує лише приналежність даного автомобіля громадянину Польщі ОСОБА_7, а не той факт, що саме ОСОБА_7 керував вищевказаним автомобілем під час перетину кордону.

Так, згідно витягу з ПІК «Інспектор-2006», який знаходиться у матеріалах справи, транспортний засіб «Fiat Ducato», реєстраційний номер НОМЕР_1 був ввезений на територію України ОСОБА_3, що підтверджується уніфікованою митною квитанцією МД-1 серії 20909И №0407894 від 04.07.2015 року.

Окрім того, в протоколі про порушення митних правил ОСОБА_3 зазначив, що не має зауважень до його змісту.

Відповідно до вимог ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ч.3 ст.470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів.

Суд погоджується із твердженнями представника відповідача, з приводу того, що хоча транспортний засіб, який був ввезений ОСОБА_3 не є транспортним засобом комерційного призначення, однак на нього поширюється регулювання ч.3 ст.470 МК України, оскільки згідно з п.57 ч.1 ст.4 Митного кодексу України, термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття "транспортний засіб особистого користування" охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю .

Згідно п.7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, яка переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред'являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Пунктом 9 вищевказаних Правил передбачено, що не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно з законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Відповідно до ч.1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

Згідно із нормами ч.2 ст.95 МК України до строків, зазначених у ч.1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст.192 МК України. Разом з тим, нормою ч.1ст.192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов'язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортних засобів.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволення вимог позивача про скасування постанови у справі про порушення митних правил та закриття провадження у справі, оскільки відповідач, як суб'єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, із якою ці повноваження надані та діяв обґрунтовано.

Судовий збір необхідно залишити за позивачем відповідно до ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 95, 381, 458, 470, 486 МК України, ст.ст. 2, 71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Зубачик Н.Б.