Справа № 333/7745/13-а(333/7745/13-а)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2016 рокусправа № 333/7745/13-а(333/7745/13-а)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.12.2013р. у справі № 333/7745/13-а(333/7745/13-а)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя, в якому просила взнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії незаконними, неправомірними; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком та відповідні пенсійні надбавки, встановлені законодавством України, з дня винесення судом відповідного рішення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що 13.09.2013 року її представник за довіреністю звернулась до УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії за віком як громадянину України, хоча на даний момент вона постійно проживає в м.Пєтах-Тіква у державі Ізраїль. Відповідач відмовив їй у призначенні пенсії на підставі п.п. 16,29 Постанови Правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1 "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", у зв'язку з тим, що вона не підтвердила фактичне місце проживання (реєстрації) на території України.

Постановою Комунарського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2013 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комунарського районного суду Запорізької області від 12 грудня 2013 року по справі 2-а/333/205/13 (333/7745/13-а) задоволено, постанову Запорізької області від 12 грудня 2013 року скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись з таким рішенням суду Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя звернулась з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 02 лютого 2016 року касаційну скаргу відповідача задоволено частково, постанову скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судом касаційної інстанції зроблено висновок, що суд апеляційної інстанції зобов'язавши відповідача призначити позивачці пенсію за віком, не дослідив під час розгляду наявність умов з якими Закон пов'язує призначення пенсії: чи досягла особа пенсійного віку, чи має необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж ті інші вимоги закону щодо призначення пенсії.

Сторони до суду не з'явилися. Про день, місце та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи є належний доказ, що дає судові підстави для застосування положень частини 4 статті 196 КАС України.

У зв'язку з неявкою сторін фіксування судового засідання не здійснювалось, відповідно ч.1 ст. 41 КАС України.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення», жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.

Таким чином, єдиними умовами для призначення пенсій громадянам України є досягнення певного віку та наявність певного трудового стажу.

Згідно паспорту, ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, є громадянином України, що підтверджується закордонним паспортом громадянина України серія НОМЕР_2, виданого 02 липня 1998 року.

ОСОБА_1 13 вересня 2013 року звернулась з заявою до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя з проханням призначити пенсію за віком в зв'язку з досягненням пенсійного віку (59 років на момент звернення до суду), встановленого законодавством.

Позивачці було відмовлено в призначені пенсії за віком.

З витягу протоколу засідання комісії з суперечливих питань при призначенні та виплаті пенсії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя № 41 від 20.09.2013 року вбачається, що для призначення пенсії представником було надано наступні документи: закордонний паспорт ОСОБА_1, ідентифікаційний номер, трудову книжку, свідоцтво про народження, свідоцтво про укладення шлюбу, довідку про заробітну плату за 60 місяців (а.с. 11).

Згідно трудової книжки позивачки встановлено, що з 31.05.1972 року по 26.02.1999 рік працювала на підприємствах м. Запоріжжя, а отже має відповідний трудовий стаж

Відмова відповідача в призначені пенсії є протиправною, оскільки наявні всі необхідні документи, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 права на пенсію та необхідні для призначення, зокрема документи про стаж.

Конституційний Суд України в рішенні №25рп/2009 від 07.10.2009 зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел і забезпечуються частиною 2 статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються в зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до частини 3 статті 25 Конституції України, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами.

Водночас, пунктом 2 частини 1 статті 49, статтею 51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», конституційне право на соціальний захист поставлено в залежність від факту укладання Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів в тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи з правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватись з такою умовою, як постійне проживання в Україні. Держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія - в Україні чи за її межами.

Відповідно до статті 69 Закону України «Про Конституційний Суд України», рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання.

Таким чином, з урахуванням рішення Конституційного Суду України №25рп/2009 від 07.10.2009, яке є обов'язковим до виконання і має силу закону, відмова у призначенні пенсії ОСОБА_2 лише з тієї причини що віна не зареєстрований на Україні, суперечить Конституції України стосовно утвердження і забезпечення прав і свобод людини, неприпустимості обмеження конституційних прав і свобод, рівності конституційних прав громадян незалежно від місця проживання, гарантування піклування та захисту громадян України, які перебувають за її межами, права на соціальний захист у старості.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Колегія суддів зазначає, що громадянин України, проживаючи в іншій державі, має такі самі конституційні права, як і громадяни, які проживають на Україні.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Запорізької області від 12 грудня 2013 року по справі 2-а/333/205/13 (333/7745/13-а) - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя - задовольнити .

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя щодо відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя призначити та виплатити пенсію за віком ОСОБА_1 у відповідності до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", з моменту звернення за її призначенням, тобто з 13 вересня 2013 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 29.02.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак