Справа № 826/23198/15
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ад Шина» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ад Шина» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів, в якому,з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 24 липня 2015 року №100270002/2015/700012/2.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01.10.2014 між позивачем (покупець) та компанією «SHANDONG HENGYU SCIENCE AND TECHNOLOGY CO LTD» (продавець) було укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) № 01102014 поставки пневматичних гумових шин HEADWAY для легкових автомобілів, автобусів та вантажівок (далі - товар).

На виконання вказаного контракту на підставі інвойсу № CI1504221 від 01 червня 2015 року була здійснена поставка товару, на умовах CIF Odesa.

20 липня 2015 року з метою здійснення митного оформлення ввезеного на територію України товару ТОВ «Ад Шина» було подано до Київської міської митниці ДФС України митну декларацію № 100270002/2015/256896.

При цьому, до митної декларації позивачем були надані наступні документи: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами № 100/2012/0004791 від 24.11.2014; міжнародну автомобільну накладну (CMR) № 203971 від 16.07.2015; коносамент № ZIMUQIN2201608 від 06.06.2015; квитанції (MUR)1302 від 06.05.2015, (MUR)1550 від 06.07.2015; прайс-лист 153700В0/08221 від 19.06.2015; інвойс № CI1504221 від 01.06.2015; рахунок-проформу SO1504221 від 24.04.2015; зовнішньоекономічний договір (контракт) № 01102014 від 01.10.2014; сертифікат відповідності UA1.196.0049022-15 від 17.07.2015; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контрою товару № 2761 від 06.06.02015; сертифікат походження товару загальної форми № 15С3705В0457/00387 від 06.06.2015; копію митної декларації країни відправлення № 00080359 від 01.06.2015.

Під час здійснення контролю за правильністю наданих ТОВ «Ад Шина» документів у Київської міської митниці ДФС України виникли сумніви щодо рівня заявленої митної вартості декларантом та виявлено розбіжності у наданих до митного оформлення документах.

В зв'язку з цим, декларанту було запропоновано електронним повідомленням надати додаткові документи для її підтвердження, а саме: бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (за наявності); транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (відповідно до вимог наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2015 № 599, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості товару (за бажанням декларанта).

На виконання вказаного електронного повідомлення ТОВ «Ад Шина» було надано додаткові документи: експертний висновок ДП «Держзовнішінформ» від 20 липня 2015 року № 12/176 та страховий поліс.

При цьому, декларант електронним листом від 24.07.2015 повідомив митний орган про неможливість надання інших додатково витребуваних документів.

З огляду на відсутність всіх відомостей відповідно до обраного ТОВ «Ад Шина» методу визначення митої вартості товарів, 24 липня 2015 року Київською регіональною митницею Міндоходів прийнято рішення № 100270002/2015/700012/2 про коригування митної вартості товарів, із застосуванням резервного методу, відповідно до якого митна вартість визначена у розмірі 171,3900 USD/одиницю.

На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів, Київською міською митницею ДФС України було відмовлено позивачу у митному оформленні задекларованого товару, у зв'язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 100270002/2015/00078.

В подальшому відповідачем надано згоду на випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання, шляхом сплати до державного бюджету сум податків і зборів згідно митної вартості, визначеної митним органом в повному обсязі, та щодо надання протягом 80 днів з дня випуску товарів відповідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Вважаючи зазначене вище рішення відповідача про коригування митної вартості товару протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів виходив з наступного.

Основним нормативно-правовим актом, яким врегульовані спірні правовідносини є Митний кодекс України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - Митний кодекс України, МК України).

Відповідно до ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст. 257 МК України).

В силу ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч.1 ст. 55 Митного кодексу України).

Згідно ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем, на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, було витребувано у ТОВ «Ад Шина» додаткові документи.

Проте, вказані документи позивачем в повному обсязі, надані не були, що стало підставою для застосування резервного методу.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем проведено процедуру консультації, що сторонами не заперечується та підтверджується матеріалами справи.

Крім того, колегія суддів зазначає, що як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів від 24 липня 2015 року № 100270002/2015/700012/2 розбіжності у документах, поданих позивачем, полягали в тому, що: у в експортній митній декларації відсутній номер контракту, за яким був імпортований товар; зазначений номер інвойсу відрізнявся від того, який було надано до митного оформлення; загальна сума інвойсу відрізнялась від суми, вказаній у контракті, що унеможливлює однозначно ідентифікувати дану поставку з поданими до митного оформлення документами.

Так, позивачем вказаних обставин не спростовано ні при розгляді справи в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції.

При цьому, відповідно до пп. 4.3 п. 4 контракту, розрахунки відбуваються за умови 40 % передплати суми інвойсу покупцем на користь продавця, решта 60 % буде сплачена протягом 30 днів з дати відправки товару з порту відвантаження, але не пізніше ніж за 7 днів до моменту надходження товару до порту призначення після надання копії коносаменту.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, передплата здійснювалась спочатку у розмірі 30 % від суми інвойсу, а потім - 70%.

Колегія суддів зазначає, що позивачем не було надано Додаткових угод щодо зміни розрахунків до митного оформлення, відповідно до яких ці зміни до контракту повинні обумовлюватися.

Також, відповідачем при здійсненні порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості подібних за фізичними характеристиками товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з'ясовано, що вартість заявлених до митного оформлення товарів є меншою від мінімального рівня митної вартості товарів, інформація по яким міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача виникли обґрунтовані сумніви, оскільки документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу ТОВ «Ад Шина» слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ад Шина» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С