Справа № 815/6950/15
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6950/15

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Лукянчук О.В.,
судді -Градовського Ю.М.
при секретарі -Величко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю СПМК-17 до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року ТОВ СПМК-17 (надалі - Позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (надалі - відповідач, ДПІ), в якому з урахуванням уточнень від 21.12.2015 року за вх.№33357/15 просило:

- визнати протиправною бездіяльність ДПІ, яка полягає у неподанні до органу державного казначейства висновків із зазначенням сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню Товариству за грудень 2014 року, лютий 2015 року та квітень 2015 року;

- зобов'язати ДПІ надати до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області висновки щодо сум бюджетного відшкодування належних Товариству у розмірі 11760805,00 грн., у тому числі: за грудень 2014 року у сумі 1516403,00 грн., за лютий 2015 року у сумі 8273202,00 грн., за квітень 2015 року у сумі 1971200,00 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з порядком, встановленим ст.200 ПК України, він отримав право на бюджетне відшкодування надмірно сплаченого податку на додану вартість у наступних періодах: грудень 2014 року, лютий 2015 року, квітень 2015 року. 20.03.2015 року до ДПІ було подано в електронному вигляді декларацію по ПДВ № за лютий 2015 року. 15.05.2015 року було подано податкову декларацію з ПДВ в електронному вигляді за квітень 2015 року, реєстраційний номер документу . Разом з деклараціями до податкового органу подавалися заяви про повернення суми бюджетного відшкодування та розрахунки суми бюджетного відшкодування. Позивач вважає, що податковими органами були погоджені суми бюджетного відшкодування, заявлені позивачем для повернення на банківський рахунок, але на момент звернення до суду з даним позовом ДПІ не подало до ГУ ДКСУ в Одеській області жодних висновків із зазначенням сум, що підлягають бюджетному відшкодуванню за відповідні періоди, у зв'язку з чим суми бюджетного відшкодування перераховано позивачу не було.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року позовну заяву задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, ДПІ подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати та винести нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 20.03.2015 року Товариством подано до ДПІ в електронному вигляді за звітний (податковий) період лютий 2015 року наступні документи: податкову декларацію з ПДВ, розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1), розрахунок залишку відємного значення попередніх податкових періодів до 01.02.2015 року (Д2), розрахунок бюджетного відшкодування (Д3), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахування до бюджету (Д4) у сумі 8326615,00 грн. та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Факт отримання ДПІ перелічених вище документів 20.03.2015 року підтверджується квитанцією №2, реєстраційний номер документу .

20.05.2015 року Товариства подано до ДПІ в електронному вигляді за звітний (податковий) період квітень 2015 року наступні документи: податкову декларацію з ПДВ, розрахунок коригування сум податку на додану вартість до податкової декларації з податку на додану вартість (Д1), розрахунок бюджетного відшкодування (Д3), заяву про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника податку, що перевищує суму, яка підлягає перерахування до бюджету (Д4) у сумі 1971200,00 грн. та розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).

Факт отримання ДПІ перелічених вище документів 20.05.2015 року підтверджується квитанцією №2, реєстраційний номер документу .

В період з 25.03.2015 року по 07.04.2015 року ДПІ на підставі пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства, за результатами якої прийнято акт від 22.04.2015 року №6/15-510/01353551 про результати документальної позапланової виїзної перевірки правомірності нарахування ТОВ «СПМК-17», код за , суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ наступних звітних податкових періодів (р.23.2) за грудень 2014 року, та суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку (р.23.2, р.30) за лютий 2015 року (надалі - Акт перевірки).

Згідно висновків даного акту перевірки, перевіряючими встановлено, що Товариством було порушено вимоги:

- абзацу б) п.200.4 ст.200 ПК України, у зв'язку з чим Товариству відмовлено у сумі залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку за лютий 2015 року (р.30) у розмірі 596600.00 грн.;

-п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198 ПК України, у зв'язку з чим Товариством завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за лютий 2015 року (р.23.2) на 5,00 грн.;

-п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198 ПК України, у зв'язку з чим Товариством завищено суму залишку від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р.30) на 53413,00 грн.

Також актом перевірки фактично підтверджено суми, які за результатами перевірки підлягають бюджетному відшкодуванню, а саме: 1516403,00 грн. - згідно таблиці 2 «Розрахунок суми бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01.02.2015 року» додатку №2 (Д2) до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року; 8273202,00 грн. - згідно додатку 3 (Д3) Розрахунок суми бюджетного відшкодування до податкової декларації з ПДВ за лютий 2015 року.

Загальна сума задекларованого Товариством бюджетного відшкодування, до якої у відповідача відсутні зауваження, складає 9789605,00 грн..

Таким чином, за результатами проведеної перевірки відповідач з урахуванням сум зменшення бюджетного відшкодування, фактично визнав право позивача на отримання бюджетного відшкодування ПДВ на суму 9789605,00 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення камеральної перевірки відповідно п.200.10 ст.200 ПК України заявлених даних у податковій декларації з ПДВ за квітень 2014 року, порушень не виявлено та документальна перевірка не призначалася. Платник податку відповідає критеріям, встановленим для автоматичного бюджетного відшкодування.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що ДПІ було порушено право позивача на бюджетне відшкодування суми ПДВ, оскільки ДПІ було проведено відповідну перевірку та складено акт перевірки, внаслідок чого у контролюючого органу виник обов'язок надати органу Державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Проте висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача надано не було.

Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Пунктом 200.1 ст.200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 201.3 статті 201 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.200.7 ст.200 ПК України, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно п.200.1 ст.200 ПК України, за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно вимог п.п.200.12 та 200.13 ст.200 ПК України, контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Пунктом 200.23 ст.200 ПК України передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

З матеріалів справи та акту перевірки вбачається, що податковими органами були погоджені суми бюджетного відшкодування, заявлені Товариством для повернення на банківський рахунок, а саме: за звітний період до 01.02.2015 року сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню складає 1516403,00 грн.; за лютий 2015 року сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню складає 8273202,00 грн.; за квітень 2015 року сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню складає 1971200,00 грн., що разом становить 11760805,00 грн..

Отже, враховуючи наведені обставини та наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що бездіяльність ДПІ є протиправною, оскільки ДПІ було проведено перевірку та складено акт перевірки від 22.04.2015 року, внаслідок чого у контролюючого органу відповідно до ст.200 ПК України виник обов'язок надати органу Державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Але висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь позивача надано не було, у зв'язку з чим було порушено право позивача на бюджетне відшкодування суми ПДВ, про що також вірно вказав і суд першої інстанції.

Також з акту перевірки вбачається, що доповідною запискою Оперативного управління ДПІ у Малиновському районі м. Одеси від 27.07.2015 року №393/11/15-52-01-02 було повідомлено ДПІ, що на теперішній час у СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області знаходяться на розгляді кримінальні провадження щодо не сплати податків в особливо великих розмірах відносно контрагентів Товариства. Отже, з метою дослідження правомірності формування податкового кредиту Товариству направлено запит від 28.07.2015 року №3583/10/15-52-15-04 щодо надання пояснень та її документального підтвердження по взаємовідносинам з контрагентами. Листом від 19.08.2015 року вих. №1-19 (вх. ДПІ 28.08.15 року) Товариством відмовлено в наданні вказаної інформації. Також, на підставі п.76.1 ст.76 ПК України проведено камеральну перевірку згідно з наданою Товариством до ДПІ податковою декларацією з ПДВ за червень 2015 року, за результатами якої складено акт від 14.08.2015 року №58/15-518/01353551 та прийнято податкові повідомлення рішення від 09.09.2015 року № про збільшення грошового зобов'язання на 5849951,00 грн. та податкове повідомлення-рішення від 09.09.2015 року № про зменшення від'ємного значення з ПДВ на 346423,00 грн.. Крім того, ДПІ отримано постанову від 12.07.2015 року заступника начальника першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області капітана податкової міліції Циби В.В. про призначення позапланової документальної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2015 року. На підставі наказу ДПІ у Малиновському р-ні м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 30.11.2015 року №1135 розпочато позапланову документальну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 30.06.2015 року, проте 30.11.2015 року перевірка розпочата не була, у зв'язку з не допуском до перевірки, про що складено акт №32/15-52-22-05 від 30.11.2015 року.

Враховуючи наведене, начальником ДПІ прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Станом на 18.12.2015 рік по декларації за квітень 2015 року рахується залишок невідшкодованої суми ПДВ у розмірі 1971200,00 грн..

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо безпідставного посилання ДПІ на акт від 14.08.2015 року №58/15-518/0135351 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «СПМК-17», оскільки згідно даного акту перевірялась декларація з ПДВ за червень 2015 року, тобто за період, який не має відношення до предмету спору у даній справі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що прийняті на підставі вказаного акта перевірки податкові повідомлення-рішення на даний час не є узгодженими.

Стосовно недопуску на перевірку в рамках кримінального провадження, судом першої інстанції було встановлено, що слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси винесено ухвалу від 24.11.2015 року, якою визнано незаконними та скасовано постанови заступника начальника першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області Циби В.В., в тому числі Постанову «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СПМК-17», також зобов'язано ДПІ припинити проведення документальних позапланових виїзних перевірок Товариства та скасувати накази про проведення документальних позапланових перевірок, винесені на підставі постанов заступника начальника першого відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Одеській області Циби В.В..

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, апеляційний суд зазначає, що апелянт ДПІ (суб'єкт владних повноважень), не звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 року в задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Отже, судовий збір за подання апеляційної скарги відповідно до положень ч.1 ст.4, п.3.2 таблиці ставок судового збору ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, оскільки при подані позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2436,00 грн, тобто по 1218,00 грн за кожну немайнову вимогу, то розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 2679,60 грн..

Враховуючи те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, відповідно до ст.94 КАС України, судовий збір за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з апелянта.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ч.5 ст.254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок №1008, отримувач коштів: УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030001, , банк отримувача: ГУДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, код ЄДРПОУ суду 34380461, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2679 (дві тисячі шістсот сімдесят дев'ять) грн. 60 коп..

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 25 лютого 2016 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко
Суддя: Суддя: О.В. Лукянчук Ю.М. Градовський