Справа № 2-а-516/2010
Суддя: Озеров В. О.
Дата ухвалення: 2010-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Старобільський районний суд Луганської області
Справа № 2-а-516/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку письмового провадження)

5 березня 2010 року м. Старобільськ

Суддя Старобільського районного суду Луганської області Озеров В.О., розглянувши в по-

рядку письмового провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1

ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі про

поновлення пропущеного строку для звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної со-

ціальної допомоги «Дітям війни»,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного

фонду України в Старобільському районі (далі УПФ) про поновлення пропущеного строку для

звернення до суду та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги «Дітям війни», у

якому просить суд відновити пропущений строк для звернення до суду за захистом порушених

прав, свобод та інтересів; зобовязати УПФ нарахувати і виплатити йому недоплачену щомісячну

державну соціальну допомогу за 2006 -2008 роки у сумі 3 891 грн. 90 коп.; при нарахуванні пенсії

з 01.01.2009 року враховувати ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він є дитиною війни і від-

повідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» йому повинна виплачуватись

щомісячна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. У 2006-2007 роках йому

така пенсія не виплачувалась, а у 2008 році виплачувалась частково в розмірі 10%. Відповідач від-

мовляється нарахувати і виплатити йому передбачену законом вказану допомогу. Крім того, його

законні права було обмежено шляхом прийняття окремих неконституційних положень законів, а

також йому не було повідомлено про належні йому суми допомоги. Про порушення прав йому

стало відомо лише після висвітлення зазначених подій у засобах масової інформації.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду

справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача - Управління Пенсійного Фонду України по Старобільському району в

судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чи-

ном. В своїй письмовій заяві просить суд розглянути справу у її відсутності. Надала суду письмові

заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. З ст. 122 КАС України судовий розгляд справи здійснюється в по-

рядку письмового провадження без участі сторін.

Дослідивши докази по справі, суд вважає позов частково обгрунтованим і таким, що підля-

глає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідношення:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, має статус дитини війни, що підтверджу-

ється пенсійним посвідченням і не оспорюється відповідачем УПФ.

У зв'язку з чим, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач

має право на підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком.

Управління Пенсійного фонду відмовило в такій доплаті з тих підстав, що фінансування таких ви-

плат законодавчо не врегульовано і кошти на ці виплати не передбачені.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого

самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що

передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18 листопа-

да 2004 року, що набрав чинності з 01 січня 2006 року, - з 1 січня 2006 року дітям війни пенсії або щомісяч-

не довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, під-

вищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» на 2006 рік було зупинено п. і 7

ст. 77 Закону України ««Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20 грудня 2005 року №

3235-4. ОСОБА_3 не змінений, не відмінений і не визнаний таким, що не відповідає Консти-

туції України.

Внаслідок чого суд вважає правильним за 2006 рік недоплачені суми не стягувати.

З урахуванням вщцевикладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог позивачу в

частині нарахувати і виплатити йому недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу за 2006

рік - відмовити за необгрунтованістю.

Згідно із ст. 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» № 489-У від 19

грудня 2006 року, - у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утри-

мання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 За-

кону України «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на

яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»),

у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 12 ст. 71 цього Закону з метою приведення окремих норм законів у відповідність з

цим Законом зупинена на 2007 рік дія ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Рішенням Конституційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007 визнані такими,

що не відповідають Конституції України (є неконституційними), у тому числі п. 12 ст. 71 Закону України

«Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» від 19 грудня

2006року № 489-5, що набрав чинності з 1 січня 2007 року («Урядовий курєр» від 23 грудня 2006

року), зі змінами Законом України від 15 березня 2007 року № 749-5 та існує в новій редакції з 28

березня 2007 року («Урядовий курєр» та «Голос України» від 28 березня 2007 року), - прожитко-

вий мінімум для особи, яка втратила працездатність, визначений з 1 січня - 380 гривень, з 1 квітня -

-410 гривень 06 коп., з 1 жовтня - 415 гривень 11 коп.

Таким чином, суд вважає, що починаючи з 09 липня 2007 року, тобто з моменту рішення Конститу-

ційного суду України від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007, яким визнані такими, що не відповідають

Конституції України (є неконституційними), у тому числі п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний

бюджет України на 2007 рік», - відповідач при виплаті позивачу доплати до пенсії дітям війни повинен

був виходити з зазначеної суми.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині зобовязання відповідача

здійснити перерахунок та виплату доплати до пенсії позивачу за період з 09 липня 2007 року по 31

грудня 2007 року підлягають задоволенню виходячі з наступних розрахунків: 3 09 липня по 31 ли-

пня 2007 року - 91 грн. 27 коп. (30% від 410 грн. 06 коп. : 31 днів х 23 дня); за серпень та вересень

2007року - 246 грн. 04 коп. (30% від 410 грн. 06 коп.х2); за жовтень - грудень 2007 року - 373 грн.

59 коп. (30% від 415 грн. 11 коп.х 3 ), а всього за вказаний період з 09 липеня 2007 року по 31 грудня

2007 року 710 грн. 90 коп.

Позивач у своїй позовній заяві просить суд за січень - грудень 2007 року зобовязати відповідача

нарахувати і стягнути 30% від 4 809 грн =1 442 грн. 70 коп.

Таким, чином за період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, суд позов задовольняє частково в

розмірі 710 грн. 90 коп., а у стягненні суми за період з 01.01.2007 року по 08.07.2007 року суд відмовлж

за необґрунтованістю у звязку з вищевикладеними обгрунтуваннями.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких

законодавчих актів України» № 108-УІ від 28.12.2007 року внесені зміни в ст. 6 Закону України «Про

соціальний захист дітей війни», відповідно до яких дітям війни до пенсії або щомісячного довіч-

ного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, ви-

плачується підвищення в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року положення

п. 28 р. II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний

бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» щодо

внесення змін в ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнані такими, що не

відповідають Конституції України.

Статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» встановлений

прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01.01.2008 року - 470 грн.,

01.04.2008року - в сумі 481 грн., з 01.07.2008 року - в сумі 482 грн., з 01.10.2008 року - 498 грн.

Таким чином, починаючи з 22.05.2008 року відповідач при виплаті позивачу доплати до пе-

нсії дітям війни повинен був виходити з зазначених сум.

Враховуючи, що позивачу починаючи з 01.01.2008 року сплачується підвищення до пенсії

у розмірі 10 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, за період з

22.05.2008року до 31.12.2008 року відповідач повинен донарахувати позивачу 715,23 грн. (481

грн. х 30% /31x10 дн. - 481 грн. х 10% /3 1 х 10 дн. + 481 грн. х 30% - 481 грн. х 10 % + 482 грн х З

х 30 % - 482 грн. х 3 х 10 % + 498 грн. х 3 х 30 % - 498 гри, х 3 х 10%).

Всього відповідач повинен за вказані періоди з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з

22.05.2008року по 31.12.2008 року нарахувати та сплатити позивачу 1 426 грн. 13 коп. ( 710 грн. 90

коп.+715 грн. 23 коп.)

При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до вимог ст.147 Конституції України, - ви-

знання неконституційними законів України є виключно компетенцією Конституційного Суду

України.

Суд вважає, що незважаючи на те, що відповідно до діючого законодавства нарахування

пенсій та інших соціальних виплат покладено на УПФ України, але приймаючи до уваги, що УПФ

не нараховує належні позивачу суми доплат, суд на захист прав позивача, вважає за необхідне під-

рахувати правильність належних позивачу сум у грошовому еквіваленті. Крім того, вирішуючи

таким чином (у грошовому еквіваленті) належні до сплати суми, суд враховує, що УПФ на має

можливості нарахувати належні позивачу суми за минулий час, оскільки УПФ обмежене в цьому

відповідними відомчими та іншими нормативними актами, а тому суд сам, захищаючи права пози-

вача встановлює належну до сплати суму.

Суд також враховує, що ч. 1 ст. З Конституції України закріплено, що людина, її життя і

здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною

цінністю.

Що стосується вимог позивача зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старо-

більському районі при нарахуванні їй пенсії з 01 січня 2009 року враховувати ст.6 Закону Украї-

ни «Про соціальний захист дітей війни», якою передбачено підвищення пенсії у розмірі 30% мі-

німальної пенсії за віком, суд вважає ці вимоги задовольнити, оскільки відповідачем порушено

право позивача у 2009 році і йому відповідач не сплачує передбачену надбавку до пенсії в розмірі

30% мінімальної пенсії за віком, що передбачено ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни»

№ 2195-ІУ від 18 листопада 2004 року, а сплачує тільки 10% мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає, що вимога ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009

рік» від 26 грудня 2008 року № 835-УІ, якою було надане право Кабінету Міністрів України у 2009

році встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються за-

лежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, перед-

бачених за відповідними бюджетними програмами, в даному випадку не можуть бути застосовані,

оскільки на виконання вищезазначеної норми Кабінетом Міністрів України не приймалося окремої

постанови щодо встановлення в 2009 році розміру підвищення до пенсії особам, віднесеним до ка-

тегорії «дитина війни». Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року

№ 530 «Деякі питання соціального захисту окремої категорії громадян» передбачено, що дітям

війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх

соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного до-

вічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії,

підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2 та з 1 жовтня

- 49,8 гривні, проте вказана Постанова Кабінету Міністрів протиречить принципам верховенства

права.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 15 липня 1999 року № 966-Х IV

«Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мі-

німальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Крім того, статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабі-

нету Міністрів України надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат, які

відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в аб-

солютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, ви-

хідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно її дія не по-

ширюється на спірні відносини, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із Законом

України «Про соціальний захист дітей війни» залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячно-

го грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість

пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм Закону України «Про соціальний захист дітей

війни».

Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5

жовтня 2000 року № 2017-111, згідно ст. 1 якого прожитковий мінімум використовується для ви-

значення, у тому числі мінімального розміру пенсії за віком, який відповідно до ст. 28 Закону

України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІУ встановлюється у

розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до статті 6 Закону № 2195-ІУ

застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який установлено статтею 28 Закону № 1058-ІУ.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 11 КАС України, - суд може вийти за межі позовних

вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про

захист яких вони просять.

Суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, заявлених позивачем, оскільки це

необхідно для його повного захисту прав, свобод та інтересів, про захист яких він просить, як

«дитина війни» і визнає протиправною бездіяльність УПФ щодо нездійснення нарахування і на-

лежних виплат позивачу як «дитини війни» недоплаченої щомісячної державної соціальної допо-

моги за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, за період з 22 травня 2008 року по 31

грудня 2008 року, та з 01.01.2009 року, оскільки дії УПФ не відповідають вимогам ст.6 Закону ~

України «Про соціальний захист дітей війни».

Також суд вважає, що прохання позивача про поновлення строку звернення до суду за за-

хистом своїх прав шляхом розгляду справи по суті заявлених вимог підлягає задоволенню.

Суд зазначає при цьому, що за статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основопо-

ложних свобод особі, права та інтереси якої порушені, гарантується право на судовий захист. Пра-

во на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати об-

меженням, але їх застосування повинно зберігати пропорційність між застосованими засобами та

поставленою метою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Чоловік проти Украї-

ни» (заява № 15123/03) від 6 грудня 2007 року). Конституція України у статті 46 гарантує грома-

дянам право на соціальний захист, який включає отримання пенсій, інших видів соціальних виплат

та допомоги, що є основним джерелом існування та мають забезпечувати рівень життя, не нижчий

від прожиткового мінімуму, встановленого законом. В статті 6 Закону України «Про соціальний

захист дітей війни» передбачено, що саме пенсія або виплати, які здійснюються за вибором грома-

дянина замість пенсії - щомісячне довічне утримання чи державна соціальна допомога, підвищу-

ються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком. Обов'язки щодо призначення перерахунку та ви-

плати пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення» є основною функцією органів Пен-

сійного фонду України, тому зважаючи на наявність прямої норми в Конституції України, яка га

рантує здійснення державними органами належних за законами України виплат сум пенсії з ура-

хуванням встановленого підвищення дітям війни, то за приписами статті 8 Конституції України та

вимог частини 3 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справ за

Законом України «Про соціальний захист дітей війни» пропущений річний строк для звернення до

суду не є підставою для відмови у позові та при наявності заяви сторони відновлюється судом.

Суд бере до уваги, що позивач у січні 2010 року звертався до УПФ з заявою щодо одержан-

ня надбавки дітям війни, однак 21.01.2010 року йому було відмовлено в цьому. Тому суд вважає,

що позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод і інтересів з 21.01.2010 року, тобто з моме-

нту, коли йому було відмовлено в надбавці до пенсії УПФ. Також суд приймає до уваги, що від-

повідно до ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», - нараховані суми пенсії, не затре-

бувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більше як за 3 роки перед звер-

ненням за одержанням пенсії; суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або

виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Аналогічні по-

ложення містяться і у ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страху-

вання».

Крім того, суд враховує, що строк позовної давності відрізняється від строку, вказаному у

ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст.46 Закону України «Про загально-

обовязкове державне пенсійне страхування», який є строком, за який може бути стягнута певна

сума пенсії.

Також згідно з ч.І ст. 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративно-

го суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому

наполягає одна із сторін.

Відповідач не наполягає на застосуванні строку звернення до адміністративного суду.

Також суд враховує, що відповідно до преамбули і п.13 розділу XV Прикінцевих поло-

жень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» під розміром і

виплатою пенсії розуміється пенсія з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій,

цільової грошової допомоги та пенсій за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до

пенсій, встановлених законодавством. Таким чином, передбачене ст. 6 Закону України «Про соціа-

льний захист дітей війни» підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком, включено до пен-

сії.

Відповідно до вимог ч.І ст.88 КАС України суд звільняє позивача від сплати судових ви-

трат, враховуючи її майновий стан. Відповідач звільнений від сплати судових витрат згідно діючо-

го законодавства.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача УПФ проти позову, крім заперечень, що

стосуються вимог за 2006 рік, за період з 01 січня 2007 року по 08 липня 2007 року та за період з

01 січня 2008 року по 21 травня 2008 року,- оскільки обґрунтування відповідача протиречать ви-

могам діючого законодавства, про що суд вказав вище в своєму рішенні. Посилання відповідача на

відсутність коштів не приймається до уваги, оскільки протиречить принципам верховенства пра-

ва. Також не можуть бути взяті до уваги доводи УПФ щодо неврегульованості механізму реаліза-

ції положень статті 6 Закону № 2195-ІУ.

На підставі наведеного, ст. ст. 6, 8, 19, 22, 46, 92 Конституції України, ст. 6 Закону України

«Про соціальний захист дітей війни», положеннями Закону України «Про загальнообовязкове

державне пенсійне страхування», ст. 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007

рік», ст.58 та п.28 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 р. та про

внесення змін до деяких законодавчих актів України», положеннями Закону України «Про прожи-

тковий мінімум», ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», рішення Конституційного

Суду України № 6-рп/2007р. від 09.07.2007 року, рішення Конституційного Суду України № 10-рп

від 22.05.2008 року, ст. 54 Закону України «Про держаний бюджет України на 2009 рік» від 26

грудня 2008 року № 835-УІ та ст. 1 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та

мінімальної заробітної плати» від 20 жовтня 2009 року № 1646-УІ, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 9, 11,

12, 17,18, 112, 122, 158-163 КАС України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного

фонду України в Старобільському районі про поновлення пропущеного строку для звернення до

суду та стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги «Дітям війни» задовольнити ча-

стково.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для звернення до суду

за захистом порушених прав, свобод та інтересів.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Старобіль-

ському районі щодо нездійснення нарахування і належних виплат ОСОБА_1 Васи-

льовичу як «дитини війни» недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги за період з 09

липня 2007 року по 31 грудня 2007 року; за період з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2008 року та

з 01.01.2009 року.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі нарахувати і

виплатити ОСОБА_1 недоплачену щомісячну державну соціальну до-

помогу за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та за період з 22 травня 2008 року

по 31 грудня 2008 року в сумі 1 426 грн. 13 коп. (одну тисячу чотириста двадцять шість грн. трина-

дцять коп.).

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Старобільському районі при нараху-

ванні пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2009 року враховувати ст.6 Закону

України «Про соціальний захист дітей війни» (підвищення пенсії на 30% мінімальної пенсії за ві-

ком) з урахуванням фактично здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог позову ОСОБА_1 відмовити за

необґрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного ад-

міністративного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня

проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і подання апеляційної скарги протягом

двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження або в порядку ч.З ст.186 КАС

України.

Постанову складено та підписано 5 березня 2010 року.

Суддя В.О. Озеров