Справа № 808/286/16
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року о 10 год. 39 хв.Справа № 808/286/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників:

позивача - Берегової С.М.,

відповідача - Прокофєва С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2016 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №112030000/2015/000143/2 від 11.12.2015;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови відповідача в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2015/00215 від 11.12.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження митної вартості імпортованого товару, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що позивачем не було надано усіх витребуваних документів, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за першим методом. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що між позивачем та компанією «Kumas Manyezit Sanayi A.S», Кютахья, Туреччина, укладено контракт №ZRP/KUM-14/1 від 12.05.2014 (далі-контракт) на поставку сировини для виробництва вогнетривких виробів, за кількістю, номенклатурою, цінами та на умовах, зазначених в додатках до Контракту, які є його невід'ємною частиною.

У листопаді 2015 року згідно специфікації №9 від 01.10.2015 до контракту позивачем імпортовано товар - магнезит плавлений марки KM FM 97,5, вага 100 мт, вміст: MgO - 97,63%, SiO2-0,48%, CaO-1,47%, Fe2O3-0,38%, Al2O3-0,04%, уявна щільність - 3,48 г/см3, розмір кристалів 830 мкм, фракція: 10-40 мм, за ціною 835 доларів США/мт.

Відповідно до умов специфікації №9 від 01.10.2015 поставка товару здійснюється на умовах DAP - ПАТ «Запоріжвогнетрив», м. Запоріжжя, Україна, згідно Інкотермс 2010 (п.4.1 специфікації №9).

Згідно п.2.1 специфікації №9 від 01.10.2015 ціна вказана за умови поставки DAP - ПАТ «Запоріжвогнетрив», м. Запоріжжя, Україна, згідно Інкотермс 2010, включаючи пакування й перевантаження.

Відповідно до комерційного інвойсу №017377 від 27.10.2015 фактурна вартість товару складає 83500 доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару 10.12.2015 позивачем до митного посту «Запоріжсталь» Запорізької митниці ДФС подано митну декларацію по формі МД-2 №112030000/2015/020042, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 1 911 725,65 гривень (тобто 835 доларів США/мт, загальна сума (графа 22 МД) зазначена в розмірі 83500 доларів США), тобто за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з вантажно-митною декларацією позивачем для оформлення товару надано пакет документів, а саме:

- залізнична накладна для внутрішнього сполучення №42666313 від 12.11.2015;

- коносамент (Bill of Lading) №15/10/300/06740-0011730 від 27.10.2015;

- сертифікат якості б/н від 27.10.2015;

- виписка з бухгалтерської документації б/н від 05.11.2015;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №09237 від 15.09.2015;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №09238 від 15.09.2015;

- експертний висновок про вартісні характеристики товару №ОИ-597 від 11.11.2015 Запорізької торгово-промислової палати;

- розрахунок ціни (калькуляція) б/н від 16.10.2015;

- рахунок - фактура (інвойс) №017377 від 27.10.2015;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу №ZRP/KUM-14/1 від 12.05.2014;

- додатки (специфікації) №2 від 08.10.2014, №9 від 01.10.2015, додаткові угоди №3 від 30.12.2014, №4 від 27.05.2015 до контракту №ZRP/KUM-14/1 від 12.05.2014;

- інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару (для товарів і транспортних засобів, що не підлягають екологічному контролю) №2761 від 27.10.2015;

- сертифікат про походження товару №С0170269 від 30.10.2015;

- копія митної декларації країни відправлення №15343100EX218244 від 28.10.2015;

- інші некласифіковані документи - звернення позивача №23-453 від 16.11.2015, лист постачальника №0618 від 09.06.2015 про етапи виробництва та якісні показники магнезиту плавленого марки KM FM 97,5, лист ЗТПП №05.6.1/373 від 16.11.2015.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, містять розбіжності, а саме:

- у наданому до митного контролю прайс-листі від 15.09.2015 №09238 ціна товару зазначена на умовах поставки FOB Gemlik, відповідно до коносаменту від 27.10.2015 №15/10/300/06740-0011730 відвантаження здійснено на умовах FOB Istambul;

- лист від 05.11.2015 б/н не може вважатись випискою з оборотно-сальдової відомості, тому що не містить необхідних реквізитів, передбачених для вказаного документа;

- у листі ЗТПП №05.6.1/373 від 16.11.2015 щодо використаних джерел інформації ціна товару зазначена на умовах поставки FOB Dilan (Китай).

У зв'язку із виявленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 10.12.2015 направлено декларанту відповіде електронне повідомлення, із зазначенням про необхідність надання наступних додаткових документів: виписку з бухгалтерської документації.

11 грудня 2015 року на виконання вимог митного органу позивачем додатково надано: копії прибуткових ордерів від 15.11.2015 №16509/15/0484 та №16509/15/0485 про оприбуткування товару, оборотно-сальдову відомість від 11.12.2015 б/н.

Після розгляду наданих позивачем митному органу вантажно-митних декларацій та додаткових документів відповідачем 11.12.2015 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112030000/2015/000143/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2015/00215.

Позивач, не погодившись з карткою відмови в прийнятті митної декларації та рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.1 ст.246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Відповідно ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч.1 ст.257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Згідно ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок базується на положеннях основного принципу, закріпленого у ст. VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті. Проте, наявність розбіжностей є суб'єктивною думкою працівників митного органу та може бути спростована в ході судового розгляду.

При розгляді справи судом встановлено, що позивачем на виконання запитів, отриманих від митного органу, надавались додаткові документи, а саме: копії прибуткових ордерів від 15.11.2015 №16509/15/0484 та №16509/15/0485 про оприбуткування товару, оборотно-сальдову відомість від 11.12.2015 б/н.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані на запит позивачем додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

Згідно вимог ч.4 ст.57 МКУ проведено процедуру консультацій між митницею та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. За результатами проведеної консультації прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. Товар по вищевказаній вантажно-митній декларації був випущений у вільний обіг у відповідності до Х розділу Митного кодексу України.

Щодо посилань митного органу на наявність на розбіжність «у наданому до митного контролю прайс-листі від 15.09.2015 №09238 ціна товару зазначена на умовах поставки FOB Gemlik, відповідно до коносаменту від 27.10.2015 №15/10/300/06740-0011730 відвантаження здійснено на умовах FOB Istambul», суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України прайс-лист виробника не віднесено законодавцем до переліку документів, які підтверджують заявлену митну вартість товарів, у зв'язку з чим будь-які розбіжності у його змісті не можу мати вплив на висновки щодо обґрунтованості заявленої митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що до митного оформлення окрім прайс-листа №09238 від 15.09.2015, відповідно до якого ціна товару визначена на умовах поставки FOB - Gemlik (735 доларів США/мт), декларантом також подавався прайс-лист №09237 від 15.09.2015, відповідно до якого митна вартість товару визначена на умовах поставки DAP (835 доларів США/мт), що в повній мірі відповідає умовам контракту.

Також суд критично оцінює посилання митного органу на те, що лист від 05.11.2015 б/н не може вважатись випискою з оборотно-сальдової відомості, тому що не містить необхідних реквізитів, передбачених для вказаного документа, та зазначає, що норми ч. 2 ст.53 Митного кодексу України вимагають подання до митного оформлення на підтвердження заявленої митної вартості товару, за наявності, інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Відповідно до відомостей гр.44 митної декларації позивачем разом з митною декларацією подавалась виписка з бухгалтерської документації б/н від 05.11.2015, який не містить посилань на те, що даний документ є саме випискою з оборотно-сальдової відомості.

Оскільки законодавством не конкретизовано вимоги про подання бухгалтерських документів певного виду, як-то оборотно-сальдова відомість тощо, суд вважає посилання митного органу на виявлену розбіжність необґрунтованими.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновку митного органу про наявність вищевказаної розбіжності, оскільки позивачем для митного оформлення було надано виписку з бухгалтерської документації, а митним органом не зазначено, яким саме чином, така розбіжність унеможливлює перевірку правильності визначення позивачем митної вартості імпортованого товару.

Щодо посилань митного органу на недоліки листа ЗТПП від 16.11.2015 №05.6.1/373, суд зазначає, що даний документ не віднесений законодавцем до переліку документів, які підтверджують митну вартість товару, визначених ч.2 ст.53 Митного кодексу України, відтак наявність в них розбіжностей не може мати вплив на визначення митної вартості товару та бути підставою для витребування митним органом додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості.

Крім того, як встановлено з матеріалів справи позивачем до митного органу подавався висновок Запорізької торгово - промислової палати від 11.11.2015 №ОИ-597, в якому міститься інформація щодо вартості імпортованого позивачем товару на умовах поставки DAP - ПАТ «Запоріжвогнетрив».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що митний орган за результатами розгляду поданих позивачем під час митного оформлення документів дійшов необґрунтованих висновків про те, що подані документи містять розбіжності, які уможливлюють перевірку правильності заявленої митної вартості імпортованого товару. Відтак, суд вважає, що у митного органу були відсутні підстави для витребування додаткових документів.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі, за умови належного підтвердження заявленої митної вартості, не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, судом встановлено, що митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару, зокрема: «вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 Митного кодексу України використана наявна в митниці інформація щодо раніше визначених митних вартостей за основним та другорядними методами з розрахунку 1,33 доларів США за 1 кг товару (МД №112030000/2015/016393 від 08.10.2015).

Суд вважає за необхідне зазначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару позивачем до матеріалів справи, серед іншого, надано експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати №ОИ-597 від 11.11.2015, відповідно до якого, з урахуванням кон'юнктури ринку, умов контракту №ZRP/KUM-14/1 від 12.05.2014, характеристик товару та країни походження, вищезазначені контрактні ціни на магнезит, на умовах постачання DAP - ПАТ «Запоріжвогнетрив», Запоріжжя, Україна, перевищують рівень цін постачальників із країн походження подібної (аналогічної) продукції за червень - жовтень 2015 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем у визначеному Митним кодексом України порядку підтверджено заявлену ціну товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2ґ).

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, а відтак вказані рішення підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив».

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 160-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №112030000/2015/000143/2 від 11.12.2015.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Запорізької митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112030000/2015/00215 від 11.12.2015.

Судові витрати в розмірі 2756,00 грн. (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість гривень 00 коп.) присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжвогнетрив» за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко