Справа № 813/12/16
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року № 813/12/16

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

представники відповідачів не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльність, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича про:

- визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення ОСОБА_2 в Загальний реєстр вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за Договором № 41 від 19.03.2015 року;

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича включити в Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів, фізичну особу - ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1);

- зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затвердити Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ "Банк "Київська Русь" за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, який повинен містити відомості про фізичну особу - ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1).

В обґрунтування позову позивач зазначає, що протиправно не була включена до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав з мотивів, які наведені у позові, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича в судове засідання не прибув, подав суду письмові заперечення. Відповідач заперечуючи проти позову, зазначає, що з дня призначення уповноваженої особи, органи управління банку не мали будь - яких повноважень згідно приписів ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на вчинення правочинів. Вважає, що Закон пов'язує нікчемність такого правочину з днем призначення уповноваженої особи Фонду, а не з моментом, коли уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб приступає до виконання своїх обов'язків. Відтак, говорить, що правочин позивача є нікчемним в силу Закону і як наслідок відсутні правові підстави для включення позивача до переліку вкладників. Просить в позові відмовити.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в судове засідання не прибув, подав суду письмові заперечення. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб заперечуючи проти позову, наголошує, що загальний реєстр вкладників складається виключно на підставі переліку вкладників, який надається Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Положеннями ст. 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що Уповноважена особа Фонду формує Перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування. У переданому Уповноваженою особою переліку вкладників інформація про позивача була відсутня, у зв'язку з чим дані про позивача не могли бути враховані при складанні Загального реєстру. Законодавство не покладає обов'язку на Фонд гарантування вкладів враховувати під час складання Загального реєстру інші документи, окрім Переліку вкладників. Наголошує, що Фонд не включає вкладників до Загального реєстру, а лише затверджує Загальний реєстр на підставі Переліку або додаткової інформації, що надається Уповноваженою особою. Тому вважає позовну вимогу позивача щодо зобов'язання Фонду включити позивача до загального реєстру передчасною, оскільки у позивача та Фонду відсутній спір з даного питання.

Дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд встановив наступні обставини справи.

19.03.2015 року, між позивач та ПАТ «Банк «Київська Русь» укладено договір банківського вкладу у національній валюті «Сім днів» N41.

Розмір банківського вкладу згідно пункту 2.1 даного Договору становить 190 000 гривень.

Постановою Правління Національного банку України №190 від 19.03.2015 року ПАТ "Банк "Київська Русь" віднесено до категорії неплатоспроможних.

На підставі цієї постанови Правління НБУ Виконавчою дирекцією Фонду 19.03.15р. прийнято рішення № 61 про запровадження з 20.03.15 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №116 від 15.06.2015 року продовжено тимчасову адміністрацію у ПАТ "Банк "Київська Русь" до 19.07.2015 року включно та продовжено повноваження Уповноваженої особи Фонду.

Правлінням НБУ №460 від 16.07.2015 року прийнято постанову "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №138 від 17.07.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю. строком на 1 рік з 17.07.2015 року по 16.07.2016 року включно.

Оголошення про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Київська Русь" опубліковано в газеті "Голос України" №131 (6135) від 23.07.2015 року.

Позивачем було подано заяву-вимогу до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю. про включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Уповноваженою особою повідомленням від 26.01.2016 року за №421/16 повідомлено, в тому числі позивача, про нікчемність згаданого правочину.

При вирішені спору суд виходить з такого.

Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

В свою чергу, згідно з п. 4 ст. 1 вказаного Закону, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно банківської виписки від 19.03.2015 року, на рахунок НОМЕР_2 відкритий за Договором банківського вкладу у національній валюті «Сім днів» N41, поступили кошти в розмірі 150354,75 гривень.

З огляду на зазначене, в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ОСОБА_2 є вкладником банку - ПАТ «Банк «Київська Русь».

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, у зв'язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що подання позивачем заяви раніше обумовленого строку не може бути підставою для позбавлення її законних прав на включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів як вкладника банку.

Частиною 1 ст. 26 цього ж Закону передбачено, що фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Зобов'язання з виплати відсотків за вкладами, нарахованих під час здійснення тимчасової адміністрації, задовольняються відповідно до черговості, встановленої пунктом 4 частини першої статті 52 цього Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 згаданого Закону протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Наведені норми дозволяють суду прийти до висновку, що законодавцем гарантовано вкладнику відшкодування коштів за його вкладом.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як то зазначено в ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

У відповідності до положень п. 2 ч. 3 ст. 38 цього ж Закону, правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим.

Крім того, п. 7 цієї ж частини передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в ст. 228 Цивільного кодексу України, за змістом частини першої якої, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Викладене означає, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Крім того, за відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені Законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноваження не є обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постановах Вищого адміністративного суду України від 04 серпня 2015 року К/800/24809/15, від 06 жовтня 2015 року К/800/20942/15.

Вирішуючи спір, судом встановлено, що уповноваженою особою Фонду не складено будь-якого розпорядчого рішення щодо визнання та підстав визнання нікчемним правочину, вчиненого між позивачем та ПАТ «Банк «Київська Русь».

Такою підставою зазначено те, що кошти на рахунок позивача перераховані 20.03.2015 року, тобто у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, в той час як виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю банку. Уповноважена особа діє від імені Фонду і набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю банку з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

В свою чергу, згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Київська Русь» запроваджено з 20.03.2015 року.

Разом із тим, відповідач не вказує на те, що саме договір банківського вкладу між ПАТ «Банк «Київська Русь» №491 від 20.03.2015 року має ознаки нікчемного правочину, а заперечує щодо операції з перерахування на рахунок позивача коштів.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" розрахункові банківські операції - рух грошей на банківських рахунках, здійснюваний згідно з розпорядженнями клієнтів або в результаті дій, які в рамках закону призвели до зміни права власності на активи.

Стаття 51 цього Закону передбачає, що безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Згідно з п. 1.24 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - це рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

За положеннями ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження (п.8.1 ст.8). Відповідно до п.8.3 ст.8 за порушення строків, встановлених пунктом 8.1 цієї статті, банк, що обслуговує платника, несе відповідальність, передбачену цим Законом.

Аналіз положень вказаних нормативних актів дає підстави дійти висновку, що розрахункова банківська операція щодо перерахування коштів з рахунку одного клієнта на рахунок іншого не є правочином, який вчинений банком, а проведення такої є обов'язком банківської установи, згідно з вимогами законодавства та договору про обслуговування рахунків. Більше того, у разі несвоєчасного виконання розрахункового документа банк несе відповідальність перед клієнтами.

Таким чином, вимоги ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» щодо нікчемності правочину, вчиненого після призначення Уповноваженої особи фонду, не поширюються на спірні правовідносини.

Поруч, суд враховує приписи ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, відповідно до положень вказаної статті, Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Тобто, здійснення тимчасової адміністрації Фонд здійснює через уповноважену особу Фонду; рішення про призначення уповноваженої особи доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно; під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком.

Системний аналіз наведених положень Закону, дає підстави трактувати вищевикладене так, що обов'язок доведення до банку рішень про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Закон покладає саме на Фонд.

Укладення Договору банківського вкладу у національній валюті «Сім днів» N41, свідчить про взаємну згоду на укладення зазначеного договору.

Укладаючи зазначений договір, відділенню банку не було відомо про запровадження тимчасової адміністрації. В протилежному випадку відповідальність щодо укладення з позивачем вказаного договору має покладатись на банк, а не на Позивача, шляхом обмеження його права на відшкодування коштів за вкладом по договору N41 від 19.03.2015 року.

Таким чином, Уповноваженою особою Фонду не доведена наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, оскільки Договір банківського вкладу між ПАТ «Банк «Київська Русь» та позивачем №41 від 19.03.2015 року нікчемним не визнавався, відповідне рішення відповідачами не приймалось.

Не може також вважатись обґрунтованим твердження уповноваженої особи у згаданому повідомленні про нікчемність згаданого правочину як такого, що має на меті отримання коштів від Фонду, оскільки таке ґрунтується на припущеннях і не підтверджене допустимими доказами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що законодавчих підстав для не включення позивача як вкладника до переліку вкладників Уповноваженою особою не наведено, а тому така бездіяльність Уповноваженої особи суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є протиправною.

Враховуючи визнання судом протиправною бездіяльність відповідача, суд захищаючи та відновлюючи порушене право позивача вправі зобов'язати його вчинити певні дії у спосіб, визначений чинним законодавством України.

А тому вимога зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича надати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача як вкладника який має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_2 в Загальний реєстр вкладників ПАТ "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду за Договором № 41 від 19.03.2015 року задоволенню не підлягає, оскільки зазначене є повноваженнями Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича в силу закону, а не Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Стосовно вимоги про зобов'язання Фонду включити позивача до Загального реєстру вкладників банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та затвердити загальний реєстр вкладників, то суд звертає увагу, що виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Оскільки уповноваженою особою Фонду не було включено позивача до переліку вкладників, суд констатує, що, відповідно, у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не виникло обов'язку по включенню ОСОБА_2 до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а вирішення спору на майбутнє чинним законодавством не передбачено.

Таким чином, ці вимоги позивача задоволенню не підлягають, так як є передчасними.

За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підставний в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання уповноваженої особи включити позивача до переліку вкладників банку. В іншій частині у задоволенні позову належить відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, такі належить присудити на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення ОСОБА_2 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_2 до переліку вкладників публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь", які мають право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному підприємстві "Банк "Київська Русь" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Присудити з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" Волкова Олександра Юрійовича на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 974,40 (дев'ятсот сімдесят чотири гривні 40 копійок).

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складений та підписаний 29.02.2016 року.

Суддя Сидор Н.Т.