Справа № 490/298/16-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/356/2016 Справа № 490/298/16-а
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі Гудковій Є.С.,
за участю позивача , представника відповідача Дзарданової А.М., поліцейських роти № 4 батальону № 2 патрульної поліції в м. Миколаєві Прусакової Я.А., Кабачек О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання постанови в справі про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування, -
ВСТАНОВИВ:
28 грудня 2015 року позивач звернувся до суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та нечинною Постанову ПС1 № 922490 від 19 грудня 2015 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.
Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 19 грудня 2015року керуючи власним транспортним засобом марки Тойота Сієна XLE , д/н НОМЕР_1 в м.Миколаєві здійснив зупинку біля торгівельно-розважальног центру "Сіті-Центр" , не порушуючи правил дорожнього руху і у дозволеному місці . Після перебування у торгівельному центрі , коли він повернувся до автомобіля до нього підійшов поліцейський і повідомив про ніби-то скоєне правопорушення . Прри цьому поліцейський занадто довго, без надання можливості надати свої пояснення та скористатися послугами адвоката , відмовиши у перенесенні розгляду справи для надання можливості запросити адвоката, склав оскаржувану Постанову.
Крім того посилався на те, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, не містить необхідних реквізитів , до постанови не додано будь-яких матеріалів, на яких технічно зафіксоване скоєне ним правопорушення.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Суду пояснив, що дійсно зупинився біля зупинки громадського транспорту по пр.Леніна біля комплексу "Сіті-Центру" , але не на самій зупинці, а безпосередньо за нею, де вже паркувальний карман тільки-но закінчився. Було біля тротуару брудно і він не помітив, чи виїхав він за жовтну розмітку на дорозі , чи ні. Коли він повернувся з мгазину, його чекав інспектори поліції , які пояснили суть правопорушення та забрали водійське посвідчення, після чого пішли до патрульного автомобіля складати Постанову. Він погоддився зі скоєним правопорушенням та просив тільки швидче складати Постанову, оскільки дуже поспішав. Але коли отримав примірник Потсанови побачив, що на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 грн., тоді як поліцейська обіцяла йому лише штраф у сумі 255 грн. Оскільки він не згоден з розміром штрафу і погодився сплатити лише штраф у розмірі 2555 грн., звернувся до суду за захистом своїх прав.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на дотримання поліцейськими вимог закону при складанні оскаржуваної постанови та відповідність обраної кваліфікації правопорушення та адміністративного стягнення скоєному діянню.
Рядовий поліції ОСОБА_2 суду пояснив, що при патрулюванні центру міста , їх увагу звернули перехожі біля зупинки громадського транспорту біля торгівельного комплексу "Сіті-центр" і поскаржилися, що неправильно припаркований автомобіль Тойота перешкоджає руху тролейбусу , адже залишений біля тротуару майже на самій зупинці. Їх екіпаж зупинився і, дочекавшись водія , вони роз`яснили йому права та пояснили сутність порушення ПДР. Водій погодився зі скоєним порушенням ПДР і єдине, що просив - пришвидчити складання постанови, адже сильно поспішає.
Рядовий поліції Прусакова Я.О. суду пояснила, що складала оскаржувану Постанову без будь-яких зауважень та пояснень з боку водія, який визнав свою вину і просив тільки швидче складати постанову. Вона дійсно помилилася , повідомивши йому про розмір штрафу у 255 грн., але потім, при складанні Постанови, зрозуміла, що діяння кваліфікується не за ч.1 , а за ч. 3 ст. 122 КУпАП , а оскільки цією статтею чітко визначений розмір штрафу, у неї не було можливості зменшити встановлений законом розмір штрафу. Автомобіль позивача дійсно стояв в безпосередній близкості до зупинки, задніми колесами на жовтій розмітці, і дійсно перешкоджав руху тролейбусу при виїзді з зупинки на пр.Леніна.
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні йому факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення, 19 грудня 2015 року о 12 год. 00 хв. Позивач, керуючи транспортним засобом Тойота Сієна XLE , д/н НОМЕР_1 , в м.Миколаєві по пр.Леніна, 98 здійснив зупинку біля торгівельно-розважального центру "Сіті-Центр" біля зупинки громадського транспорту , чим порушив п. 15.9 ПДР та сстоврив перешкоди руху маршрутних транспортних засобів. Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи Управління патрульної поліції в м.Миколаєві серії ПС1 № 922490 від 19 грудня 2015 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.00 коп.
Відповідно до ст. 222 КУпАП , органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 276 КУпАП , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями поліцейських, які безпосередньо виявили та зафіксували факт скоєння правопорушення, а також поясненнями самого позивача, який в судовому засіданні визнав , що дійсно здійснив стоянку свого автомобіля на відстані, що є значно меншою 10 метрів від зупинки громадського транспорту.
За таких обставин суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності правомірне.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП , перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зазначеною нормою право чітко встановлений єдиний вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу у фіксованій сумі , що дорівнює на час складання оскаржуваної Постанови 510 грн., отже дії відповідача в цій частині відповідають вимогам діючого законодавства.
При цьому позивач не пропустив передбачений законом строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки звернувся до суду з позов про оскарження вказаної постанови у десятиденний термін. За такого, оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом на звернення до суду, для застосування ч. 2 ст. 308 КУпАП підстав не вбачається.
На підставі вищевикладеного, у відповідності до ч. 3 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 14 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Тому постанова ПС1 № 922490 від 19 грудня 2015 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. є правомірною і скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 11,14, 100, 159,160-161, 163 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом десяти днів після її проголошення чи отримання повного тексту постанови.
Суддя Гуденко О.А.