Справа № 808/8364/15
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 січня 2016 рокусправа № 808/8364/15

Суддя Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С., перевіривши на відповідність нормам КАС України матеріали апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року

по адміністративній справі за поданням Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб любителів абсолютного дресирування» про стягнення коштів за податковим боргом, -

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2015 року заявник Державна податкова інспекція у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі по тексту - ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області) звернулася до Запорізького окружного адміністративного суду з поданням до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб любителів абсолютного дресирування» (далі по тексту - ТОВ «Клуб любителів абсолютного дресирування») про стягнення коштів за податковим боргом.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року подання ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області до ТОВ «Клуб любителів абсолютного дресирування» про стягнення коштів за податковим боргом повернуто заявнику.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, заявник ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області оскаржила її в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 КАС України, отримавши апеляційну скаргу, суддя-доповідач протягом трьох днів перевіряє її відповідність вимогам ст. 187 КАС України.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 187 КАС України, було встановлено, що зазначену апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог закону, що полягає в наступному.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, апеляційну скаргу було подано з порушенням вимог ч. 6 ст. 187 КАС України, адже: в порушення вимог ч. 6 ст. 187 КАС України апелянтом ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за поданням до суду апеляційної інстанції (посилання апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 року № 21-598а15 відповідно до змісту якої, якщо на момент подання адміністративного позову до суду першої інстанції органи Державної фіскальної служби, відповідно до приписів ст.5 Закону України «Про судовий збір», були звільнені від сплати судового збору, то ставка судового збору, яка необхідна для обчислення збору за подання його апеляційної скарги потрібна становити 0 грн., суддею визнані безпідставними).

Ухвалою судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року апеляційна скарга ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року залишена без руху, у зв'язку з не відповідністю вимогам ст. 187 КАС України та апелянту ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області надано строк до 15 січня 2016 року на їх виправлення, а саме: апелянту ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області пропонувалось в строк до 15 січня 2016 року надати суду апеляційної інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за поданням до суду апеляційної інстанції на суму 1218 грн. на підтвердження сплати судового збору.

Із матеріалів адміністративної справи вбачається, що копія ухвали судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року про залишення апеляційної скарги без руху отримана уповноваженою особою апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області - 30 грудня 2015 року, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах адміністративної справи, однак ухвала судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року в строк до 15 січня 2016 року апелянтом ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області не виконана, зазначені недоліки в строк до 15 січня 2016 року апелянтом ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області не усунені, клопотання про продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, від апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу суду апеляційної інстанції станом на 18 січня 2016 року не надійшло.

Разом з тим, 11 січня 2016 року (відповідно до штемпеля на поштовому конверті, заява ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області відправлено 04 січня 2016 року) від апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду надійшла заява про усунення, на думку апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, недоліків апеляційної скарги, однак, в порушення вимог ч. 6 ст. 187 КАС України, апелянтом ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області знов ж таки не додано документ про сплату судового збору або документ в підтвердження звільнення апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за поданням до суду апеляційної інстанції.

Натомість, заява апелента ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, яка надійшла на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 11 січня 2016 року, містить вимогу, відповідно до змісту якої апелянт ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області звертається до суду апеляційної інстанції з проханням про звільнення апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за поданням до суду апеляційної інстанції, відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», вказуючи, що апелянт ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області є неприбутковою організацією, має скрутний матеріальний стан через відсутність на рахунках коштів для сплати судового збору, оскільки немає відповідного фінансування з боку держави, тому що до 01.09.2015 року органи Державної фіскальної служби відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла до 01.09.2015 року) були звільнені від його сплати, у зв'язка з чим бюджетом на 2015 рік кошти на сплату судового збору органам Державної фіскальної служби передбачені не були.

Розглянувши заяву апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, яка надійшла на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 11 січня 2016 року, про звільнення апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за поданням до суду апеляційної інстанції, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а також вивчивши наведені у ній підстави, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Питання зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення судових витрат врегульовані ст. 88 КАС України.

Так, відповідно до ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Особа, яка вважає свій майновий стан незадовільним, через що в неї існують перешкоди для доступу до правосуддя, має подати до суду відповідне клопотання і документи, які свідчили би про важкий майновий стан (податкова декларація про доходи, довідка про заробітну плату, пенсію, стипендію, тощо).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Виключний перелік заяв та клопотань, за подання яких не справляється судовий збір, встановлений частиною 2 статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» також встановлено перелік категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору. Зазначені переліки є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Дійсно, статтею 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції до 01.09.2015 року, органи Державної фіскальної служби були звільнені від сплати судового збору. Разом з тим, Законом України № 484-VІІІ від 22.05.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набув чинності з 01.09.2015 року, статтю 5 Закону України «Про судовий збір» викладено в новій редакції, де відсутні пільги державним органам щодо звільнення від сплати судового збору. Тобто, відповідальність за сплату судового збору державними органами держава взяла на себе. Відтак, посилання суб'єкта владних повноважень на відсутність фінансування для сплати судового збору є безпідставними.

З огляду на викладене, апелянт ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору та повинен сплачувати судовий збір.

У розумінні приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

До того ж, вважаю за можливе наголосити на тому, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору.

Посилання ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області в своїй заяві, яка надійшла на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 11 січня 2016 року, на відсутність фінансування для сплати судового збору є необґрунтованими, оскільки дана обставина не є встановленою законом підставою для звільнення від сплати судового збору.

Суддя критично оцінює надану апелянтом ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області заяву, яка надійшла на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 11 січня 2016 року, про звільнення апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом до суду апеляційної інстанції, в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», з огляду на те, що у спірних правовідносинах апелянт ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області виступає як орган державної влади, тобто як представник держави через якого вона набуває і здійснює свої права та обов'язки. За таких умов, вказані обставини, тобто неналежне фінансування державою апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, як свого представника у спірних правовідносинах, не можуть вважатись підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім того, наведені в заяві, яка надійшла на адресу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 11 січня 2016 року, підстави для звільнення від сплати судового збору не є поважними, у зв'язку з тим, що обмежене фінансування бюджетної установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Аналогічна правова позиція висловлена і в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 23.01.2015 року № 2, про що також було зазначено в ухвалі судді Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Прокопчук Т.С. від 17 грудня 2016 року.

Аналіз такого врегулювання та судової практики дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють, як суб'єкт владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Клопотання про продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, від апелянта ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу суду апеляційної інстанції станом на 18 січня 2016 року не надійшло.

Враховуючи наявність вказаних недоліків, відсутність документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції по адміністративній справі за адміністративним позовом до суду апеляційної інстанції на суму 1218 грн. на підтвердження сплати судового збору станом на 18 січня 2016 року, а також відсутність клопотання про продовження строку, встановленого судом апеляційної інстанції для усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до ч. 4 ст. 189 КАС України, дана адміністративна справа не може бути розглянута Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 187 КАС України, застосовуються правила ст. 108 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишили без руху.

За таких обставин апеляційна скарга ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року у даній адміністративній справі вважається неподаною та підлягає поверненню апелянту ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст. 108 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2015 року по адміністративній справі за поданням Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб любителів абсолютного дресирування» про стягнення коштів за податковим боргом - вважати неподаною та повернути апелянту Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області.

Повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності.

Суддя Т.С. Прокопчук