Справа № 804/9694/15
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2016 рокусправа № 804/9694/15
Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Прокопчук Т.С. Лукманової О.М.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційні скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС та Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до відповідачів Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльність та стягнення.

в с т а н о в и В :

У травні 2014 року ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просив визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка виразилася у неподанні Головному управлінню Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" по декларації за вересень 2014р. в розмірі 2000401,00 грн.; визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, яка виразилася у невидачі ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за вересень 2014р. в розмірі 2000401,00 грн. шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок ПАТ "Нікопольський завод феросплавів"; стягнути з Державного бюджету України на користь ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" пеню, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за вересень 2014р., в розмірі 22097,58 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 р. адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС, яка виразилася у неподанні ГУ Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області висновку із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" по декларації за вересень 2014р. в розмірі 2000401,00 грн. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, яка виразилася у невидачі ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за вересень 2014р. в розмірі 1245318,00 грн. шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок ПАТ "Нікопольський завод феросплавів". В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач та відповідач звернулись до суду з апеляційними скаргами, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних. Ухвалити нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач просив скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 року в частині задоволених вимог в повному обсязі.

Заслухавши представників позивача та відповідача, проаналізувавши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу позивача слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що В період з 04.12.2014р. по 24.12.2014р. посадовими особами СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську МГУ ДФС проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" з питань достовірності та нарахування суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню за серпень-вересень 2014р. на рахунок платника у банку., за результатами якої складено Довідку №727/28-01-47-02-90186520 від 31.12.2014р.

Відповідно до висновків вищезазначеної довідки, за результатами перевірки сума бюджетного відшкодування, заявлена ПАТ "НЗФ", що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок у банку складає за серпень 2014р. - 4726949 грн.; за вересень 2014р. - 2000401 грн. та підтверджена у сумі: за серпень 2014р. - 4000009 грн., за вересень 2014р. - 1245318 грн. (за вирахуванням ПДВ за операціями, що мають ознаки ризикованих, додаток 13 до довідки).

22.01.2015р. СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську МГУ ДФС надано Висновок про суми відшкодування податку на додану вартість №40-20, згідно якого підлягає відшкодуванню з бюджету 1245318,00 грн. на рахунок платника №9082 код банку 305299 ПАТ КБ "Приватбанк". Бюджетний рахунок, з якого здійснюється відшкодування 9002, код 805012 ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області.

Супровідним листом вих.№1656/10/28-01-20-03-36 від 23.01.2015р. СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську МГУ ДФС направила до ГУ ДКС України у Дніпропетровській області висновки про суми відшкодування податку на додану вартість №40-20,41-20 від 22.01.2015р. згідно реєстру висновків на відшкодування податку на додану вартість від 22.01.2015р. на суму 5245327,00 грн. (дата вхідного штемпелю 26.01.2015р.).

Листом вих.№06-08/186-2360 від 05.03.2015р. ГУ ДКС України у Дніпропетровській області повернуло без виконання висновки, зокрема від 22.01.2015р. №40-20 на суму 1245318,00 грн., у зв'язку з відсутністю узагальненої інформації, наданої Державною казначейською службою України.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначаються як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України передбачено, що якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п. 200.1 цієї статті, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов'язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримавачем послуг; б) залишок від'ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Згідно з п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до п.200.11 ст. 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

За змістом п.200.12 ст.200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Судом першої інстанції встановлено, що за результатами проведеної документальної позапланової виїзної перевірки контролюючим органом складена Довідка №727/28-01-47-02-90186520 від 31.12.02014р. Відомостей щодо прийняття відповідачем будь-яких податкових повідомлень - рішень відносно суми бюджетного відшкодування, заявленої ПАТ "НЗФ" за вересень 2014р., суду не надано.

Відповідачем СДПІ з ОВП у м.Дніпропетровську МГУ ДФС надано Висновок про суму відшкодування податку на додану вартість №40-20 на частину заявленої до відшкодування суми (1245318,00 грн.) і після спливу відповідного строку, а відповідачем ГУ ДКС України у Дніпропетровській області, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (до дати зміни напрямку бюджетного відшкодування), не видано платнику податку суму бюджетного відшкодування в розмірі 1245318,00 грн., шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка.

Отже, контролюючий орган у п'ятиденний строк після закінчення перевірки, тобто до 05.01.2015р. включно, мав подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. Разом з тим, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, мав видати платнику податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка, протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу

Згідно з п.200.23 ст.200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, з 16.01.2015 року сума ПДВ за вересень 2014 року в розмірі 2000401гнр. яка не відшкодована ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" вважається заборгованістю перед бюджетом на яку нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

При цьому, зміна в наступному напрямку бюджетного відшкодування за нормами Податкового кодексу України не позбавляє позивача права на стягнення пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості протягом всього часу її існування, оскільки така заборгованість, з відшкодування ПДВ на рахунок позивача у банку існувала протягом періоду з 04.02.2015 року по 27.02.2015 року, а її виникнення було обумовлене протиправною бездіяльністю державних органів.

Доводи ж податкового органу повністю спростовуються доказами наявними в матеріалах справи.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України виявлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності слугує підставою для задоволення адміністративного позову.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що викладені в апеляційній скарзі вимоги позивача слід задовольнити. Вимоги відповідача, викладені в апеляційній скарзі останнього, не підлягають задоволенню як такі, що не відповідають нормам матеріального права та обставинам справи.

Крім того, при подачі апеляційної скарги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС не сплачено судовий збір.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI.

Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на дату звернення скаржника до суду з апеляційною скаргою розмір мінімальної заробітної плати, визначеної Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік", становить 1218 грн.

У відповідності до підпункту 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", в редакції від 01.09.2015, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання апеляційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду заявником апеляційної скарги мало бути сплачено судовий збір у розмірі 3349,50 грн.

У зв'язку з зазначеним, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС суму судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3349,50 грн.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207

Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС -залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"-задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2015 р. скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та винести нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в цій частині - стягнути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" пеню, нараховану на суму заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість в розмірі 22 097, 58 грн.

Стягнути з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального Головного управління ДФС на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 3349,50 грн. (УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області; 37989274; МФО 805012; рахунок отримувача 1004).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня викладення повного тексту постанови.

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: Т.С. Прокопчук

Суддя: О.М. Лукманова