Справа № 818/3781/15
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 р. Справа №818/3781/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мороз Т.М.,

представника позивача - Рязанця А.А.,

представника відповідача - Петренко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Форпост-С" до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Форпост-С" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Форпост-С"), звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області (далі по тексту - відповідач, Шостинська ОДПІ), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 12 листопада 2015 року, яким за наслідками проведеної перевірки збільшено суму грошового зобов'язання ТОВ "Форпост-С" за платежем "Акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 363533 грн. 00 коп. з яких: 290826,00 грн. - основного платежі та 72707 грн. штрафних санкцій.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірне податкове повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки, а відтак, суперечать ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і доводи заявленого позову, просив суд прийняти рішення про задоволення позову.

Представник Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив ухвалити рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог з урахуванням обставин, викладених у письмовому запереченні (а.с.45-46).

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного податкового органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті були зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, за що позивачу було донараховано відповідні податкові зобов'язання.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Форпост-С» зареєстровано як юридична особа 06 січня 2011 року Шосткинським міськрайонним управлінням юстиції, має ідентифікаційний код 37512115 та перебуває на податковому обліку в Шосткинській ОДПІ з 10.01.2011 року.

Основним видом діяльності TOB «Форпост-С» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом, подібними продуктами; роздрібна торгівля пальним; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; допоміжне обслуговування наземного транспорту. На роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним - маються відповідні торгові патенти та ліцензії.

У період з 15.10.2015 року по 21.10.2015 року Шосткинською ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Форпост-С» з питань дотримання вимог податкового законодавства, правильності обчислення, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість, акцизного податку, з питань щодо регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій за період січень-липень 2015 року, про що складено акт від 30.10.2015 року № 426/18-17-22-0005/37512115 (а.с. 8-23).

Як вбачається з акту, в ході перевірки встановлено порушення п.п. 14.1.212 п.14.1 ст.14, п.п. 213.1.9. п.213.1 ст.213, ст.,212, ст..214 п.216.9 ст. 216 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження суми акцизного податку всього в сумі 290826 грн.

Так, під час перевірки було встановлено, що підприємством ТОВ "Форпост-С" у додатку 6 "розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання торгівлі підакцизних товарів" до декларації Акцизного податку за січень-липень 2015 року задекларовано загальну вартість (з ПДВ) підакцизних товарів, що реалізовані у роздрібній торгівельній мережі, в тому числі від реалізації товарів для комерційного використання, на суму меншу ніж загальна вартість (з ПДВ) підакизних товарів згідно періодичних звітів реєстратора розрахункових операцій, звітів по продажу супутних товарів, договору №48/1 від 30.09.2013р., який укладено з контрагентом ТОВ "Вог Рітейл" наданих при проведенні перевірки, на 1367529 грн. по невідомим причинам. Підприємство ТОВ "Форпост-С" до об'єкту оподаткування акцизним податком не включає суму реалізованих підакцизних товарів через АЗС юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, які реалізовуються відповідно до карток та талонів, виданих ТОВ "Вог Рітейл" у відповідності до договору №48/1 від 30.09.2013р.

Відповідно, за наслідками перевірки відповідач дійшов висновку, що позивачем, при розрахунку суми податкового зобов'язання яка підлягає сплаті до бюджету, вартість підакцизних товарів до оподаткування позивачем неправомірно зменшено .

Висновки відповідача грунтуються на тому, що відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які затверджено постановою КМУ від 20 грудня 1997 року №1442 (далі - Правила №1442) , роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Згідно Наказу №14 від 23.01.2015р. "Про затвердження форми декларації акцизного податку" зазначено, що у додатку №6 "Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єкта господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами у графі №4 зазначається вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торгівельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для комерційного використання , тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання.

Таким чином, відповідач вважає, що при відпуску нафтопродуктів через мережу АЗС проводиться операція з продажу пального кінцевим споживачам для їх особистого використання, що є об'єктом оподаткування акцизним податком з роздрібних продажів відповідно до п.п.213.1.9., п.213.1, ст.213 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ, здійснення яких документально підтверджується як для розрахункової операції.

Відповідно, на переконання податкового органу, податкові зобов'язання зі сплати 5-відсоткового акцизного податку з роздрібного продажу підакцизних товарів виникають у особи, тобто у ТОВ "Форпост-С", який безпосередньо здійснює відпуск нафтопродуктів з колонок через АЗС безпосередньо споживачам незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків, під час здійснення розрахункових операцій.

Отже, відповідач дійшов висновку, що через мережу АЗС здійснюється роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві, та такі операції є об'єктом оподаткування акцизним податком відповідно до п.п.213.1.9, п.213.1, ст.213 ПК Кодексу. Відповідно, позивачем неправомірно віднесено суми реалізації підакцизних товарів через АЗС на комерційне використання та занижено суму реалізації підакцизних товарів за період січень - липень 2015 року на загальну суму 5816521грн., за рахунок чого встановлено заниження податкового зобов'язання з акцизного податку за даний період на суму 290 826грн.

З урахуванням висновків викладених в акті перевірки щодо встановлених в діяльності позивача вищезазначених порушень, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.11.2015 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання TOB «Форпост-С» за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у розмірі 363533,00 грн., у т.ч. за основним платежем - 290 826,00 грн. та за штрафними санкціями - 72707,00 грн. (а.с.24).

Суд не погоджується з висновками податкового органу, що через мережу АЗС здійснюється лише роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачеві, та такі операції є об'єктом оподаткування акцизним податком. Відповідно, податкове повідомлення-рішення є протиправним і підлягає скасуванню, зважаючи на наступне:

З матеріалів справи вбачається, що між TOB «Форпост-С» ("Зберігач") та TOB «Вог Рітейл» ("Поклажодавець") було укладено Договір зберігання №48/1 від 30.09.2013 року (ас.57-61), відповідно до якого зберігач (позивач) зобов'язується зберігати нафтопродукти, передані Поклажодавцем. Право власності на даний товар до Зберігача не переходить.

При цьому, пунктами 5.1.1., 5.1.2. даного договору передбачено, що повернення зі зберігання майна здійснюється шляхом відпуску нафтопродуктів Поклажодавцю (його уповноваженим представникам) через систему електронних засобів розрахунків з використанням спеціально-призначеного обладнання - POS-термінал - обладнання для зчитування електронних даних. Зберігач зобов'язується зберігати чеки, які супроводжують кожну трансакцію (звіт по поведені операції в електронному вигляді). Крім цього, повернення майна здійснюється шляхом відпуску нафтопродуктів Поклажодавцю по факту пред'явлення картки на пальне, яка являє собою емітований Поклажодавцем документ встановленого зразку і форми, багаторазового використання, що посвідчує право поклажодавця (або уповноваженої ним представника) на одержання певної кількості та певної марки нафтопродукту на АЗС Зберігача. Зразок картки наведено у Додатку до договору (а.с.62-71).

Факт приймання-передачі нафтопродуктів від Поклажодавця до Зберігача підтверджується Актами приймання-передачі товару від 01.01.2015р. (а.с.73-77).

Отже, відповідно до укладеного між TOB «Форпост-С» та TOB «Вог Рітейл» Договору №48/1 від 30.09.2013р., позивачем відпускались паливно-мастильні матеріали, які знаходились на відповідальному зберіганні у позивача, згідно (за пред'явленням) відповідних карток на пальне та талонів, які видані та були оплачені їх при придбанні безпосередньо власнику пального - TOB «Boг Рітейл». Талони (паливні картки) та смарт-карти є власністю TOB «ВОГ Рітейл», мають встановлену форму та нумерацію (а.с. 62-71).

ТОВ "Форпост-С" згідно Договору №01/04-15 від 01.04.2015р. (а.с.35-37) приймає талони (паливні картки) ТОВ "Вог Рітейл" та згідно Договору №С201П від 01.04.2015р. (а.с.38-40) приймає смарт-картки ТОВ "Вог Рітейл". Талони та смарт-карти придбаваються безпосередньо у ТОВ "Вог Рітейл" або у інших партнерів. Талони та смарт-карти є власністю ТОВ "Вог Рітейл".

Згідно РРО періодичних звітів за січень - липень 2015 року загальний обсяг виторгу нафтопродуктів TOB «Форпост-С» з ПДВ становить 17910491,71 грн., в т.ч. за готівку - 11104188,25 грн., банківські картки - 1798076,66 грн., паливні картки - 2957496,80 грн., талони - 2050730,00 грн.

Як свідчить з Акту перевірки свої висновки ДПІ в м. Сумах обгрунтовує шляхом тлумачення норм законодавства, зокрема: ДТСУ 4303:2004 "Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять", відповідно до якого "роздрібна торгівля" - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торговельних послуг; Закону України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг", відповідно до якого розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документу щодо оплати в безготівковій формі товару; Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства економіки України, Міністерства транспорту і зв'язку України, Міністерства палива та енергетики України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008р. №281/171/578/155, якою наведено визначення термінів "талон", "платіжна карта", "смарт-карта (паливна карта)"; Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, які затверджено постановою КМУ від 20 грудня 1997 року №1442 відповідно до п.2 яких - роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.

Проте, висновки податкового органу суперечать нормам податкового законодавства.

Так, у пп.14.1.212 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до пп. 212.1.11 п. 212.1 ст. 212 Кодексу платником податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.

Об'єктом оподаткування акцизним податком згідно пп. 213.1.9 п.213.1 ст. 213 Кодексу є, зокрема, операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Таким чином, з наведених вище норм вбачається, що кваліфікуючою ознакою об'єкта оподаткування акцизним податком є факт реалізації підакцизних товарів саме безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

При цьому, суд звертає увагу, що абзац 1 пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначає, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - це будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Таким чином, виходячи з останнього з урахуванням того, що суб'єктами господарювання можуть укладатись різного виду господарські та цивільно-правові договори щодо підакцизних товарів (продукції), - відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС не завжди являється операцією з реалізації, оскільки його віднесення до такого типу операцій залежить від виду цивільно-правового чи господарсько-правового договору, на підставі якого здійснюється такий відпуск.

Крім того, відповідно до пп.4.4. п.4 ДСТУ 4303:2004 роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачу та надання йому торгівельних послуг.

Згідно з п. 1 ст.698 Цивільного кодексу України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, продаж нафтопродуктів суб'єктам господарювання для їх використання у підприємницькій діяльності не може тлумачитись як роздрібна торгівля нафтопродуктами.

Відповідно до ст. 52 Господарського кодексу України кваліфікуючою ознакою некомерційного господарювання є відсутність мети одержання прибутку.

Поряд з цим, суд звертає увагу, на те, що згідно з пунктом 22 ст. 1 Розділу 1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Виходячи з вказаної правової дефініції для того, щоб кваліфікувати будь-яку фізичну особу, якій здійснюється відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС, як кінцевого споживача необхідно встановити по-перше, що придбані нафтопродукти фізична особа придбаває для особистих потреб, по-друге, що їх придбання не пов'язане з підприємницькою діяльністю та виконанням ним обов'язків найманого працівника.

Таким чином, відпуск нафтопродуктів фізичним особам через мережу АЗС не завжди відноситься до операцій з реалізації товару кінцевим споживачам та до роздрібної купівлі-продажу.

Наказом Міністерства фінансів України від 23.01.2015 року № 14 затверджено форму декларації з акцизного податку. Додатком 6 до даної декларації передбачено, що база оподаткування акцизним податком при реалізації бензинів моторних (рядок 5) та інших нафтопродуктів (легкі, середні та важкі дистиляти), визначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу (рядок 6) визначається шляхом вирахування із загальної вартості реалізованих підакцизних товарів (графа 3) вартості товарів від їх реалізації для комерційного використання (графа 4). Таким чином у графі 5 Додатку визначається вартість підакцизних товарів до оподаткування (графа 3 - графа 4). Саме ця вартість і є базою оподаткування акцизним податком, за яким сума податкового зобов'язання, що підлягає сплаті до бюджету, відображається у графі 7 Додатку та визначається шляхом множення даних графи 5 та графи 6.

Таким чином, трактування діяльності АЗС як суб'єкта господарювання, що здійснює виключно роздрібну торгівлю нафтопродуктами, унеможливлює застосування наведеного вище порядку визначення податкового зобов'язання з акцизного податку.

Також суд приймає до уваги положення пп. 4.5 п. 4 ДСТУ 4303:2004, згідно якого оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачу через роздрібну торгівлю, або для виробничого споживання та надання пов'язаних із цим послуг.

Відповідно до ДСТУ 3993-2000 «Товарознавство» партія товару - це певна кількість товарів одного або декількох найменувань, закуплених, відвантажених або отриманих одночасно за одним товаросупровідним документом.

Оптова торгівля здійснюється за договором поставки. Згідно з п. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Крім того, відповідно до п. 3 ст. 265 Господарського кодексу України сторонами договору поставки можуть бути тільки суб'єкти господарської діяльності.

Таким чином, суд зазначає, що висновок контролюючого органу щодо виключно роздрібного характеру торгівлі нафтопродуктами через мережу АЗС не відповідає нормам чинного законодавства України та призводить до неправильного трактування норм податкового законодавства, оскільки в законодавстві не існує обмежень щодо торгівлі нафтопродуктами через мережу АЗС оптом, відповідно не кожен факт продажу пального на АЗС є роздрібним.

Крім того, відповідно до п. 10.3 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету країни з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2008 № 281/171/578/155 відпуск нафтопродуктів на АЗС можливий: за готівку; за відомостями; за талонами; за платіжними картками.

Згідно п. 216.9 ст. 216 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є дата здійснення розрахункової операції відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон №265/95-ВР), а у разі реалізації товарів фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, - є дата надходження оплати за проданий товар.

Відповідно до статті 2 Закону №265 розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної карти - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця.

Відтак, з наведеного свідчить, що відпуск нафтопродуктів такими способами як за відомостями, так і за талонами не підпадає під регулювання нормами Закону №265.

Також виключення застосування РРО при відпуску нафтопродуктів за відомостями та за талонами підтверджується положеннями Інструкції №281.

Так, згідно із пунктом 10.3.1.1 Інструкції №281 розрахунки під час відпуску нафтопродукту власникам автотранспорту за готівку здійснюються на АЗС з використанням РРО, які відповідають технічним вимогам до їх застосування та внесені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій згідно з Положенням про Державний реєстр реєстраторів розрахункових операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2002 року №1315.

При цьому, відповідно до пункту 10.3.1.3 Інструкції №281 відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою №17-НП. У цьому ж Змінному звіті АЗС має відображатися і відпуск нафтопродуктів за платіжними картками (підпункт 10.3.4.2 Інструкції №281).

Пунктом 10.3.2 Інструкції №281 встановлено, що відпуск нафтопродуктів за безготівковим розрахунком за відомостями здійснюється АЗС на підставі договорів, укладених між підприємством та споживачем. Відпуск нафтопродуктів відображається у відомості на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП.

У Змінному звіті АЗС за формою №17-НП відображаються також відпуск нафтопродуктів за відомостями (графа 9) та за талонами (графа 10). При цьому відпуск нафтопродуктів за готівку та за платіжними картками відображаються відповідно у графах 8 та 11 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП.

Тому, до графи 3 Додатку 6 до декларації з акцизного податку мають бути внесені дані граф 8, 9, 10, 11, 12 Змінного звіту АЗС за формою №17-НП, а до графи 4 - дані граф 9 (за відомостями), 10 (за талонами), 12 (за іншими документами).

Таким чином, операції з продажу нафтопродуктів ТОВ "Форпост-С" через мережу АЗС не є об'єктом оподаткування акцизним податком, передбаченим п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 Податкового кодексу України, а дата їх здійснення не є датою виникнення податкових зобов'язань щодо реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами, згідно з п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України.

З урахуванням вищевказаних висновків суду щодо сутності операцій суб'єктів господарювання, їх різновиду, кваліфікуючих ознак об'єкта оподаткування акцизним податком та кінцевих споживачів, - відпуск нафтопродуктів через мережу АЗС за талонами та смарт-картами не являється операцією з реалізації нафтопродуктів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача, та вважає їх такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Форпост-С до Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі

Скасувати податкове повідомлення-рішення Шосткинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Сумській області № від 12 листопада 2015 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання Товариству з обмеженою відповідальністю "Форпост-С (вул. Шевченка, буд. 57, м. Шостка, Сумська область, 41100, код за ) за платежем акцизний податок з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів на суму 363 533,00 грн., з яких основний платіж - 290 826,00 грн. та фінансові санкції - 72 707,00 грн.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 08.02.2016 року.

Суддя (підпис) О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя О.М. Кунець