Справа № 809/955/15
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

809/955/15

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 р.

Справа № 876/4430/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді – Качмара В.Я.,

суддів – Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання – Бадівської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Коломийської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року у справі за позовом Коломийської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області до Приватного підприємства «Стиль-Фабрик» про припинення юридичної особи,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2015 року Коломийська об’єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (далі - ОДПІ) звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Стиль-Фабрик» (далі - ПП) в якому просила припинити юридичну особу ПП у зв’язку із наявністю в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР) запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскільки в ЄДР міститься запис про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням, то у відповідності до ч.2 ст.38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (далі – Закон №755-IV) це є підставою для припинення такої юридичної особи ПП.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року в справі №809/955/15 у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило ОДПІ, яке покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову повністю. У поданій апеляційній скарзі вказує на обставини викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.41 та ст.183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із того, що запис про відсутність юридичної особи за вказаною адресою не є підставою заявлення податковим органом вимоги щодо припинення юридичної особи.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ПП зареєстровано як юридична особа виконавчим комітетом Львівської міської ради Львівської області 09.06.2008, взято на облік платника податків у позивача 10.06.2008 (а.с.6-8).

Заборгованості по платежах до бюджету немає, що підтверджується довідкою про стан розрахунків з бюджетом ОДПІ від 13.02.2015 №38/23 (а.с.9).

11.07.2011 відносно відповідача державним реєстратором було внесено запис до ЄДР про відсутність юридичної особи за вказаною адресою (а.с.8).

У зв’язку із таким записом, ОДПІ у березні 2015 року звернулась до адміністративного суду із цим позовом.

Відповідно до п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) (далі - ПК), контролюючі органи виконують, серед інших, такі функції як здійснення адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов’язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; реєструють та ведуть облік платників податків, осіб, які здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, об’єктів оподаткування та об’єктів, пов’язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків.

Положеннями п.п.20.1.37 п.20.1 ст.20 ПК України передбачено, що контролюючі органи у випадках встановлених законом, мають право звертатися до суду щодо припинення юридичної особи та припинення фізичною особою - підприємцем підприємницької діяльності та/або про визнання недійсними установчих (засновницьких) документів суб’єктів господарювання.

Вказана норма кореспондується з приписами п.67.2 ст.67 ПК України, згідно якої контролюючі органи в установленому законом порядку мають право звертатися до суду про винесення судового рішення щодо: припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців.

Статтею 38 Закону №755-IV встановлений певний порядок щодо внесення запису у державний реєстр про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням та контролю органами реєстрації щодо місця знаходження юридичної особи.

В силу ст.33 Закону №755-IV юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ними органом, за судовим рішенням або за рішенням державних органів, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Згідно ч.2 ст.38 Закону №755-IV, підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є наявність в ЄДР запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням.

Вказана правова норма не містить імперативного застереження щодо кола осіб, які мають право звернутись до суду з позовом про припинення юридичної особи з наведеної підстави, разом з тим, апеляційний суд зазначає, що подання такого позову податковим органом повинно бути обумовлено виконанням покладеного на нього обов'язку.

Положеннями статей 20, 21, 67 ПК України передбачено, що органи державної податкової служби мають право звертатися до суду з вимогами про припинення юридичної особи не в усіх випадках, визначених ст.38 Закону №755-IV, а лише в тих випадках, коли звернення до суду із позовом зумовлено необхідністю виконання покладених на них завдань і функцій, а використовувати свої повноваження вони можуть лише з метою, з якою це повноваження надане.

Таким чином, припинення юридичної особи є одним із заходів, спрямованих на запобігання порушення податкового законодавства або його припинення, а не засобом забезпечення обліку платника податків. Органи державної податкової служби вправі звертатися з вимогою про припинення юридичної особи у разі, якщо підставою позову є неподання таким суб'єктом протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій та інших документів фінансової звітності, згідно із вимогами законодавства.

Позивачем в даній справі не надано доказів порушення відповідачем податкового законодавства, наявності у нього заборгованості по податкових зобов'язаннях, а також не надано доказів щодо неподання звітності більше року.

Більше того, згідно матеріалів заборгованості по платежах до бюджету у ПП немає (а.с.9).

Апеляційний суд, зокрема приходить до висновку, що відповідно до ст.184 ПК України факт відсутності юридичної особи або фізичної особи платника податків за адресою місцезнаходження згідно з відомостями ЄДР є підставою для прийняття податковим органом рішення про анулювання реєстрації такої особи як платника податку.

Таким чином, в разі виявлення факту відсутності платника податків за місцезнаходженням згідно з відомостями ЄДР податковий орган зобов'язаний забезпечити реалізацію управлінської функції у спосіб прийняття рішення про анулювання реєстрації такої особи платником податку, а не заявляти до суду вимогу про припинення юридичної особи.

Також, ч.11 ст.19 Закону №755-IV передбачено, що юридична особа зобов'язана подавати (надсилати) щороку протягом місяця, що настає за датою державної реєстрації, починаючи з наступного року, державному реєстратору для підтвердження відомостей про юридичну особу реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Згідно ч.12 вказаної статті у разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки.

У разі надходження (поштовим відправленням або в електронному вигляді в порядку взаємообміну) державному реєстратору від органу доходів і зборів повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний надіслати поштовим відправленням протягом п'яти робочих днів з дати надходження зазначеного повідомлення юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору реєстраційної картки.

У разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу (ч.14 ст.19 Закону №755-IV).

Матеріалами справи не встановлено, що відповідач не подавав державному реєстратору реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, а позивачем не надано доказів підтвердження щодо встановлення ним відсутності відповідача за вказаною адресою (враховуючи при цьому, що запис про відсутність ПП за місцезнаходженням було внесено ще в 2014 році) та про надсилання державним реєстратором відповідачу повідомлення щодо необхідності подання йому реєстраційної картки.

Принагідно суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що сама по собі наявність в ЄДР запису про відсутність юридичної особи за вказаним її місцезнаходженням не є свідченням провадження платником податків діяльності, спрямованої на ухилення від оподаткування, а відтак не може бути матеріально-правовою підставою заявленої податковим органом вимоги щодо припинення юридичної особи.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 09 жовтня 2012 року в справі №21-177а12.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов’язковим для всіх суб’єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про безпідставність позовних вимог ОДПІ щодо припинення юридичної особи ПП.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Доводи апелянта висновків суду не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 183-2, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 254 КАС, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Коломийської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2015 року - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Я. Качмар

Суддя О.М. Гінда

Суддя В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 29 лютого 2016 року.