Справа № 2а-160/11
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2011-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-160/11 Головуючий у 1-й інстанції: Гайдук С.В.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2011 р. м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів Ісаєнко Ю.А., Грибан І.О.,

при секретарі Конюшенко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Надія-Універсал»на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2011 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Надія-Універсал»до Київського міського Голови, Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради «Київреклама»про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Приватне підприємство «Надія-Універсал»(далі позивач) звернулося, з урахуванням уточнень, до суду з позовом до Київського міського Голови, Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради «Київреклама»(далі відповідач) про визнання протиправним п. 247 додатку 1 Розпорядження Київського міського Голови №528 від 15.12.2008 року «Про демонтаж самовільно розміщених і безхазяйних рекламних засобів»та виключення його з нормативного акту; демонтаж і вилучення вивіски «Садівник»позивача визнати незаконним; зобовязання відповідача КП «Київреклама»не чинити перешкоди позивачу в роботі магазину «Садівник» по відновленню демонтованої вивіски магазину без проплати послуг в сумі 1153,15 грн. по її демонтажу і зберіганню.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу та просить скасувати спірну постанову суду в частині задоволених позовних вимог, та постановити нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які зявилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що напис «Садівник», розміщений за адресою: вул. Бєлгородська, 12, м. Київ є рекламою у відповідності до положень Розпорядження Київської міської державної адміністрації від 23.08.2007, № 1100 «Про затвердження Порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Києві», що діяло станом на дату прийняття оскаржуваного розпорядження (далі Положення), а також Закону України «Про рекламу»від 03.07.1996, № 270/96-ВР (далі Закон). Враховуючи те, що вказаний напис (реклама) була розміщена позивачем без проектно-дозвільної документації, з грубим порушенням діючого законодавства України у сфері розміщення зовнішньої реклами, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність п. 247 додатку 1 Розпорядження Київського міського Голови №528 від 15.12.2008 року «Про демонтаж самовільно розміщених і безхазяйних рекламних засобів», а також дій відповідача щодо його демонтажу.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.13 Порядку, вивіска чи табличка це інформація про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належить цій особі, профіль її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи) про час роботи, розміщені на внутрішній поверхні (у вітрині) власного чи орендованого особою приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди, не вище першого поверху, або на поверсі, де знаходиться власне чи орендоване особою приміщення, біля входу у таке приміщення.

Окрім цього, відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів»продавець (виконавець) зобовязаний надати споживачеві достовірну і доступну інформацію про найменування, належність та режим роботи свого підприємства.

Зі змісту статті 8 Закону, якою встановлено загальні вимоги до реклами, вбачається обовязковість наведення в рекламі будь-якої іншої інформації у вигляді тверджень, закликань до різних дій використанні імен, звукових ефектів, проведення знижок цін чи розпродажу.

Згідно з ч.7 ст. 8 Закону, розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, де цей товар реалізується чи надається споживачеві, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці, не вважається рекламою.

Частиною 6 статті 9 Закону встановлено, що вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 Закону, реклама має бути чітко відокремлена від іншої інформації, незалежно від форм чи способів розповсюдження, таким чином, щоб її можна було ідентифікувати як рекламу.

Враховуючи приписи статей 8, 9 Закону України «Про рекламу», які містять загальні вимоги до реклами та ознаки її ідентифікації, колегія суддів приходить до висновку, що інформаційна вивіска позивача не є рекламою.

У випадку коли на фасаді будинку (приміщення), яке займає субєкт господарювання, розміщено вивіску з його назвою, а саме: інформацією про виробника товару та/або товар у місцях реалізації даного товару, яка не містить закликів до придбання товару чи надання послуги або іншої інформації, що призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару, така інформація не є рекламою і її розміщення не потребує одержання дозволу на розміщення обєкта зовнішньої реклами. Аналогічна позиція висловлювалася в листах Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва (Лист № 9522 від 28.12.2006 р., Лист № 4089 від 07.06.2007 р., Лист № 4186 від 31.05.2005 р.).

Інформація, розміщена позивачем, не містить жодних рекламних закликів, які б формували або підтримували обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо Позивача або товару, який він реалізує. Інформація містить лише загальні відомості про послуги та осіб господарювання, які знаходяться і функціонують в межах приміщення позначеного вивіскою.

Крім того, Закон України «Про рекламу»не встановлює жодних вимог до зовнішнього подання інформації про товар в місцях, де він реалізується чи надається споживачам. Згідно пункту 12 Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №833 від 15.06.2006р., на фасаді торговельного об'єкту має розміщуватись вивіска із зазначенням найменування суб'єкту господарювання, що і було зроблено позивачем. Будь-яких інших вимог до вивіски зазначений нормативно-правовий акт не встановлює.

На підставі вищевикладеного, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, та підтверджені в ході апеляційного провадження, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовну заяву слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Надія-Універсал»задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2011 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги Приватного підприємства «Надія-Універсал»до Київського міського Голови, Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради «Київреклама»про визнання незаконним пункту п. 247 додатку 1 Розпорядження Київського міського Голови №528 від 15.12.2008 року «Про демонтаж самовільно розміщених і безхазяйних рекламних засобів» та виключення цього пункту із додатку скасувати, та ухвалити в цій частині нову постанову про задоволення позову.

В іншій частині, постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2011 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: І.В. Федотов

ОСОБА_2

Судді: І.О. Грибан

Повний текст постанови виготовлено 15.08.2011р.