Справа № 821/3200/15-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 821/3200/15-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015р. по справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Агро-Простір» до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про виключення з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування, рішення про скасування статусу платника єдиного податку та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015р. приватне підприємство «Агро-Простір» звернулось в суд із позовом до Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 14.08.2015р., яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 2689463,25грн., з яких за основним платежем на 1195317грн., за штрафними санкціями на 1494146,25грн.; №, яким позивачу зменшено суму грошових зобов'язань з фіксованого сільськогосподарського податку на 2734,04грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток за штрафними санкціями на 170грн.; рішення №1/10/15-0 від 5.10.2015р. про виключення ПП «Агро-Простір» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; рішення №1/1-08-15-010/33842325 від 5.10.2015р. про скасування статусу платника єдиного податку ІV групи ПП «Агро-Простір» у 2015 році; зобов'язати відповідача включити ПП «Агро-Простір» до реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та до реєстру платників єдиного податку ІV групи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що посадовими особами відповідача у період з 16.07.2015р. по 22.07.2015р. проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Агро-Простір» щодо дотримання вимог податкового законодавства, декларування та сплати податків при здійсненні фінансово-господарської діяльності, а також законності перебування на спеціальному режимі оподаткування з податку на додану вартість та фіксованого сільськогосподарського податку в період з 1.01.2013р. по 31.12.2014р.

За результатами вказаної перевірки, ДПІ складено акт перевірки №153/21-15-22/33842325 від 29.07.2015р., яким встановлено ряд порушень податкового законодавства.

14.08.2015р. на підставі вказаного акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 2689463,25грн., з яких за основним платежем на 1195317грн., за штрафними санкціями на 1494146,25грн.; №, яким позивачу зменшено суму грошових зобов'язань з фіксованого сільськогосподарського податку на 2734,04грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток за штрафними санкціями на 170грн.; рішення №1/10/15-0 від 5.10.2015р. про виключення ПП «Агро-Простір» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; рішення №1/1-08-15-010/33842325 від 5.10.2015р. про скасування статусу платника єдиного податку ІV групи ПП «Агро-Простір» у 2015р..

Позивач посилаючись на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, рішення про виключення з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та скасування статусу платника податків ІV групи, прийняті упереджено, необґрунтовано, без з'ясування фактичних обставин справи та з порушенням чинного законодавства, просив позов задовольнити.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015р. адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 14.08.2015р. №№ , , .

Визнано протиправним та скасовано рішення від 5.10.2015р. №1/10/15-0 про виключення ПП «Агро-Простір» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Зобов'язано Каховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області вчинити дії щодо включення ПП «Агро-Простір» () до реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 5.10.2015р. №1/21-08-15-010/33842325 про скасування статусу платника єдиного податку ІV групи ПП «Агро-Простір» у 2015 році.

Зобов'язано Каховську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області вчинити дії щодо включення ПП «Агро-Простір» () до реєстру платників єдиного податку ІV групи.

Стягнуто з Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства «Агро-Простір» () судовий збір у сумі 45257 (сорок п'ять тисяч двісті п'ятдесят сім) грн. 52 коп.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторону були сповіщенні про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, проте відповідач в судове засідання не прибув, про причини не повідомив. Представник позивача подав заяву, про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження. Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанову суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач правомірно використовував спірні земельні ділянки, на яких вирощував сільськогосподарську продукцію та здійснював реалізацію сільськогосподарської продукції, питома вага обсягів постачання яких перевищувала 75%.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що за результатами позапланової виїзної перевірки ПП «Агро-Простір» щодо дотримання вимог податкового законодавства, декларування та сплати податків при здійсненні фінансово-господарської діяльності, а також законності перебування на спеціальному режимі оподаткування з податку на додану вартість та фіксованого сільськогосподарського податку в період з 1.01.2013р. по 31.12.2014р., 29.07.2015р. складено акт за №153/21-15-22/33842325, у висновках якого вказано на порушення позивачем: - п.301.1 ст.301, п.309.1 ст.309 ПК України, в результаті чого завищено фіксований сільськогосподарський податок всього в сумі 2734,04грн., у тому числі за 2014р. у сумі 2734,04 грн.; - п.198.5, п.198.6 ст.198, п.189.1 ст.189, п.201.1, п.201.2, п.201.4, п.201.10 ст.201, п.209.6, п.209.11, пп.209.15.2 п.209.15 ст.209 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1195317грн., у тому числі за червень 2014р. в сумі 303198 грн., за липень 2014р. в сумі 751432грн., за серпень 2014р. в сумі 80116грн., за вересень 2014р. в сумі 60571грн.; - п.209.6, п.209.11, пп.209.15.2 п.209.15 ст.209 ПК України, в результаті чого неправомірно (необґрунтовано) застосовано пільгу з податку на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1015851грн., у тому числі за червень 2014р. в сумі 118518грн., за липень 2014р. в сумі 756646грн., за серпень 2014р. в сумі 80116грн., за вересень 2014р. в сумі 60571грн.; - п.46.1 ст.46, п.49.1, п.49.18 ст.49 ПК України, в результаті чого ПП «Агро-Простір» за період з 1.10.2014р. по 31.12.2014р. не заповнювало та не надавало до Каховської ОДПІ податкові декларацій з податку на прибуток підприємства за 2014р.

На підставі акту перевірки ДПІ 14.08.2015р. прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на додану вартість на 2689463,25грн., з яких за основним платежем на 1195317грн., за штрафними санкціями на 1494146,25грн.; - №, яким позивачу зменшено суму грошових зобов'язань з фіксованого сільськогосподарського податку на 2734,04грн.; - №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов'язань з податку на прибуток за штрафними санкціями на 170грн.; - рішення від 5.10.2015р. №1/10/15-0 про виключення ПП «Агро-Простір» з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування; - рішення від 5.10.2015р. №1/1-08-15-010/33842325 про скасування статусу платника єдиного податку ІV групи ПП «Агро-Простір» у 2015 році.

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень та рішень про виключення з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та скасування статусу платника єдиного податку, стали висновки ДПІ про те, що ПП «Агро-Простір» здійснювало реалізацію сільськогосподарської продукції вирощеної на земельних ділянках, які не були оформлені відповідно до норм чинного законодавства, а тому сільськогосподарська продукція, вироблена (вирощена) на земельних ділянках, стосовно яких не оформлені належним чином договори оренди, для цілей оподаткування податком на додану вартість в умовах спеціального режиму не може вважатися власне виробленою. Дохід від реалізації сільськогосподарської продукції, що вироблена (вирощена) на таких земельних ділянках, не включається до складу доходу від реалізації сільгосппродукції власного виробництва. Відповідач при цьому самостійно розрахував питому вагу вартості сільськогосподарських товарів/послуг (з урахуванням послідовних 12 місяців) до вартості всіх товарів/послуг за період з січня 2013р. по грудень 2014р. та встановив, що у вересні 2014р. така питома вага склала 68,13%, а тому позивач з жовтня 2014р. повинен бути платником податків на загальних підставах.

Перевіряючи правомірність дій ДПІ та наявність підстав для прийняття спірних рішень, суд першої інстанції виходив з того, що позапланова виїзна перевірка проведена у відповідності до вимог ст.75 ПК України, порушень при її проведені допущено не було.

Що стосується податкових повідомлень-рішень від 14.08.2015р. №№ , , 000392200, суд виходив з того, що п.301.1 ст.301 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що платниками фіксованого сільськогосподарського податку з урахуванням обмежень, встановлених пунктом 301.6 цієї статті, можуть бути сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Об'єктом оподаткування фіксованим сільськогосподарським податком, згідно з п.302.1 ст.302 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

За правилами пп.308.6.2 п.308.6 ст.308 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація сільськогосподарського товаровиробника платником податку скасовується за рішенням контролюючого органу: а) якщо такий платник податку ліквідується, у тому числі шляхом злиття, приєднання або перетворення; б) у разі встановлення за результатами документальної перевірки недотримання платником податку положень статті 301 цієї глави. При цьому такий платник податку зобов'язаний перейти до сплати податків за загальною системою оподаткування починаючи з наступного місяця після місяця, у якому було встановлено таке порушення.

Зі змісту п.308.4 ст.308 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) випливає, що дохід сільськогосподарського товаровиробника, отриманий від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва та продуктів її переробки, включає доходи, отримані, зокрема, від: реалізації продукції рослинництва, що вироблена (вирощена) на угіддях, які належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування, та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях; реалізації продукції рослинництва на закритому ґрунті та продуктів її переробки на власних підприємствах або орендованих виробничих потужностях; реалізації сільськогосподарської продукції, що вироблена із сировини власного виробництва на давальницьких умовах, незалежно від територіального розміщення переробного підприємства.

Тобто, для цілей розрахунку частки сільськогосподарського товаровиробництва враховуються доходи від реалізації продукції рослинництва, яка вироблена (вирощена) на угіддях, що належать сільськогосподарському товаровиробнику на праві власності або надані йому в користування.

Виходячи з вищенаведених норм податкового законодавства, для цілей справляння фіксованого сільськогосподарського податку землі, що використовуються сільськогосподарським товаровиробником для виробництва продукції рослинництва, повинні знаходитися у власності чи користуванні такого виробника. Однак, податкове законодавство не деталізує вимоги до правового титулу, відповідно до якого у особи виникає право користування земельною ділянкою, на якій розташовані сільськогосподарські угіддя, а також до правовстановлюючих документів, якими підтверджуються відповідні права на земельні ділянки. Будь-яке право користування земельною ділянкою, на якій розташовані сільськогосподарські угіддя, хоч би з яких підстав не виникало таке право, є належним для підтвердження частки сільськогосподарського товаровиробництва для цілей справляння фіксованого сільськогосподарського податку.

Як визначено в п.308.4 ст.308 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), що для розрахунку доходів від реалізації сільськогосподарської продукції власного виробництва як таких, що можуть враховуватися при визначенні частки сільськогосподарського товаровиробництва, можуть включатися доходи від продажу продукції рослинництва, вирощеної (виробленої) на сільськогосподарських угіддях, що знаходяться у користуванні особи на будь-яких умовах. У той же час, податкове законодавство не вимагає державної реєстрації договору оренди земельної ділянки (паю) як обов'язкової ознаки для кваліфікації відповідної ділянки як такої, що знаходиться у користуванні сільськогосподарського товаровиробника.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що відсутність належного оформлення земельних ділянок, зокрема, відсутність державної реєстрації відповідних договорів оренди, не є підставою для позбавлення ПП «Агро-Простір» статусу платника фіксованого сільськогосподарського податку. Сільськогосподарська продукція рослинництва, вирощена платником фіксованого сільськогосподарського податку на будь-яких використовуваних ним земельних ділянках, у тому числі орендованих, незалежно від стану державної реєстрації відповідних орендних договорів, не може оподатковуватися за іншими правилами, ніж у режимі фіксованого сільськогосподарського податку.

Під час дослідження матеріалів справи судом було встановлено, що ПП «Агро-Простір» займається сільськогосподарською діяльності у вигляді вирощування власної сільськогосподарської продукції. Факт вирощування власної сільськогосподарської продукції підтверджується доданими до матеріалів справи доказами (т.2 а.с.200-218).

На підтвердження правомірності користування земельними ділянками позивачем додано до матеріалів справи договори оренди земельних ділянок у кількості 210шт. (т.3 а.с.88-211, 212-250, т.4 а.с.44-46, 9-43).

Крім того, з листа відділу Держземагенства у Верхньорогачицькому районі Херсонської області №290 від 11.02.2014р. вбачається, що між громадянами - власниками земельних паїв та ПП «Агро-Простір» укладено договори оренди земельних ділянок на загальну площу 1527,746 га та проводяться підготовчі роботи для державної реєстрації права оренди (т.1 а.с.69).

Надані документи свідчать про те, позивач протягом 2014р. правомірно здійснював свою господарську діяльність на вказаних земельних ділянках та мав можливість вирощувати власну сільськогосподарську продукцію.

На підтвердження реалізації своєї власної продукції позивачем надані первинні документи, а саме: рахунок від 24.01.2014 р. № 1, видаткові накладні від 24.01.2014р. №№ 1, 2, від 27.01.2014р. № 3, від 28.01.2014р. № 4, від 29.01.2014р. № 5, від 30.01.2014р. № 6, від 31.01.2014 р. № 7, від 25.02.2014 р. № 8, від 26.02.2014 р. № 9, від 03.03.2014 р. № 10, від 21.03.2014 р. № 12, від 24.03.2014 р. № 13, від 25.03.2014 р. № 14, від 10.04.2014 р. № 15, від 18.04.2014 р. № 16, від 25.04.2014 р. № 17, від 08.05.2014 р. № 18, від 23.05.2014 р. № 19, від 26.05.2014 р. № 20, від 29.05.2014 р. № 21, податкові накладні від 24.01.2014 р. №№ 1/2, 2/2, від 27.01.2014 р. № 3/2, від 28.01.2014 р. № 4/2, від 29.01.2014 р. № 5/2, від 30.01.2014 р. № 6/2, від 31.01.2014 р. № 7/2, від 25.02.2014 р. № 1/2, від 26.02.2014 р. № 2/2, від 03.03.2014 р. № 1/2, від 21.03.2014 р. № 3/2, від 24.03.2014 р. № 4/2, від 25.03.2014 р. № 5/2, від 10.04.2014 р. № 1/2, від 18.04.2014 р. № 2/2, від 25.04.2014 р. № 3/2, від 08.05.2014 р. № 1/2, від 23.05.2014 р. № 2/2, від 26.05.2014 р. № 3/2, від 29.05.2014 р. № 4/2, товарно-транспортну накладну від 22.01.2014 р. № 1, ваговий білет № (арк.74-116 т.1).

Отримання грошових коштів за реалізовану сільськогосподарську продукцію підтверджується банківськими виписками по розрахунковому рахунку ПП «Агро-Простір», прибутковими касовими ордерами (т.2 а.с.153-199).

Отже, вказані первинні документи спростовують висновки ДПІ про те, що постачання вказаних товарів/послуг не належить до сільськогосподарських.

За правилами ст.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Як визначено ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, ПП «Агро-Простір», на підтвердження здійснення реалізації сільськогосподарських товарів/послуг протягом 2014р. надані первинні документи, які повністю відповідають цим вимогам та на їх підставі можливо ідентифікувати контрагентів, зміст та обсяг проведених господарських операцій.

Отже, надані первинні документи повністю спростовують твердження ДПІ про обсяги постачання (без ПДВ) товарів/послуг на суму 22033138грн. у червні 2014р., на суму 4193176грн. у липні 2014р., що не належать до сільськогосподарських, та про відсутність поставок сільськогосподарських товарів/послуг у серпні-грудні 2014р.

Що стосується висновку ДПІ стосовно досягнення ПП «Агро-Простір» питомої ваги менше, ніж 75%, суд першої інстанції виходив з того, що визначальним для встановлення права особи застосовувати спеціальний режим оподаткування податком на додану вартість є дотримання сільськогосподарським товаровиробником критерію щодо питомої ваги сільськогосподарських товарів, яка має становити не менше 75% вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом послідовних звітних податкових періодів сукупно. При цьому сільськогосподарськими, відповідно до п.209.7 ст.209 ПК України, вважаються товари, зазначені у товарних групах 1 - 24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовлюються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб'єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Єдиними критеріями для віднесення товарів до сільськогосподарських для цілей застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість є належність цих товарів до певної товарної групи, а також створення цих товарів у процесі діяльності, визначеної п.209.17 ст.209 ПК України.

Якщо товари відповідають визначеним товарним групам та отримані в результаті здійснення діяльності, що відповідає визначеним видам, вони є сільськогосподарськими і повинні враховуватися при визначенні питомої ваги сільськогосподарських товарів для цілей застосування спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість. При цьому недотримання питомої ваги щодо реалізації сільськогосподарських товарів є єдиною підставою для застосування до сільськогосподарського товаровиробника правил загального режиму оподаткування податком на додану вартість. В інших випадках, зокрема, в разі недотримання вимог щодо оформлення земельних ділянок, які використовуються при виробництві сільськогосподарських товарів, відсутні підстави для застосування до особи загальних правил оподаткування податком на додану вартість.

Виходячи з наведеного, у відповідача відсутні підстави для застосування будь-яких негативних наслідків до ПП «Агро-Простір» у разі недотримання останнім норм земельного законодавства щодо реєстрації договорів оренди земельних ділянок, якщо при цьому дотримано вимоги законодавства податкового. Відсутні підстави для визначення особі податкових зобов'язань із податку на додану вартість за правилами загального режиму в разі, якщо такою особою дотримано питому вагу сільськогосподарських товарів у загальному обсязі реалізації.

За таких обставин, судова колегія вважає, що судом встановлено дотримання ПП «Агро-Простір» питомої ваги сільськогосподарських товарів/послуг у загальному обсязі реалізації, необхідної для перебування у статусі платника фіксованого сільськогосподарського податку, а тому податкові повідомлення-рішення від 14.08.2015р. №№ , є протиправними та підлягають скасуванню.

В той же час підлягає скасуванню і податкове повідомлення-рішення від 14.08.2015р. №, яким до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 170грн. за не заповнення та не подачу податкових декларацій з податку на прибуток підприємства за 2014р., оскільки у 2014р. ПП «Агро-Простір» було платником фіксованого сільськогосподарського податку, правомірність перебування у статусі якого підтверджено наявними у справі доказами, а згідно абз."а" п.307.1 ст.307 ПК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) платники фіксованого сільськогосподарського податку не є платниками податку на прибуток підприємств.

Що стосується правомірності рішення від 5.10.2015р. №1/10/15-0 про виключення сільськогосподарського підприємства з реєстру суб'єктів спеціального режиму оподаткування та рішення від 5.10.2015р. №1/21-08-15-010/33842325 про скасування статусу платника єдиного податку ІV групи ПП «Агро-Простір» у 2015р., суд першої інстанції виходив з того, що вказані рішення були прийняті з урахування того, що договори оренди земельних ділянок не зареєстровані у встановленому законом порядку, а тому питома вага власних сільськогосподарських товарів/послуг у 2014р. склала 68,13%.

Проте, з таким висновком ДПІ суд не погодився з урахування того, що під час дослідження доказів та з'ясування усіх обставин по справі було встановлено правомірність перебування ПП «Агро-Простір» у статусі платника фіксованого сільського господарського податку у 2014р.

За правилами п.п.299.10, 299.11 ст.299 ПК України, на контролюючий орган покладений обов'язок приймати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку.

Оскільки рішення ДПІ прийнято про скасування статусу платника єдиного податку, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що вказане рішення прийнято в супереч діючому законодавству, а тому підлягає скасуванню.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2015р. - залишити без змін.

Стягнути з Каховської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області до Державного бюджету України (УК у м.Одесі/Приморський р-н/22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО) - 828011; рахунок отримувача 1008; код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 44424,06грн. (сорок чотири тисячі чотириста двадцять чотири грн. 06 коп.)

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлений 29.01.2016р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук