Справа № 826/12263/14
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

судді-доповідачаГриціва М.І.,
суддів:Кривенди О.В., Маринченка В.Л.,-
розглянувши заяву державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - ДПІ) про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 листопада 2015 року у справі за позовом ДПІ до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Державна казначейська служба України, Міністерство фінансів України про стягнення заборгованості,

встановила:

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 30 листопада 2015 року на підставі статей 108, 160, 214 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) касаційну скаргу ДПІ на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 вересня 2015 року повернув скаржнику.

Як видно із заяви, її автор, попри формальне посилання на неоднакове застосування норм процесуального права, фактично посилається на порушення судом касаційної інстанції норм матеріального права та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа № 21-598а15) висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI), що регулюють підстави і порядок сплати судового збору, а також випадки й умови звільнення від його сплати.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України перевірила наведені у заяві доводи і дійшла висновку про її необґрунтованість з огляду на таке.

За правилами пункту 5 частини першої статті 237 КАС одним із мотивів перегляду Верховним Судом України судових рішень в адміністративних справах є невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Зі змісту оскарженого рішення видно, що причинами повернення касаційної скарги стали не приведення у відповідність до вимог статті 213 КАС змісту касаційної скарги.

У правовому висновку Верховного Суду України від 30 червня 2015 року, сформульованого у справі № 21-598а15, витлумачені положення пункту 23 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI і викладені судження про те, що судовий збір не підлягає сплаті за подання адміністративного позову про оскарження рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, передбаченого частиною першою статті 12 Закону № 3674-VI, та при оскарженні судових рішень у цих справах в касаційному порядку.

Зіставлення наведених у заяві причин перегляду, предмету та меж спору, за наслідками розгляду якого ухвалено оскаржене судове рішення, з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у контексті конкретних фактичних обставин, в аспекті пункту 5 частини першої статті 237 КАС дає підстави вважати заяву необґрунтованою, а, звідси, такою, що не може бути приводом для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, керуючись статтею 240 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України,

ухвалила:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Державна казначейська служба України, Міністерство фінансів України про стягнення заборгованості для перегляду ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 листопада 2015 року.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: О.В. Кривенда

В.Л. Маринченко