Справа № 807/606/14
Суддя: Іваненко Я.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

807/606/14

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

29 лютого 2016 року м. Київ К/800/1949/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Іваненко Я.Л., перевіривши касаційну скаргу Берегівського міськрайонного центру зайнятості Закарпатської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі за позовом Берегівського міськрайонного центру зайнятості Закарпатської області до Чопської митниці Міндоходів про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

16 січня 2016 року позивачем надіслано до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі за позовом Берегівського міськрайонного центру зайнятості Закарпатської області до Чопської митниці Міндоходів про стягнення заборгованості.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 21 січня 2016 року касаційну скаргу залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. У встановлений в ухвалі строк скаржником усунуто недоліки касаційної скарги.

Одночасно, позивачем порушено питання про поновлення встановленого статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України строку касаційного оскарження із зазначенням поважності причин його пропуску.

Наведені обставини є достатніми для визнання поважними підстав поновлення строку касаційного оскарження.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, Берегівський міськрайонний центр зайнятості Закарпатської області звернувся до суду з позовом до Чопської митниці Міндоходів, в якому просив стягнути з відповідача суму на відшкодування виплаченого забезпечення та вартості надання соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду відповідно до вимог частини 4 статті 35 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року скасовано постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2014 року та закрито провадження у справі, оскільки дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно частини 2 статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб’єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб’єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач у спірних правовідносинах виступав в ролі роботодавця та не виконував функцій суб’єкта владних повноважень, а вимога про стягнення шкоди, в свою чергу, не поєднана із вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності відповідача.

У касаційній скарзі Берегівським міськрайонним центром зайнятості Закарпатської області ставиться питання про скасування судового рішення суду апеляційної інстанції з підстав порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Касаційна скарга Берегівського міськрайонного центру зайнятості Закарпатської області є необґрунтованою, оскільки викладені в ній обставини і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції допущено порушення норм процесуального права, а зазначені в касаційній скарзі доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Берегівського міськрайонного центру зайнятості Закарпатської області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року у справі за позовом Берегівського міськрайонного центру зайнятості Закарпатської області до Чопської митниці Міндоходів про стягнення заборгованості.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Л. Іваненко