Справа № 804/9700/15
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2016 рокусправа № 804/9700/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Бишевської Н.А.

суддів: Добродняк І.Ю Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Кязимової Д.В.,

без представників сторін;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 р. у справі № 804/9700/15

за позовом ОСОБА_2

до Кіровоградського окружного адміністративного суду

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

"29" квітня 2015 р. ОСОБА_2 - суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду звернувся до суду з адміністративним позовом до Кіровоградського окружного адміністративного суду в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 30.09.2015 року, просив

- скасувати наказ голови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.03.2015 року №45-к «Щодо встановлення посадового окладу судді ОСОБА_2»;

- стягнути з Кіровоградського окружного адміністративного суду заборгованість у розмірі 1 838,79 грн., яка утворилася внаслідок виплати йому у період з 28.03.2015 року по 31.03.2015 року суддівської винагороди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати замість 10 мінімальних заробітних плат (з урахуванням щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу);

- стягнути з Кіровоградського окружного адміністративного суду заборгованість у розмірі 14 616 грн., яка утворилася внаслідок виплати позивачу у період з 01.04.2015 року по 28.07.2015 року суддівської винагороди без включення до її складу щомісячної доплати за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу;

- стягнути з Кіровоградського окружного адміністративного суду на користь ОСОБА_2 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яка завдана протиправними діями відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю винесення наказу щодо встановлення розміру суддівської винагороди та припинення виплати надбавки за вислугу років, оскільки будь яке обмеження розміру суддівської винагороди заборонено законом.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 р. у справі № 804/9700/15 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Кіровоградського окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Судом встановлено, що позивач є суддею Кіровоградського окружного адміністративного суду. В квітні 2013 року закінчився п'ятирічний строк перебування судді ОСОБА_2 на посаді, у зв'язку з чим останній звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії України із заявою про рекомендування його на посаду судді безстроково. Наказом відповідача визначено розмір суддівської винагороди, що підлягає нарахуванню позивачу, на період з 28.03.2015 року по 31.03.2015 року в розмірі 1 мінімальної заробітної плати, з 01.04.2015 року у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Встановивши обставини по справі та проаналізувавши чинне на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку, що дії відповідача під час винесення спірного наказу, такими, що вчинені у відповідності до норм чинного законодавства, оскільки у період з 01.01.2015 року по 01.04.2015 року чинними були положення Закону України «Про судоустрій та статус суддів» які передбачали виплату суддівської винагороди судді у якого закінчились повноваження у розмірі однієї мінімальної заробітної плати. Щодо доплати за вислугу років, судом зазначено, що у відповідності до чинного законодавства, суддя який не відправляє правосуддя не має права на отримання доплат до посадового окладу. Відмова у задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди обумовлена тим , що позивачем не доведено факт понесення ним моральних страждань, крім того, судом не встановлено протиправності в діях відповідача, о могли б спричинити моральну шкоду позивачу.

Наведене обумовили прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 р. у справі № 804/9700/15, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заявлених позовних вимог. Скаржник вказує на те, що спірний наказ винесено на підставі Закону України «Про внесення змін та визнання такими що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», що суперечить чинному законодавству, оскільки розмір суддівської винагороди може визначатись тільки Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та Законом України «Про Конституційний Суд України». Наполягає на понесенні моральних страждань внаслідок протиправних дій відповідача.

Сторони по справі про час і місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

До судового засідання не з'явились представники сторін. ОСОБА_2 до суду надіслано клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

З урахуванням наявних в справі матеріалів, нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Указом Президента України №342/2008 від 11.04.2008 року ОСОБА_2 призначений на посаду судді Кіровоградського окружного адміністративного суду.

10.04.2013 року закінчився п'ятирічний строк перебування позивача на посаді судді Кіровоградського окружного адміністративного суду, у зв'язку з чим, останній звернувся до Вищої кваліфікаційної комісії України із заявою про рекомендування його на посаду судді безстроково.

Наказом голови Кіровоградського окружного адміністративного суду № 45-к від 30.03.2015 року «Щодо встановлення посадового окладу судді ОСОБА_2» визначено: нараховувати судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 у період з 28 березня 2015 року по 31 березня 2015 року суддівську винагороду у розмірі однієї мінімальної заробітної плати; виплачувати судді Кіровоградського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 з 01 квітня 2015 року суддівську винагороду у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до довідки, виданої фінансово-господарським відділом Кіровоградського окружного адміністративного суду, позивач отримував суддівську винагороду в розмірі визначеному спірним наказом.

Указом Президента України №419/2015 від 14.07.2015 року позивача звільнено з посади судді Кіровоградського окружного адміністративного суду у зв'язку із закінченням строку, на який його призначено.

Не погодившись з винесенням такого наказу, а також вважаючи помилковим розмір визначеної наказом суддівської винагороди, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач вважає помилковим нарахування суддівської винагороди в розмірі 1 мінімальної заробітної плати за період з 28.03.2015 року по 31.03.2015 року.

Частиною першою та третьою ст. 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції Закону України станом на час виникнення правовідносин, передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України". Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 10 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно.

Пунктом 10 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014р. №76-УІІІ встановлено, що у 2015 році максимальний місячний розмір заробітної плати працівників державних органів та інших бюджетних установ, суддівської винагороди обмежується 7 розмірами мінімальної заробітної плати, а при скороченні чисельності працівників - 10 розмірами мінімальної заробітної плати.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року, яким статтю 129 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» доповнено частиною 9 наступного змісту: судді з моменту закінчення його повноважень до моменту прийняття рішення про звільнення (відставку) здійснюється виплата суддівської винагороди у розмірі однієї мінімальної заробітної плати у розрахунку за повний календарний місяць.

Розділом II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-УІІІ визнано таким, що втратив чинність, пункт 10 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" з 01.04.2015 року.

Таким чином положення закону, що встановлювали розмір суддівської винагороди для суддів у яких закінчився строк їх повноважень, на рівні 1 мінімальної заробітної плати діяли з 01.01.2015 року по 01.04.2015 року.

За наведених обставин виплата позивачу суддівської винагороди в розмірі 1 мінімальної заробітної плати за період з 28.03.2015 року по 31.03.2015 року передбачена чинним законодавством.

З 01.04.2015 року, після втрати чинності положень, які обмежували розмір суддівської винагороди, розмір нарахованої та виплаченої ОСОБА_2 суддівської винагороди відповідав приписам Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та становив 10 розмірів мінімальної заробітної плати.

Доводи позивача щодо необхідності виплати йому доплат до посадового окладу суперечать приписам ч.10 ст.133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», якими передбачено, що суддя який не здійснює правосуддя не має права на отримання доплат до посадового окладу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскільки повноваження відповідача щодо прийняття спірного наказу про встановлення розміру суддівської винагороди сторонами не оскаржують ся, а підстави для прийняття даного наказу, а саме відповідні норми чинного законодавства, як встановлено судом першої та підтверджено судом апеляційної інстанцій, застосовано відповідачем вірно у чіткій відповідності до законодавчо визначених положень, підстав вважати протиправним спірний наказ в межах доводів позовної заяви та апеляційної скарги не вбачається.

З огляду на відсутність факту протиправності дій, рішень або бездіяльності відповідача, якими порушено права позивача та спричинено моральних страждань, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Доводи скаржника стосовно підстав винесення спірного наказу, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, наказ від 30.03.2015 року №45-к «Щодо встановлення посадового окладу судді ОСОБА_2» винесено відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус судів» в редакції що діяла на момент винесення наказу, про що зазначено безпосередньо по тексту наказу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що питання встановлення розміру, та інші що пов'язані з виплатою суддівської винагороди визначаються виключно Законом України «Про судоустрій і статус судів». Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» лише внесено зміни до Законом України «Про судоустрій і статус судів», проте даний закон не встановлює розмір суддівської винагороди.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга залишаються без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 р. у справі № 804/9700/15 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 р. у справі № 804/9700/15 - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС України.

Головуючий: Н.А. Бишевська

Суддя: І.Ю. Добродняк

Суддя: Я.В. Семененко