Справа № 815/678/13-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/678/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: - Яковлєва О.В.,

суддів: - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі: - Іленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" звернулося до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній податковій інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , №, №, № від 04 жовтня 2012 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року, відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає встановленим обставинам у справі, так як підприємством підтверджено факт здійснення господарських операцій з ТОВ "ТД "ГЕЛІОС ТРЕЙД" наданими первинними бухгалтерськими документами, а висновки податкового органу про порушення податкового законодавства позивачем, що ґрунтуються на основі акту про неможливість проведення зустрічної звірки зазначеного контрагента, є безпідставними, так як фактично перевірка контрагента не проводилась, а тому відсутній будь-який зв'язок між порушеннями контрагента та позивачем.

Також, апелянтом зазначено, що посилання суду першої інстанції на необхідність підтвердження правомірності формування витрат і податкового кредиту у спірних правовідносинах шляхом надання відповідних товарно-транспортних накладних є безпідставними, так як згідно норм чинного законодавства такі документи не є обов'язковою умовою встановлення наявності чи відсутності факту проведення господарських операції.

Крім того, наявність певних недоліків в наданих первинних бухгалтерських документах, при їхній наявності та в сукупності з іншими доказами, які підтверджують факт здійснення господарських операцій, не є підставою для висновків податкового органу про безтоварність проведених операцій.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлень від 23 липня 2012 року № 002121/1773, № 002119/1771, № 002120/1772, № 002118/1770, № 001776/1774, від 17 липня 2012 року № 000782/1703, № 000783/1704, згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1, п.77.4 ст.77 ПК України, відповідно до наказу ДПІ у Приморському районі м. Одеси № 1333 від 07 липня 2012 року, а також національного плану-графіку проведення перевірок, співробітниками податкової служби проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ "Автомагістраль-Південь" з питань дотримання вимог податкового законодавства, у періоді з 01 січня 2011 року по 31 березня 2012 року, валютного та іншого законодавства, у періоді з 01 січня 2011 року по 31 березня 2012 року, за результатами якої складено акт № 5588/22-1/34252469 від 20 вересня 2012 року (том І а.с. 10-68).

Вказаною перевіркою встановлено наступні порушення ТОВ "Автомагістраль-Південь", а саме:

- п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України, в результаті чого завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податку на прибуток, у сумі 13 169 045 грн., у тому числі по податковим періодам: І квартал 2011 року - ну суму 11 696 003 грн.; ІІ квартал 2011 року - на суму 15 849 047 грн.; ІІ-ІІІ квартали 2011 року - на суму 13 196 863 грн.; ІІ-IV квартали 2011 року - на суму 13 313 555 грн.; І квартал 2012 року - на суму 13 169 045 грн.;

- п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 ЗУ "Про оподаткування прибутку підприємств", пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток, у сумі 41 053 747 грн., у тому числі по податковим періодам: ІІ квартал 2011 року - на суму 5 658 009 грн.; ІІ-ІІІ квартали 2011 року - на суму 27 182 949 грн.; ІІ-IV квартали 2011 року - на суму 41 023 400 грн.; І квартал 2012 року - на суму 30 347 грн.;

- п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого, у періоді з 01 січня 2011 року по 31 березня 2012 року занижено ПДВ, на загальну суму 28 114 236 грн.;

- п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого, у періоді з 01 січня 2011 року по 31 березня 2012 року, завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду по ряд. 24 Декларації з ПДВ за березень 2012 року, у розмірі 3 218 530 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки ДПІ у Приморському районі м. Одеси Одеської області направлено підприємству наступні податкові повідомлення-рішення:

- № від 04 жовтня 2012 року, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податку на прибуток, у розмірі 13 169 045 грн. (том І а.с. 69);

- № від 04 жовтня 2012 року, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість, у розмірі 3 218 530 грн. (том І а.с. 70);

- № від 04 жовтня 2012 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на прибуток, у розмірі 41 053 747 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції, у розмірі 7587 грн. (том І а.с. 71);

- № від 04 жовтня 2012 року, яким збільшено суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість, у розмірі 28 114 236 грн., застосовано штрафні (фінансові) санкції, у розмірі 11 517 395 грн. (том І а.с. 72).

Не погоджуючись із отриманими податковими повідомленнями-рішеннями та з метою їх оскарження в адміністративному порядку підприємство звернулося із відповідними скаргами до ДПС в Одеській області та ДПС України, які рішеннями № 33261/10/10-2007 від 10 грудня 2012 року та № 445/6/10-2115 від 14 січня 2013 року, відповідно, залишили їх без задоволення (том І а.с. 73-85).

З метою оскарження отриманих податкових повідомлень-рішень підприємство звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивачем порушено вимоги податкового законодавства, а проведені ним господарські операції з контрагентом ТОВ "ТД "ГЕЛІОС ТРЕЙД", не підтверджені належними первинними документами.

З такими висновками не погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Судовою колегією встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових-повідомлень рішень стали висновки контролюючого органу про порушення позивачем норм податкового законодавства у взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "ТД "Геліос Трейд", у період з 01 січня 2011 року по 31 березня 2012 року.

В даному випадку, обов'язок щодо доказування правомірності оскаржуваних податкових-повідомлень рішень покладається на податковий орган, як на суб'єкта владних повноважень.

З акту перевірки вбачається, що фактичною підставою у контролюючого органу для встановлення порушень позивачем норм податкового законодавства став акт відділу особливо важливих перевірок управління податкового контролю податкової інспекції № 1360/22-5 від 15 серпня 2012 року "Про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання ТОВ "ТД "Геліос Трейд" (том І а.с. 168-173).

Колегія зазначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування та які не суперечать чинному законодавству.

У вказаному акті податковим органом зазначено про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "ТД "Геліос Трейд", у зв'язку з відсутністю підприємства за місцезнаходженням, а також встановлено відсутність у нього основних засобів ведення фінансово-господарської діяльності, зокрема, складських приміщень, виробничих приміщень, транспортних засобів, фактичних трудових ресурсів.

Колегія вважає, що посилання податкового органу на висновки про порушення податкового законодавства позивачем, що ґрунтуються на основі акту про неможливість проведення зустрічної звірки його контрагента, є безпідставними, так як фактично перевірки контрагента не проводились, а тому відсутні будь-які об'єктивні факти причинно-наслідкового зв'язку між порушеннями контрагента та позивачем.

Більш того, встановлення відсутності у підприємства основних засобів ведення фінансово-господарської діяльності в акті про неможливість проведення зустрічної звірки, де мають зазначатись лише обставини, котрі спричинили таку неможливість, не передбачено чинним законодавством.

Тому, колегія суддів не приймає викладену у вказаному акті про неможливість проведення зустрічної звірки інформацію, як належний доказ у справі, що підтверджує безтоварність проведених господарських операцій з контрагентом ТОВ "ТД "Геліос трейд".

В свою чергу, актом перевірки не встановлено дефекту будь-якого первинного документу або обставин, які б свідчили про нікчемність укладених договорів між позивачем та його контрагентом.

Також, господарські операції позивача з контрагентом ТОВ "ТД "Геліос Трейд" проведені у період з 01 січня 2011 року по 31 березня 2012 року, а зазначений акт про неможливість проведення зустрічної звірки складено 15 серпня 2012 року, тобто після закінчення спірних господарських взаємовідносин.

Станом на момент проведення спірних господарських операцій контрагент ТОВ "ТД "Геліос Трейд" був включений до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, а також мав свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Підприємством в обґрунтування своїх позовних вимог, надано до суду належним чином складені первинні бухгалтерські документами, що підтверджують реальність проведених господарських операцій, а також дають змогу встановити факт придбання товарів та отримання послуг від контрагента ТОВ "ТД "Геліос Трейд".

В свою чергу, колегією суддів досліджено надані підприємством докази, внаслідок чого зроблено висновок про необхідність задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, з огляду на наступне.

Відповідно п.1 Прикінцевих положень ПК України, він набирає чинності з 01.01.2011 року, окрім положень Розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств», який набирає чинності з 01.04.2011 року.

Так, пунктом 2 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України встановлено, що з дати набрання чинності розділом III цього Кодексу платники податку на прибуток підприємств складають наростаючим підсумком та подають декларацію з податку на прибуток за такі звітні податкові періоди: другий квартал, другий і третій квартали та другий - четвертий квартали 2011 року.

Відповідно до пп.5.1. ст.5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Згідно пп. 5.2.1. п. 5.2.ст. 5 ЗУ «Про оподаткування прибутку підприємств», до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати,які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.187.1. ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.188.1 ст.188 ПК України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів, крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів, і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку).

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; - дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом201.11статті201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 3 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні документи, тобто податкові, видаткові накладні, рахунки, довіреності, акти виконаних робіт, акти прийому - передачі товарів, робіт, послуг оформлені на паперових носіях та при наявності таких обов'язкових реквізитів: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильності її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вже зазначалося судовою колегією, підставою для направлення оскаржуваних податкових-повідомлень рішень стали висновки контролюючого органу про порушення підприємством норм податкового законодавства по взаємовідносинах з контрагентом ТОВ "ТД "Геліос Трейд", у період з 01 січня 2011 року по 31 березня 2012 року.

Колегія зазначає, що визначальною ознакою господарських операцій є те, що вони повинні спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а тому, з метою встановлення факту здійснення господарських операцій підприємством, колегії належить з'ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Вищезазначені господарські операції здійснені на виконання умов укладених між ТОВ "Автомагістраль-Південь" та ТОВ "ТД "Геліос трейд" договорів, а саме:

- договір купівлі-продажу будівельних матеріалів № 13 від 05 травня 2010 року та додаткової угоди № 1 до нього (том ІІ а.с. 1-4), згідно умов яких, ТОВ "ТД "Геліос Трейд" (в особі постачальника) зобов'язується передати позивачу (в особі покупця) будівельні матеріали, а останній зобов'язується їх оплати, відповідно до умов цього договору;

- договір № 13/1 від 17 травня 2010 року (том VIII а.с.108-111), згідно умов якого, ТОВ "ТД "Геліос Трейд" (в особі виконавця) зобов'язується забезпечити позивача (в особі замовника) працівниками різної кваліфікації, а замовник зобов'язується здійснити оплату наданих послуг, відповідно до умов цього договору.

В свою чергу, згідно додаткової угоди № 1 (том VIII а.с.110-111) до договору № 13/1 від 17 травня 2010 року, замовнику відшкодовуються витрати з навчань працівників, дотримання правил пожежної безпеки, забезпечення працівників засобами пожежогасіння;

- договір № 13/2 від 05 травня 2010 року та додатковими угодами № 1, 2, 3 до нього (том VIII а.с. 150-154), згідно умов яких, ТОВ "ТД "Геліос Трейд" (в особі виконавця) зобов'язується надати позивачу (в особі замовника) послуги по забезпеченню дорожньо-будівельною чи іншою технікою для виконання робіт, а замовник зобов'язується здійснити оплату наданих послуг, відповідно до умов цього договору;

- договір № 13/3 від 17 травня 2012 року (том ІХ а.с. 109-110), згідно умов якого, ТОВ "ТД "Геліос Трейд" (в особі виконавця) зобов'язується забезпечити проживання працівників позивача (в особі замовника), а замовник зобов'язується надавати перелік працівників для розселення та здійснити оплату наданих послуг відповідно до умов цього договору;

- договір поставки ГСМ № 305 від 06 травня 2010 року (том Х а.с. 1-4), згідно умов якого, ТОВ "ТД "Геліос Трейд" (в особі постачальника) зобов'язується передати позивачу (в особі покупця) паливно-мастильні матеріали, а останній зобов'язується їх оплати, відповідно до умов цього договору.

На підтвердження виконання умов договору поставки будівельних матеріалів позивачем надано первинні бухгалтерські документи, а саме: видаткові накладні (том ІІ а.с. 5 - том V а.с. 81), податкові накладні (том V а.с. 82 - т. VІІІ а.с 107), товарно-транспортні накладні (том ХІІІ а.с. 1 - том ХVІІІ а.с. 199, том ІХХ), акти списання (том ХІ а.с. 227 -231).

Виконання умов договору постачання паливно-мастильних матеріалів від 06 травня 2010 року, надано первинні бухгалтерські документи, а саме: видаткові накладні (том Х а.с. 5 - 25), податкові накладні (том Х а.с. 26 - 46).

В свою чергу, отримання послуг з надання працівників різної кваліфікації, надання техніки та розміщення працівників оформлювались актами здачі-прийняття робіт, податковими накладними, копії яких наявні у матеріалах справи, а саме: за договором № 13/1 від 17 травня 2010 року (том VIII а.с. 112-133, том X а.с. 116-118, 123, 131); за договором № 13/2 від 05 травня 2010 року (том VIII а.с. 155-256, том IX а.с. 1-7, том X а.с. 118, 123, 136, 138-140, 144-146); за договором № 13/3 від 17 травня 2010 року (том IX а.с. 111-152).

Крім того, на підтвердження надання працівників контрагентом в матеріалах справи наявні подорожні листи, що підтверджують перевезення людей до місць проведення ремонтних робіт (том ХVІІІ а.с. 199 -250, том ХХ, ХХІ, ХХІІ), а також наявні підтвердження передислокації техніки (том ХХІІІ).

Вищезазначені отримані послуги та товари оплачені позивачем, що підтверджується наданими виписками з банківських рахунків (том ХІІ а.с. 1-104).

За наслідком господарських операцій суми витрат внесено до бухгалтерського обліку, а суми податку на додану вартість внесені позивачем до реєстру отриманих податкових накладних від вказаного контрагента та включені до складу податкового кредиту відповідного податкового періоду.

Із зібраних доказів вбачається, що факт отримання товарів підтверджується первинними бухгалтерськими документами, які складено у відповідності до вимог законодавства та які вказують на товарність проведеної операції, а саме наявність операції, їх оплата, що узгоджується з метою діяльності товариства.

Посилання податкового органу на будь-які недоліки в наданих товарно-транспортних накладних не є підставою для визнання проведених господарських операцій безтоварними, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від наявності чи відсутності товарно-транспортних накладних, а так само наявності в них певних недоліків.

Більш того, додержання Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, що затверджена спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року N281/171/578/155, не є виключною умовою підтвердження реальності проведених операцій, оскільки вказані правила не є законодавчим документом з питань оподаткування і не можуть регламентувати виключний порядок документування податкового обліку.

В судовому засіданні представником податкового органу зазначено, що позивачем беззаперечно здійснювалася господарська діяльність у спірному періоді та виконувалися умови договорів підряду із здійснення ремонтних робіт на всій території України, але контрагентом ТОВ "ТД "Геліос Трейд" позивачу товари та послуги фактично не надавалися.

Проте, будь-яких належних доказів та пояснень з приводу здійснення досить значного обсягу спірних господарських операцій іншими контрагентами, або власними силами позивача, податковим органом не надано.

Посилання суду першої інстанції на будь-які недоліки оформлення в наданих первинних бухгалтерських документах, при їхній наявності та в сукупності з іншими доказами, які підтверджують факт передачі товару та отримання послуг, не є підставою для визнання безтоварними проведені господарські операції.

Більш того, податковим органом під час проведеної перевірки не виявлено вказаних судом першої інстанції недоліків у первинних документах, або обставин, які б свідчили про нікчемність укладених договорів.

Так, у справах з приводу оскарження рішень суб'єктів владних повноважень, адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до відповідальності, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати оскаржуване рішення або відмовити у цьому.

В свою чергу, підприємством, належним чином, підтверджено реальність отримання товарів та послуг за вищевказаними операціями від свого контрагента та відображено реальні зміни свого майнового стану у бухгалтерському та податковому обліку.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" - задовольнити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2015 року - скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № , № , № , № від 04 жовтня 2012 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь", сплачений судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги, у розмірі 4817,41 гривні.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після складання постанови у повному обсязі, згідно ст. 160 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 02 березня 2016 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло