Справа № 821/75/16
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/75/16
14 год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Гороха М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про скасування податкових повідомлень - рішень та податкової вимоги,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ОДПІ), в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення від 27.08.2015 р. № 227-17 про визначення позивачу суми податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 9520,33 грн., № 228-17 про визначення суми податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 17347,67 грн. та податкову вимогу від 04.01.2016 р. № 25-21.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що позивач із 2009 року орендує земельну ділянку державної власності. Договір оренди закінчився 25.06.2014р., проте позивач як орендар продовжував користуватися землею, а орендодавець не заперечував проти цього. Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 10.07.2015 р. № 21-463/43-15-СГ, зазначений договір оренди поновлений терміном на 7 років, починаючи із 25.06.2014р. На даний час додаткова угода на подовження договору оренди з позивачем не підписана та не зареєстрована, оскільки існують спірні питання щодо розміру земельної ділянки. На думку позивача, якщо договір оренди земель підлягає поновленню і платник продовжує користуватись такою земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди та не отримав письмового заперечення щодо використання земельної ділянки, то до поновлення у встановленому порядку такого договору орендар повинен сплачувати орендну плату відповідно до умов попереднього договору. За договором оренди від 25.06.2009 р. орендна плата земельної ділянки складає 1196,70 грн. Відповідач надіслав позивачу податкове повідомлення - рішення від 11.06.2014 р. № 203-15 на суму 1196,70 грн. Вказана сума сплачена ОСОБА_3 в повному обсязі 12.11.2014 р., а також 30.11.2015 р. було проведено доплату за 2014 рік в сумі 266,00 грн. За 2015 рік позивач. сплатив орендну плату в розмірі 1931,56 грн. із врахуванням індексів інфляції 30.11.2015 р. Спірними ППР позивачу додатково нараховані суми орендної плати за землю за 2014-2015 роки. Розмір орендної плати розрахований відповідачем відповідно до наказу Держгеокадастру від 10.07.2015 р. № 21-463/4, виходячи із нормативної грошової оцінки площі ріллі по Херсонській області. Позивач вважає, що спірні ППР суперечать вимогам п. 288.1 ст.288 Податкового кодексу України, оскільки підставою для нарахування орендної плати є договір оренди, оформлений та зареєстрований відповідно до чинного законодавства. Відтак, на думку представника позивача, підстав для донарахування орендної плати за земельну ділянку за 2014 рік та нарахування орендної плати за 2015 рік згідно податкових повідомлень - рішень від 27.08.2015 р. № 227-17 на суму 9520,33 грн., № 228-17 в розмірі 17347,67 грн. немає. Представник ОСОБА_3 стверджує, що грошове зобов'язання з орендної плати за вищевказаними ППР є неузгодженим, оскільки позивач скористався правом на адміністративне оскарження ППР та наділений правом на звернення до суду протягом місяця, що настає за днем закінчення адміністративної процедури, проте відповідачем 04.01.2016 р., у порушення ст. 56.15 Податкового кодексу України, надіслано йому рекомендованим листом податкову вимогу від 04.01.2016 р. № 25-21 про існування станом на 03.01.2016 р. податкового боргу в розмірі 25048,90 грн. із повідомленням про поширення права податкової застави на майно платника податків та нарахування пені та штрафних санкцій.

Посилаючись на вище викладене, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, зазначив, що між громадянином ОСОБА_3 та Голопристанською районною державною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 25.06.2009 р. № 4АА72100003 строком на 5 років. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 10.07.2015р. № 21-463/43-15-СГ "Про поновлення гр. ОСОБА_3 договору оренди земельної ділянки та встановлення розміру орендної плат" договір оренди від 25.06.2009р. № 4АА72100003 поновлено з 25.06.2014 року строком на 7 років. Зазначеним наказом встановлено тимчасовий розмір орендної плати, що становить 3% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області за 1 гектар на рік. Представник Цюрупинської ОДПІ відмітив, що грошове зобов'язання на загальну суму 26868,00 грн. відповідно до податкових повідомлень - рішень від 27.08.2015 р. № 227-17 та № 228-17 нараховане контролюючим органом правомірно на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та відповідає вимогам ст.ст. 286, 287, 288 Податкового кодексу України. У задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

25.06.2009 р. на підставі розпорядження голови Голопристанської районної державної адміністрації від 19.12.2008 р. "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_3", між позивачем та Голопристанською РДА укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення (поліпшені пасовища) загальною площею 19,9998 га із кадастровим номером НОМЕР_2, зареєстрований у Голопристанському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії ДП "Центр ДЗК", про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 25.06.2009 р. у книзі № 4АА002097 - 03, для ведення фермерського господарства із земель резервного фонду на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Договір сторонами укладено на 5 років до 25.06.2014 р.

Вiдповiдно до пункту 8 вказаного договору орендна плата складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (39890,00 грн.), а саме 1196,70 грн. на рік.

Податковим повідомленням - рішенням від 11.06.2014 р. № 203-15 позивачеві визначено суму податкового зобов'язання за платежем 13050500 "Орендна плата за землю" у розмірі 1196,70 грн. Оплата гр. ОСОБА_3 до бюджету цього платежу підтверджується наявною у справі копією квитанції № 75 від 12.11.2014 р.

10.07.2015 р. в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області виданий наказ № 21-463/43-15 - СГ від 10.07.2015 р. "Про поновлення гр. ОСОБА_3 договору оренди земельної ділянки та встановлення розміру орендної плати" (далі - наказ № 21), згідно з яким договір оренди землі від 25.06.2009 р. вважається поновленим на 7 років з 25.06.2014 р., шляхом укладання додаткової угоди зі зміною орендних умов, встановивши орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою в розмірі 3% від її нормативної грошової оцінки. До набрання чинності рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки орендна плата встановлюється у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області, що складає:

- з 01.04.2014 року по 31.12.2014 року - 694,53 грн. за гектар на рік;

- з 01.01.2015 року - 867,47 грн. за гектар на рік.

Наказом № 21 від 10.07.2015 р. позивача, зокрема, зобов'язано підготувати та подати до відділу Держземагенства у Голопристанському районі Херсонської області проект додаткової угоди до договору оренди.

Станом на 22.01.2016 р. проект додаткової угоди не підписаний сторонами, не зареєстрований у встановленому законом порядку та знаходиться на доопрацюванні.

Згідно із квитанцією № 134 від 30.11.2015р. позивачем здійснено доплату суми орендної плати в розмірі 266,00 грн. за 2014 рік.

Погашення позивачем орендного платежу за 2015 рік, із урахуванням індексів інфляції, підтверджується копією квитанції № 133 від 30.11.2015 р. на суму 1931,56 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.2015 р. Голопристанським відділенням Цюрупинської ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 227-17, яким громадянину ОСОБА_3 визначено податкове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб на 2014 рік в сумі 9520,33 грн. та податкове повідомлення - рішення № 228-17, яким визначено податкове зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб на 2015 рік в розмірі 17347,67 грн., розраховане на підставі наказу № 212 у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області.

08.12.2015 р. платником податків оскаржено рішення відповідача до Державної фіскальної служби України та у зв'язку із цим направлено на адресу Цюрупинської ОДПІ лист з проханням вважати ППР від 27.08.2015 р. № 227-17 та № 228-17 неузгодженими.

Рішенням ДФС від 28.12.2015 р. № 12138/с/99-99-10-01-02-25, яке отримано позивачем рекомендованою поштою 12.01.2016 р., оспорювані ППР залишені без змін, а скаргу - без задоволення.

04.01.2016 р. відповідачем сформовано податкову вимогу № 25-21 щодо сплати податкового боргу за узгодженими грошовими зобов'язаннями в розмірі 25048, 90 грн. (24969,66 грн. - основний платіж, 79,24 грн. - пеня). ОСОБА_3 попереджено про те, що з 03.01.2016 р. на будь - яке майно платника податків, яке перебуває у його власності та яке платник податків набуде в майбутньому на правах власності поширюється право податкової застави та нараховується пеня та штрафні санкції.

Вважаючи неправомірними вищезазначені рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом щодо їх скасування.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірних ППР та податкової вимоги, суд вважає за необхідне врахувати наступні положення законодавства.

Згiдно зi ст. 116 Земельного кодексу України (далi - ЗКУ) громадяни та юридичнi особи набувають права власностi та права користування земельними дiлянками iз земель державної та комунальної власностi за рiшенням органiв виконавчої влади або органiв мiсцевого самоврядування, або державних органiв приватизацiї, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсiв в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Право власностi на земельну дiлянку, а також право постiйного користування та право оренди земельної дiлянки виникають з моменту державної реєстрацiї цих прав ( ст. 125 ЗКУ) право оренди земельної дiлянки посвiдчується договором оренди землi, зареєстрованим вiдповiдно до закону ( ст. 126 ЗКУ ).

Вiдповiдно до ст. 18 Закону України "Про оренду землi" договiр оренди набирає чинностi з моменту його державної реєстрацiї.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землi" передбачено, що договiр оренди землi - це договiр, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендаревi земельну дiлянку у володiння i користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну дiлянку вiдповiдно до умов договору та земельного законодавства. Орендна плата за землю - це платiж, який орендар вносить орендодавцевi за користування земельною дiлянкою. Розмiр, форма i строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторiн у договорi оренди крiм строкiв внесення орендної плати за земельнi дiлянки державної та комунальної власностi, якi встановлюються вiдповiдно до Податкового кодексу України (ст. 21 Закону "Про оренду землi").

За приписами пп. 14.1.136 п. 14.1 , пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далi - ПК України): плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формi земельного податку та орендної плати за земельнi дiлянки державної i комунальної власностi, орендна плата за земельнi дiлянки державної i комунальної власностi - обов'язковий платiж, який орендар вносить орендодавцевi за користування земельною дiлянкою.

Платником орендної плати, вiдповiдно до вимог п. 288.2 ст. 288 ПК України, є орендар земельної дiлянки, а об'єктом оподаткування згiдно з п. 288.3 ст. 288 ПК України є земельна дiлянка, надана в оренду. Розмiр та умови внесення орендної плати встановлюються у договорi оренди мiж орендодавцем (власником) та орендарем. (п.п. 288.4 ст. 288 ПК України).

При цьому, відповідно п. 288.1 ст. 288 ПК України пiдставою для нарахування орендної плати за земельну дiлянку є договiр оренди такої дiлянки

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової політики.

Згідно з п.286.5. ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцiнка земельних дiлянок з урахуванням коефiцiєнта iндексацiї, визначеного вiдповiдно до порядку, встановленого роздiлом ХIII ПК України (ст. 271 ПК україни).

Згідно з п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розмiру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцiнка земельних дiлянок.

Таким чином, внесення орендної плати землекористувачем здійснюється на підставі визначених сторонами у договорi оренди умов із урахуванням показників нормативної грошової оцiнки земельних дiлянок.

Згідно з абз. 6 ст. 33 Закону "Про оренду землi" у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Судом з'ясовано, що додаткова угода до договору оренди земельної ділянки, за якою строк дії договору поновлюється на 7 років з 25.06.2014 р. зі зміною орендних умов не зареєстрована у визначеному законом порядку.

Доказів інформування контролюючого органу про внесення змін до договору оренди землі, зареєстрованого 25.06.2009 р. шляхом укладення додаткової угоди, відповідачем суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено нарахування орендної плати позивачу на 2014-2015 роки у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області, а не згідно умов договору - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується, хоча на момент винесення рішень контролюючого органу відповідних змін до договору оренди земельної ділянки внесено не було, додаткової угоди не укладено. Суд відмічає, що позивач орендує земельну ділянку сільськогосподарського призначення, проте не ріллю, а пасовища, що значно впливає на вартість грошової оцінки.

Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Отже, з урахуванням положень статті 654 Цивільного кодексу України, розмір орендної плати за землі державної і комунальної власності встановлюється договором, а тому сама по собі зміна грошової оцінки землі без внесення відповідних змін до договору оренди земельної ділянки із земель, що є державною або комунальною власністю, не породжує обов'язок орендаря сплачувати плату за землю в іншому, ніж встановлено договором, розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постанові від 02.12.2014 року № 21-274а14.

Враховуючи вищевикладене, вiдповiдно до наведених норм чинного законодавства слідує, що орендар повинен сплачувати орендну плату за земельнi дiлянки державної та комунальної власностi з урахуванням змін нормативної грошової оцінки лише з моменту державної реєстрацiї змін чи доповнень до договору оренди земельної дiлянки. Відтак, до укладення додаткової угоди, зареєстрованої у встановленому законом порядку, в разі беззаперечного продовження користування земельною ділянкою, зберігається розмір обчисленої орендної плати, визначений у договорі оренди. Разом із тим, розмір орендної плати не може бути меншим, ніж встановлений п.п 288.5.1. п. 288.5 ст. 288 ПК України мінімум плати за землю: розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Суд критично ставиться до визначення розміру орендної плати відповідачем на підставі наказу начальника Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, оскільки наказ не є договором оренди та без укладення останнього не може регулювати розмір орендної плати.

Необхідно зазначити, що у поновленому договорі оренди сторони досягли згоди на встановлення орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки орендованої земельної ділянки, що не суперечить нормам Податкового кодексу та співпадає із умовами договору оренди, що закінчився. Тому безпідставним є визначення орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області, якщо предметом оренди є пасовища, ціна яких значно нижча.

За таких обставин суд дійшов висновку про неправильне застосування відповідачем норм податкового законодавства, що призвело до необгрунтованих висновків, а тому податкові повідомлення-рішення від 27.08.2015 р. № 227-17 на суму 9520,33 грн. та від 27.08.2015 р. № 228-17 на суму 17 347,67 грн. підлягають скасуванню.

Що стосується скасування податкової вимоги контролюючого органу від 04.01.2016 р. № 25-21, суд відмічає, що скасування податкових повідомлень-рішень, що стали підставою для її прийняття, спричиняє анулювання податкового боргу, визначеного у податковій вимозі, що зумовлює її скасування.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України судові витрати, понесені ОСОБА_3, відшкодовуються позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.08.2015 р. № 227-17 про визначення ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 9520,33 грн.

Скасувати податкове повідомлення рішення від 27.08.2015 р. № 228-17 про визначення ОСОБА_3 суми податкового зобов'язання з орендної плати з фізичних осіб у розміфрі 17347,67 грн.

Скасувати податкову вимогу від 04.01.2016 р. № 25-21.

Стягнути на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати в сумі 551,21 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області шляхом безспірного списання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 01 березня 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 8.3.13