Справа № 804/137/16
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2016 р. Справа № 804/137/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук-Борисенко Н. В.
при секретаріПанченко Я.І.
представників позивача представника відповідача Кукуруза В.Ю., Медведєв К.І. Каціонової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці Державної фіксальної служби України про скасування рішення, -
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні надав письмові заперечення та зазначив, що враховуючи результати перевірки, виявлені невідповідності та неповнота наданих документів за переліком, сформованим відповідно до положень частини третьої статті 53 Митного Кодексу України (далі - МК України), не підтвердження заявленої митної вартості за результатами проведених розрахунків з урахуванням документів, що надані позивачем, керуючись вищезазначеними положеннями законодавства, у відповідача відсутні підстави для визнання заявленої декларантом митної вартості та скасування рішення про коригування митної вартості №110010000/2015/600407/1 від 01.07.2015. Таким чином, відповідач вважає, що посадові особи Дніпропетровської митниці при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого ПАТ «ДМКім.Ф.Е. Дзержинського»товару та оформленні картки відмови діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.07.2015 позивач звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення товару: «концентрат залізорудний агломераційний». Даний товар надійшов на адресу ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015р. №15-0835-12, укладеного між ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомпания» та позивачем та заявлений до митного оформлення шляхом подання митної декларації №110010000/2015/021367 від 01.07.2015. Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 МК України, а саме 2,185RUза кг.
Відповідно статті 54 МКУкраїни, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині 1 статті 58 МКУкраїни.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Згідно із статтею 337 МК України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення;контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Відповідно до статті 33 МКУкраїни, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Так, за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.
За митною декларацією№ 110010000/2015/021367 від 01.07.2015 при візуальному контролі документів до МДвиявлено певні ознаки ризиковості операції, що визначені наступними індикаторами ризиків:105-2 «можливе заниження митної вартості товару. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості. Звернути увагу на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів. Провести перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів».
Згідно листа ДМС України №4/09-005-ЕП від 02.01.2002митницями отримано обов'язкове для виконання Положення про уніфікований порядок проставляння органами держав-учасниць СНД на транспортних та комерційних документах печаток та штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн.Відповідно до пункту 6 Положення у випадках ввезення товарів з однієї країни СНД на митну територію іншої, відсутність на транспортних та комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.
Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності, а саме: товар імпортовано за контрактом від 29.04.2015 № 15-0835-12 та додатком до цього контракту від 17.06.2015 № 5, що заявлений декларантом позивача як непрямий контракт, тобто укладений не з виробником оцінюваного товару, а з посередником.
Так, відповідно до Відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 № 1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій», зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, декларується під кодом 4104.
Декларантом позивача контракт від 29.04.2015 № 15-0835-12 в гр. 44 МД 01.07.2015 № 110010000/2015/021367 задекларовано під кодом4100.
Судом встановлено, що продавцем товару відповідно до контракту №15-0835-12 від 29.04.2015 є ТОВ «Русскаягорно-металлургическаякомпания», відправником товару, відповідно до гр. 2 МД № 110010000/2015/021367 є ВАТ «Стойленский ГОК».
З матеріалів справи вбачається, що договору із третіми особами, що пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається, в пакеті документів приєднаних до ЕМД декларантом ПАТ «ДМКД» не надано.
Відповідно до зовнішньоекономічного контракту залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fе. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні2166,91руб.РФ/т при вмісті Fе 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fе, надбавка або знижка до базової ціни складає23,80руб.РФ/т за1%Fе долі в пропорції.
Вміст Fе зазначено відповідно до наданого до митного оформлення сертифікату якості №88.
Так, ідентифікувати рахунок-фактуру із сертифікатом якості можливолише за вагою товару. Вказані рахунки-фактури виставлені ТОВ «Русскаягорно-металлургическая компания» в рамках зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 на умовах поставки СРТ Дніпродзержинськ.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем до документів митного оформлення надано рахунок-фактуру від виробника товару - ВАТ «Стойленский ГОК», виставлений в рамках контракту № 15-04-29, додатку від 15.06.2015 № 3, відповідно до якого вартість товару визначенана рівні 1 365руб.РФ/т при вміст Fе - 66,5%.
Зазначений рахунок-фактура містить посилання на сертифікат якості №88 де вміст Fe визначено на рівні 66,8% в той час, як в рахунку-фактурі - 66,5%.
З урахуванням того, що ціна товару розраховується в залежності від вмістуFе, зазначена невідповідність є суттєвою для обчислення ціни товару.
Судом встановлено, що контракт № 15-04-29, та додаток №3від 15.06.2015 до митного оформлення позивачем не надано.
Рахунки продавця та виробника товару ідентифікуються між собоюлише за вагою, при цьому ціна товару в рахунках продавця зазначена в залежності від вмістуFе та відрізняється від ціни, зазначеній в рахунках виробника, яка при різному вмісті Fе визначена в єдиному розмірі.
Зазначені розбіжності унеможливили здійснення обчислення заявленої позивачем митної вартості товару.
У судовому засіданні встановлено, що рахунки контрактоутримувача, і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.
Відповідно до Положення про уніфікований порядок проставляння митними органами держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав на транспортних і комерційних документах печаток і штампів митних органів країн відправлення товарів, а також митних органів транзитних країн, яке було затверджене на 32-му засіданні Ради керівників митних служб держав - учасниць Співдружності рішенням N 5/32 від 13.09.2001 (набрало чинності з 01.01.2002 та обов'язкове для виконання митними органами держав - учасниць Співдружності), відсутність на транспортних і/або комерційних документах відміток відповідних митних органів держав СНД є підставою для застосування додаткових форм митного контролю.
Відповідно до копії декларації країни експорту №10101100/180615/0000669від 18.06.2015 вартість оцінюваного товару на умовах СРТ Дніпродзержинськ складає1948,62руб.РФ/т, що не відповідає ні рахункам виробника, ні рахункам контрактоутримувача.
Таким чином використання наданої декларації країни експорту в якості документа, що підтверджує заявлену митну вартість не можливе.
Відповідно до умов контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12, додатку № 5 від 17.06.2015, умовами поставки товару визначеноСРТ Дніпродзержинськ. Зазначені умови поставки передбачають несення продавцем витрат доставки товару до місця призначення на кордоні України.
Відповідно пункту 10 статті 58 МК України складовими митної вартості є, в тому числі, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов'язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на страхування цих товарів.
Позивачем до документів митного оформлення надано лист №062Д/1683 від 01.07.2015, в якому зазначено, що підтвердження транспортної складової територією України неможливе, тому з урахуванням умов поставки СРТ Дніпродзержинськ відповідно до пункту 10 статті 58 МК України вартість транспортування від виробника до пункту призначення є складовою вартості товару за контрактом, заявленої декларантом як митна вартість. Оскільки декларантом ПАТ «ДМКД» надано документи, що містять розбіжності стосовно умов поставки оцінюваного товару та, відповідно, вартості зазначеного товару відповідно до таких умов, необхідне надання відомостей щодо транспортної складової з метою проведення перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Судом встановлено, що документи, визначені пунктом 2.6 статті 53 МКУкраїни, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів Позивачем надані не були.
Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України обов'язковими документами, що підтверджують заявлену митну вартість, є документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Таким чином в порушення пункту 6 частини 2 статті 53 МК України документи, які містять відомості, що підтверджують транспортну складову у вартості оцінюваних товарів, позивачем не надано.
Судом також встановлено, що в графах 4, 20 залізничної накладної №АЦ644957 вказано, що платникамипо Російській залізниці є АТ «ПГК», по Укрзалізниці - ТОВ «Перша вантажна компанія в Україні».
Так, поозивач, завив про неможливість підтвердженні транспортних витрат територією України та просив вважати фактурну вартість як митну.
З урахуванням зазначеної заяви позивача витрати, понесені на транспортування товару територією України входять до митної вартості товару, а отже повинні обчислюватись. Відсутність зазначених відомостей унеможливлює здійснення обчислення транспортної складової заявленої митної вартості товару.
Враховуючи викладене, та з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до частини 5 статті 54 МКУкраїни, використовуючи право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, з урахуванням пунктів 2, 3 статті 53 МК України, посадовою особою митниці зобов'язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) наступи; документи:
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації;
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Листом №062Д/1685від 01.07.2015, надісланим у складі електронного повідомлення, декларантом проінформовано відповідача про неможливість надання додаткових документів, зазначених у вимогах митного органу, в термін визначений пунктом 3 статті 53 МКУкраїни та повідомлено, що зазначені документи будуть надані в установлений законом термін відповідно пункту 8 статті 55 МКУкраїни.
Відповідно до пунктів 6.2 та 6.3 статті 54 МК України митний орган може відмовитивмитному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю у разі, якщо:
заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів;
невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару;
неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 МКУкраїни;
відсутності у документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
У зв'язку ізнеможливістю застосування першого методу визначення митної вартостітоварів посадовою особою Дніпропетровської митниці було послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Так, судом встановлено, що для проведення коригування митної вартості імпортованого товару у митного органу відсутня інформація щодо вартостіідентичних товарів (стаття 59 МКУкраїни), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.
Також відсутня інформація щодо вартості аналогічних (подібних) товарів (стаття 60 МКУкраїни), митне оформлення яких вже здійснено за методом визначення митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) за посередницьким контрактом.Методи на основі віднімання та додавання вартості(статті 62,63 МКУкраїни) неможливо застосувати у зв'язку із відсутністю об'єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню.
У разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Отже, у зв'язку в викладеним під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
Застосований митницеюрезервний метод визначення митної вартості (стаття 64 МКУкраїни) базується на світовій практиці, згідно якої в рамках цього методу допускається розумна гнучкість в підходах до застосування попередніх методів визначення митної вартості.
При здійсненні контролю співставлення, тобто порівняння рівня заявленої митної вартості з інформацією, наявною у митного органу щодо вартості ідентичних та подібних (аналогічних) товарів митне оформлення яких вже здійснено посадовою особою митниці встановлено, що в базі даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи (далі - ЄАІС) була відсутня інформація щодо митних оформлень, за якими ввезено ідентичний товар«концентрат залізорудний агломераційний» за посередницькими угодами.
Проте, містилась інформація щодо митного оформлення ідентичного товару «концентрат залізорудний агломераційний» (за прямим контрактом, враховуючи якісні показники за вмістом Fе - в середньому від 66,1%-66,6%) на умовах СРТ Дніпродзержинськ МД від 13.03.2015 № 110010000/2015/020301 - 2,8534руб.РФ/кг при базовій цінісировини з базовим вмістом Fе 66% на рівні 2263,00 руб. РФ/т без ПДВ та вартості. плати за перевезення, при цьому, вартість перевезення складає 580 руб. РФ/т.
Таким чином, вартість на умовах СРТ Дніпродзержинськ «концентрату залізорудного агломераційного»за прямим контрактом складає2,843 руб. РФ/кг,а позивачем з контрактом із посередником заявлено2,185 РФ/кг.
Враховуючи відмінності щодо комерційних умов зовнішньоекономічної операції та вмісту Fе у складі порівняних товарів, відповідно до пункту 5 статті 59, 60 МК України використання наявної у митного органу інформації можливе за умови коригувань зазначеної ціни з урахуванням розбіжностей незалежно від того, чи веде це до збільшення або зменшення вартості.
Коригування митної вартості проведено за рішенням № 110010000/2015/600407/1 від 01.07.2015 (резервний метод).
Таким чином, суд вважає, що Рішення про коригування митної вартості товарів прийнято вілповідачем відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до статті 264 МК України, у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.
Таким чином, суд приходить до висновку, що Картка відмови прийнята відповідачем відповідно до норм чинного законодавства.
Відповідно до положень частини 7 статті 55 МК України, у випадку незгоди з рішенням про коригування митної вартості товарів, декларант має право на випуск товару у вільний обіг під гарантійні зобов'язання шляхом надання гарантій, крім випадків, передбачених частини 6 статті 307 МКУкраїни.
Декларант позивача скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД № 110010000/2015/021378 від 01.07.2015.
Згідно з частиною 8, 9 статті 55 МКУкраїни позивач листом № 062Д/2673від 11.09.2015 звернувся до Дніпропетровської митниці ДФС з проханням розглянути питання щодо відкликання спірного Рішення про коригування митної вартості. Проте, документів за сформованим переліком до Дніпропетровської митниці ДФС не надано.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами опрацювання зазначеного листа митницею листом № 2290/10/04-50-25-02 від 17.09.2015 повідомлено позивача про наступне:
пунктом 6.1. зовнішньоекономічного контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12 визначено, що оплата товару відбувається за цінами та у терміни, визначеними специфікаціями до контракту. Оцінюваний товар імпортовано за додатком від 17.06.2015 № 5, згідно з яким товар постачається на умовах 100% оплати протягом 10 банківських днів з дати передачі товару продавцем першому перевізнику, що визначається датою штемпеля станції відправлення.
Враховуючи зазначене, станом на дату подачі листа № 062Д/2673 від 11.09.2015 оплата за товар повинна бути здійснена.
Документами, які підтверджують митну вартість товар є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (стаття 53 МКУкраїни).
Зазначені банківські платіжні документи позивачем до митниці не надані, що унеможливило підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару.
Позивачем до позовної заяви додано банківський документ SWIFT від 24.07.2015, відповідно до якого за контрактом № 15-0835-12 від 29.04.2015 здійснено оплату в розмірі 54 000 000RUB.
Суд звертає увагу на те, що зазначений документ не надавався до відповідача, а отже є неналежним доказом у справі та відповідно до пункту 3.2 контракту № 15-0835-12від 29.04.2015, орієнтовна сума контракту складає 3 млрд. руб. РФ.
У зв'язку із відсутністю у банківському платіжному документі посилань на специфікацію до контракту або на інвойс, зазначений банківський платіжний документ неможливо ідентифікувати із спірною партією товару.
Судом було встановлено, що згідно з інформацією Дайджесту цін товарів на світових ринках видавництва ДП «Укрзовнішекспертиза» (№ 37 за 2015 рік), рівень цін залізорудного концентрату (Росія експорт в Європу, DАР - кордон України) у період з 01.07.2015 по 15.07.2015 складав 50-60 $/т, без ПДВ, що значно вище, ніж заявлено позивачем на умовах СРТ м. Дніпродзержинськ за непрямим контрактом.
Так, станом на 01.07.2015 за інформацією Центробанка РФ курс руб.РФ - $ становив54,84. Таким чином, 50-60 $/т дорівнює2792-3350руб.РФ/т. в той час, як Позивачем заявлено2185 КІІ митницею визначено 3084RU.
Відповідно до положень частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.
В силу частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За викладених вище обставин та відповідних доказів, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердженняв ході судового розгляду, а тому у задоволенні позовуПАТ «ДМК ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці ДФС про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів слід відмовити за викладених підстав.
Відповідно до статті 94 КАС України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалена постанова.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, визнання недійсним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів- відмовити.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.254 КАС України та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та строки, передбачені ст.186 КАС України.

Повний текст постанови складено 08 лютого 2016 року.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 08.02.2016 р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді Н.В. Захарчук-Борисенко Н.В. Захарчук-Борисенко В.В.Кухар