Справа № 490/525/16-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/377/2016 Справа № 490/525/16-а
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Гуденко О.А.,
при секретарі Гудковій Є.С.,
за участю позивача , представника відповідача Дзарданової А.М., поліцейських роти № 4 батальону № 4 патрульної поліції в м. Миколаєві Загребелюка Є.Б. та Олисько Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м.Миколаєві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -
ВСТАНОВИВ:
25 січня 2016 року позивач звернувся до суду м. Миколаєва із адміністративним позовом, в якому просив скасувати Постанову ПС1 № 955408 від 13 січня 2016 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КупАП та закрити провадження у справі в звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13 січня 2016 року, керуючи власним транспортним засобом марки Митсубиши Паджеро , д/н НОМЕР_1 в м.Миколаєві дійсно зупинився менше, ніж за 10 метрів перед пішохідним переходом біля Першої Української гімназії по вул. Адміральська , не порушуючи правил дорожнього руху, пропускаючи дітей-пішоходів та чекаючи доньку після закінчення навчання. З машини він не виходив та двигун не вимикав, така зупинка тривала 10-15 секунд. При цьому він не створював аварійної ситуації і міг би на вимогу поліцейського просто продовжити рух далі, але останній наполягав на складенні Постанови, тим самим затримавши його перед переходом на 15 хвилин, в той час як зупинка мала би тривати не більше 30 секунд. Вважає, що не скоював того порушення правил дорожнього руху, за яке була необхідність складати Постанову, адже він одразу пояснив, що чекає дитину зі школи і одразу поїде, як дитина сяде в машину . До того ж метою діяльності нової поліції повинно бути сприяння водіям , а не їх покарання за незначні порушення.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на дотримання поліцейськими вимог закону при складанні оскаржуваної постанови та відповідність обраної кваліфікації правопорушення та адміністративного стягнення скоєному діянню.
Рядовий поліції ОСОБА_2 суду пояснила, що при патрулюванні центру міста , рухаючись по вул.Адміральська в бік вул.Пушкінській вони звернули увагу на зупинений автомобіль прямо перед пішохідним переходом біля Першої гімназії . Її напарник вийшов з машини і направився до водія, а вона продовжила рух на патрульному автомобілі, шукаючи місця для належного паркування. Згодом, коли вона підійшла до автомобіля позивача , почула, що водій заперечує факт скоєння правопорушення, грубо поводиться, від підпису в постанові відмовився.
Рядовий поліції ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно складав оскаржувану Постанову після пояснень водія, який пояснив, що зупинився ненадовго і чекає доньку зі школи, проте не визнав свою вину і сам факт порушення ПДР, зазначивши що через відсутність належнихї поаркуваальних місць вимушений зупинятися там, де є місце. Також поводився зневажливо, пред`являв посвідчення помічника народного депутата України, від підпису відмовився.
Вислухавши пояснення сторін, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлені наступні йому факти та відповідні ним правовідносини.
Як вбачається з постанови в справі про адміністративне правопорушення, 13 січня 2016 року о 15 год. 00 хв. позивач, керуючи транспортним засобом Мітсубіші Паджеро , д/н НОМЕР_1 в м.Миколаєві здійснив зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу біля Першої Української гімназії по вул. Адміральська , 11 в м.Миколаєві , чим порушив п. 15.9 .Г ПДР . Дане правопорушення було зафіксоване постановою компетентної особи Управління патрульної поліції в м.Миколаєві серії ПС1 № 955408 від 13 січня 2016 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні з накладенням адміністративного стягнення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.00 коп.
Від підпису ОСОБА_1 відмовився, отримав примірник постанови поштою 25.01.2016 року.
Відповідно до ст. 222 КУпАП , органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 276 КУпАП , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Частиною третьою ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо(неупереджено); добросовісно, розсудливо з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями поліцейських, які безпосередньо виявили та зафіксували факт скоєння правопорушення, фото та відео-фіксацією, а також поясненнями самого позивача, який в судовому засіданні визнав , що дійсно здійснив зупинку свого автомобіля на відстані, що є значно меншою 10 метрів від пішохідного переходу.
Пояснення позивача, що він здійснив таку зупинку , пропускаючи пішоходів, спростовуются відеозаписом скоєного правопорушення з відеореєстратора патрульного автомобіля, а також показами самого водія, який навіть в своїх поясненнях в суді не заперечував, що зупинився, чекаючи доньку зі школи.
Немає підстав також і для застосування положень ст. 22 КУпАП щодо можливості звільнення від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення , оскільки таке порушення ПДР, як зупинка безпосередньо перед пішохідним переходом , який розташований біля загальноосвітньої школи, у час закінчення шкільних занять створює підвищену небезпеку для дітей-пішоходів, обмежуючи оглядовість інших водіїв при підїзді до переходу.
Крім цього суд враховує,що , як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейского, ОСОБА_1 не визнавав факт скоєння ним правопорушення, взагалі заперечував порушення ним ПДР, до того ж у вкрай некоректній формі відреагувавши на зауваження з боку поліцейского, який перебував при виконання службових обов`язків з охорони безпеки громадського руху, висловлюючи своє негативне ставлення до його законних дій.
За таких обставин суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності правомірне.
Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП , перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП чітко встановлений єдиний вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу у фіксованій сумі , що дорівнює на час складання оскаржуваної Постанови 255 грн., отже дії відповідача в цій частині відповідають вимогам діючого законодавства.
При цьому позивач не пропустив передбачений законом строк на звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки звернувся до суду з позов про оскарження вказаної постанови у десятиденний термін. За такого, оскільки ОСОБА_1 скористався своїм правом на звернення до суду, для застосування ч. 2 ст. 308 КУпАП підстав не вбачається.
На підставі вищевикладеного, у відповідності до ч. 3 ст. 122 КУпАП, суд дійшов висновку про наявність події та складу адміністративного правопорушення.
Тому постанова ПС1 № 955408 від 13 січня 2016 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченого ч.1 ст. 122КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. 00 коп. є правомірною і скасуванню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 11,14, 100, 159,160-161, 163 КАСУкраїни, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом десяти днів після її проголошення чи отримання повного тексту постанови.

Суддя Гуденко О.А.