Справа № 2а-7428/10/0870
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ К/800/26340/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою Запорізької митниці Державної митної служби України на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Еелекторометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна до Запорізької митниці Державної митної служби України, за участю прокуратури Запорізької області про визнання дій неправомірними, визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості,-

в с т а н о в и л а :

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 року, позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Еелекторометалургійний завод "Дніпроспецсталь" ім. А.М.Кузьміна задоволено частково. Визнано протиправними та скасовані рішення Запорізької митниці №112000006/2010/001509/1, №112000006/2010/001516/1, №112000006/2010/001522/1, №112000006/2010/001528/2, №112000006/2010/001573/2, №112000006/2010/001581/2; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції в частині задоволення позову, митний орган звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх керувалися нормами ст.80, 86, 266, 267 Митного Кодексу України та Порядком декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 20.12.2006р. №1766 (далі по тексту - Порядок №1766), та зазначили, що відповідачем не доведено правомірності спірних рішень про визначення митної вартості товару за шостим методом та не надано ґрунтовних пояснень неможливості застосування попередніх методів, чим порушено принцип послідовності застосування методів визначення митної вартості.

Як встановлено судами та підтверджується наявними у справі матеріалами, ПАТ «ЕЗ «Дніпроспецсталь ім.А.М.Кузьміна» звернулось до митного органу для здійснення митного оформлення товару, а саме: «електролітичні катоди нікелю не різані у зв'язку». Товар імпортовано відповідно до контракту №, укладеного 11.02.2008р. між позивачем (покупець) та фірмою «ІNTERCOMMODITIES», Швейцарія. За вказаним контрактом продавець зобов'язується продати та поставити ПАТ «ЕЗ «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна» товар (нікель), а покупець (ПАТ «ЕЗ «Дніпроспецсталь» ім.А.М.Кузьміна») прийняти товар та сплатити на умовах контракту, додаткової угоди та відповідної специфікації на умовах DDU Запоріжжя.

Позивачем для митного оформлення товару (електролітичних катодів нікелю нерізаного) до Запорізької митниці подані ВМД, а саме: №112030000/2010/021884, №112030000/2010/021987, №112030000/2010/022175, №112030000/2010/022343, №112030000/2010/022770, №112030000/2010/022781, яку прийняті для оформлення, про що свідчить відбиток штампу «Під митим контролем». Митна вартість товару була визначена за ціною контракту (метод №1) та заявлена шляхом подання відповідної декларації митної вартості форми ДМВ1.

Так, за ВМД №112030000/2010/021884 розмір митних платежів становить 0,00 грн. ввізного мита та 805052,74грн. ПДВ. Ці дані підтверджені та відображені в гр.47 «Нарахування мита та мінних платежів» декларації. До ВМД була надана декларація митної вартості товару формиДМВ-1, в якій митна вартість товару визначена за ціною угоди щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження визначеною митної вартості декларантом надані зовнішньоекономічний договір №, специфікація №107 від 16.08.2010р., інвойс/рахунок №NІ-10-055 від 16.08.2010р, сертифікат якості, лист №121-625 від 30.08.2010р., комерційна пропозиція №0185 від 16.08.2010р., CMR № 20101708, експортна декларація №MRN10NL5665101C093270 та інші документи, про що свідчить їх зазначення у гр.44 ВМДта доповненні до декларації ф.МД-6.

Додатково митним органом витребувані: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товарів, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов контракту, відповідна бухгалтерська документація, прейскурант (прайс-лист) фірми виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Листом від 02.09.2010 №121-633 позивач повідомив митний орган про неможливість надання договору з третіми особами, що пов'язані з договором про поставку нікелю за комерційним інвойсом №NІ-10-055 від 16.08.2010р., рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, рахунків про сплату комісійних, брокерських послуг. Окрім того, позивачем вказав, що банківське платіжне доручення, що підтверджує факт оплати за нікель по ціні, що зазначена в рахунку-фактурі, на момент декларування не надавався, оскільки оплата має бути здійснена впродовж 30 днів з моменту поставки товару, каталоги, прейскуранти (прас-листи фірми-виробника товару) не надавалися у зв'язку з тим, що дана інформація не є доступною для позивача, а постачальник товару не є його виробником, висновки про якісні характеристики товару приведені в сертифікаті якості виробника, який був наданий на момент декларування.

За результатом проведеної митної оцінки ВМД №112030000/2010/021884 митним органом прийнято рішення №112000006/2010/001509/1 від 02.09.2010р. про визначення митної вартості товару за наявною у митного органу інформації про вартість операції (за шостим методом). 02.09.2010р. позивач подав нову митну декларацію №11203000/2010/021933, відповідно до якої розмір митних платежів склав 0,00грн. ввізного мита та 937051,10 грн. ПДВ. Отже, зобов'язання позивача з ПДВ збільшено на 131998,36грн. внаслідок застосування шостого методу визначення митної вартості поставленого товару.

За поданою ВМД №112030000/2010/021987 розмір митних платежів становить 0,00 грн. ввізною мита та 719532,47грн. ПДВ. Ці дані відображені в гр.47 «Нарахування мита та митних платежів» декларації.

На підтвердження заявленої ціни позивачем було надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір №, специфікацію №110 від 26.08.2010р., інвойс/рахунок №NІ-10-061 від 26.08.2010р., сертифікат якості, лист №121-635 від 03.09.2010р., комерційна пропозиція №0185 від 16.08.2010р., CMR № 20102708, експортна декларація №MRN10NL5665101C1934E7 та інші документи, про що свідчить їх зазначення у гр.44 ВМДта доповненні до декларації ф.МД-6.

Митним органом витребувані додаткові документи: договір з третіми особами, що пов'язаний з договором про поставку товарів, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов контракту, відповідна бухгалтерська документація, прейскурант (прайс-лист) фірми виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством.

Листом від 06.09.2010р. №121-638 позивач повідомив відповідача про неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості з поясненням причин неможливості їх подання, з тих самих підстав, що і у листі від 02.09.2010р. № 121-633.

За наслідками перевірки ВМД №112030000/2010/021987 відповідачем було прийнято рішення про визначення митної вартості товару №112000006/2010/001516/1 за шостим методом. 06.09.2010р. позивач подав нову митну декларацію №112030000/2010/022168, відповідно до якої розмір платежів склав: 0,00грн. ввізного мита та 856836,61грн. ПДВ. Тобто, в результаті застосування шостого методу визначення митної вартості товару зобов'язання з ПДВ збільшено на 137304,14 грн.

За поданою ВМД № 112030000/2010/022175 розмір митних платежів становить 0,00грн. ввізного мита та 812111,50грн. ПДВ. Ці дані відображені в гр. 47 «Нарахування мита та митних платежів» декларації. На підтвердження заявленої митної вартості поставленого товару позивачем подані: зовнішньоекономічний договір №, специфікацію №108 від 25.08.2010р., інвойс/рахунок №NІ-10-057 від 25.08.2010р., сертифікат якості, лист №121-637 від 06.09.2010р., лист №0185 від 16.08.2010р., CMR №2010057, експортна декларація №MRN10NL5665101C1934E9 та інші документи, про що свідчить їх зазначення у гр.44 ВМД та доповненні до декларації ф. МД-6.

Митним органом витребувані додаткові документи, аналогічні тим, що були зазначені вище. Листом від 07.09.2010р. № 121-642 позивач повідомив відповідача про неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості з підстав, що вказані у листі від 02.09.2010р. №121-633.

За наслідками перевірки ВМД №112030000/2010/022175 відповідачем було прийнято рішення №112000006/2010/001522/1 про визначення митної вартості товару за шостим методом. 07.09.2010р. позивач подав нову митну декларацію №112030000/2010/022264, відповідно до якої розмір платежів склав: 0,00грн. ввізного мита та 928429,35грн. ПДВ. Тобто, в результаті застосування шостого методу визначення митної вартості товару зобов'язання з ПДВ збільшено на 116317,85грн.

За поданою ВМД № 112030000/2010/022343 розмір митних платежів становить 0,00 грн. ввізного мита та 688281,30грн. ПДВ. На підтвердження заявленої митної вартості позивачем надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір №, специфікацію №107 від 16.08.2010р., інвойс/рахунок №NІ-10-056 від 18.08.2010р., сертифікати якості, лист № 121-626 від 30.08.2010р., лист № 0185 від 16.08.2010р., CMR № 2010198, експортна декларація № MRN10NL5665101C0D42B1 та інші документи, про що свідчить їх зазначення у гр. 44 ВМД та доповненні до декларації ф. МД-6.

Митним органом витребувані додаткові документи, аналогічні тим, що були зазначені вище. Листом від 08.09.2010 № 121-465 позивач повідомив відповідача про неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості з підстав, що вказані у листі від 02.09.2010 № 121-633. Що стало підставою для прийняття рішення №112000006/2010/001528/2 про визначення митної вартості товару за шостим методом. 08.09.2010 позивач подав відповідачу нову митну декларацію №112030000/2010/022364, відповідно до якої розмір митних платежів склав 0,00грн. ввізного мита та 801133,53 грн. ПДВ. Тобто, в результаті застосування відповідачем шостого методу визначення митної вартості товару зобов'язання позивача з ПДВ було збільшено на 112852,23 грн.

За поданою ВМД №112030000/2010/022770 розмір митних платежів становить 0,00 грн. ввізного мита та 819263,76 грн. ПДВ. Ці дані відображені позивачем в гр.47 «Нарахування мита та митних платежів» декларації. Декларантом також були додані: зовнішньоекономічний договір №, специфікація №110 від 26.08.2010р., інвойс/рахунок №NІ-10-059 від 26.08.2010р., сертифікат якості, лист №121-646 від 08.09.2010р., лист №0185 від 16.08.2010р., CMR №20105960, експортна декларація №MRN10NL5665101C1934С1 та інші документи, про що свідчить їх зазначення у гр.44 ВМД та доповненні до декларації ф.МД-6.

Відповідачем витребувані додаткові документи на підтвердження заявленої декларантом вартості поставленого товару, аналогічні тим, що були зазначені вище. Листом від 13.09.2010р №121-654 позивач повідомив відповідача про неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості з підстав, що зазначені ним у листі від 02.09.2010р. №121-633. За наслідком відповідачем прийнято рішення №112000006/2010/001573/2 про визначення митної вартості товару за шостим методом. 13.09.2010р. позивач подав відповідачу нову митну декларацію №112030000/2010/022794, яку відповідно до якої розмір митних платежів склав 0,00грн. ввізного мита та 964136,46грн. ПДВ. Р результаті застосування відповідачем шостого методу визначення митної вартості товару зобов'язання позивача з ПДВ було збільшено на 144 872,70 грн.

За поданою ВМД №112030000/2010/022781 розмір становити 0,00 грн. ввізного мита та 766998,13грн. ПДВ. Ці дані відображені в гр.47 «Нарахування мита та митних платежів» декларації. Декларантом до ВМД надані: зовнішньоекономічний договір №, специфікація №109 від 25.08.2010р., інвойс/рахунок №NІ-10-058 від 25.08.2010р., сертифікат якості, лист №121-641 від 06.09.2010р., лист №0185 від 16.08.2010р., CMR № 2010058, експортна декларація №MRN10NL5665101C1934Е3 та інші документи, про що свідчить їх зазначення у гр.44 ВМД та доповненні до декларації ф. МД-6.

Митним органом витребувані додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості постановленого товару, аналогічні тим, що були зазначені вище. Листом від 14.09.2010р. №121-664 позивач повідомив відповідача про неможливість надання додатково витребуваних документів для підтвердження митної вартості з підстав, що зазначені ним у листі від 02.09.2010р. №121-633. Зазначене стало підставою рішення №112000006/2010/001581/2 про визначення митної вартості товару за шостим методом. 14.09.2010р. позивач подав відповідачу нову митну декларацію № 112030000/2010/022904, відповідно до якої розмір митних платежів склав 0,00грн. ввізного мита та 892588,35грн. ПДВ. Отже, результаті застосування відповідачем шостого методу визначення митної вартості товару зобов'язання позивача з ПДВ було збільшено на 125590,22 грн.

Так, відповідно до ст. 266 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) за ціною договору щодо ідентичних товарів; 3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; 4) на основі віднімання вартості; 5) на основі додавання вартості (обчислена вартість); 6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Статтею 267 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі по треби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов'язаних з продавцем осіб. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або під лягає сплаті" стосується тільки ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов'язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об'єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з п.7 Порядку №1766 для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати: зовнішньоекономічний договір (контракт) і додатки до нього; рахунок-фактуру (інвойс) або рахунок-проформу; банківські платіжні документи (якщо рахунок сплачено), а також інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; рішення митного органу про визначення митної вартості раніше ввезених ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів, якщо воно прийнято за одним договором (контрактом); пакувальні листи; копію ліцензії на ввезення (вивезення) товарів, імпорт (експорт) яких підлягає ліцензуванню.

При цьому, у відповідності до п. 11 Порядку №1766 на вимогу митного органу декларант для підтвердження митної вартості товарів також зобов'язаний подати додаткові документи.

Для підтвердження заявленої декларантом митної вартості оцінюваних товарів можуть подаватися: договір з третіми особами, що пов'язаний з договорам (контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, брокерських (посередницьких) послуг, пов'язаних з виконанням умов договору (контракту); відповідна бухгалтерська документація; ліцензійний чи авторський договір (контракт); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) фірми - виробника товару; калькуляція фірми виробника товару; копія вантажної митної декларації країни відправлення, а в разі, коли в такій країні товар розміщувався в митному режимі, яким не передбачено сплату податків і відповідно до якого товар перебував під митним контролем, - копія вантажної митної декларації, оформленої в попередній експорту митний режим; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; сертифікат про походження товару; відомості про якісні характеристики товару; інформація зовнішньоторговельних та біржових організацій про вартість товару та/або сировини.

Як вірно встановлено матеріалами справи, відмовляючи в митному оформленні товару за першим методом, митний орган посилався на неподання позивачем усіх додаткових документів на його вимогу, що не відповідає обставинам справи. При цьому будь-яких посилань на те, що подані позивачем документи не відповідають вимогам вищезазначених норм закону, ані спірні рішення, ані матеріали справи не містять. При цьому, витребування додаткових документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Як вірно враховано судами, таких доказів сумнівності відповідачем не надано. Окрім того, митним органом не доведено неможливості визначення митної вартості будь-яким іншим методом, що передує шостому (порушено принцип послідовності застосування методів за Митним кодексом України). Подані позивачем до митного органу документи належні, стосуються предмету контракту та доводять можливість визначення митної вартості методом оцінки №1. Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли вірного висновку про те, що фактично митний орган не проводив консультацій та не довів суду послідовність застосування усіх попередніх шостому методів визначення митної вартості товару.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається. Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а:

Касаційну Запорізької митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2010 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: