Справа № 2а/0470/449/12
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2012-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/449/12

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя - Юрков Е.О.

при секретарі - Кисельові К.П.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект»про зобовязання вчинити певні дії, а саме виконати вимогу контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську від 31.05.2011р. № 27/1227 щодо усунення порушень, виявлених у ході проведення ревізії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» у якому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просив: зобовязати Державний проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» виконати вимогу контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську від 31.05.2011р. № 27/1227 на суму 426 894,39 грн., а саме:

1. Перерахувати належну частку орендної плати до державного бюджету в сумі 89838,39 грн.

2. Провести донарахування та виплатити працівникам інституту індексацію заробітної плати в сумі 29 729,94 грн.

3. Відшкодувати недостачу грошових коштів в касі підприємства шляхом стягнення суми 21272 грн. з касира ОСОБА_3 та колишнього головного бухгалтера ОСОБА_4, у разі необхідності шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

4. Відобразити дебіторську заборгованість за орендарями у загальній сумі 35 606,76 грн. щодо якої здійснено безпідставні витрати та пред'явити її до сплати, у разі необхідності шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

5. Стягнути суму зайво сплаченої премії в розмірі 14781,50 грн. із ОСОБА_5, суму доплат, які не передбачені умовами Колективного договору в розмірі 36961,35 грн., суму переплати відпускних через включення до їх розрахунку разових виплат в розмірі 1718,63 грн.

6. Провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 19620,36 грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

7. Стягнути з винних осіб суму в розмірі 15650,88 грн. від недостачі кондиціонеру.

8. Відобразити в обліку заборгованість перед бюджетом на суму 21955,55 грн. по нарахованій орендній платі.

9. Відновити в обліку на рахунку 103 «Будинки та споруди» вартість прибудови в сумі 134 211 грн.

10. Оприбуткувати в обліку лишки малоцінних необоротних активів на суму 5548 грн.

В обгрунтування позову позивач зазначив, що ревізією фінансово-господарської діяльності Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» за період з 01.10.2008р. по 28.02.2011р., проведеною контрольно-ревізійним відділом в м. Дніпродзержинську зафіксованої актом ревізії від 17.05.2011р. № 04-19/07 встановлено порушення фінансово-господарської діяльності на підприємстві відповідача, які викладені у вимозі КРУ «Про усунення порушень» від 31.05.2011р. № 27/1227 на суму 854 870,43 грн., яку позивач в ході судового засідання зменшив, що становить 426 894,39 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що не визнає вимоги позивача в частині стягнення з винних осіб суми в розмірі 15650,88 грн. від недостачі кондиціонеру.

Пояснив, що кондиціонер було придбано у вересні 2010 року, його вартість складала 7150 грн., що підтверджується накладною №1 від 06.09.2010 року. У момент перевірки КРУ місце знаходження кондиціонеру встановлено не було. Але після перевірки кондиціонер було знайдено. Актом №3 прийому-передачі його взято на баланс та 01.07.2011р. він був введений в експлуатацію.

Також, представник відповідача не визнає вимоги позивача в частині відновлення в обліку на рахунку 103 «Будинки та споруди» вартості прибудови в сумі 134 211 грн. та пояснив, що зазначена споруда «прибудова», яка розміщена біля першого поверху ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» не має відношення до адміністративних будівель інституту. Зазначена будівля має іншу юридичну адресу: м. Дніпродзержинськ, вул. Запорізька 20, та перебуває на балансі фонду комунального майна, що підтверджується листом Фонду державного майна № 16-11-06774 від 03.11.2011 року. На підставі того, що зазначена прибудова прийнята на баланс і знаходиться в активах житлового фонду у комунальній власності м. Дніпродзержинська, відновлення на рахунку «Основні засоби» Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» не є можливим.

Представник відповідача в судовому засіданні просив позов задовольнити частково.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п.10 ст.10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» від 26 січня 1993 року N 2939-XII, контрольно-ревізійна служба має право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

На виконання п. 1.3.3 Плану контрольно-ревізійної роботи контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську на І квартал 2011р. фахівцями контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» за період з 01.10.2008 по 28.02.2011р.р..

В ході ревізії встановлені порушення, які відображені в акті ревізії від 17.05.2011р. №04-19/07. Акт ревізії підписано інститутом без заперечень.

Відповідно до п.7 ст.10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», Позивач листом від 31.05.2011р. №27/1227 на адресу Відповідача направив вимогу, якою зобов'язав в термін до 30.06.2011р. вжити заходи щодо усунення виявлених ревізією порушень.

Всупереч ст. 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», згідно з якою законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються чи перевіряються Відповідачем не виконано вимогу Позивача щодо усунення порушень.

Ревізією встановлено, що всі договори оренди укладені підприємством відповідача всупереч вимог абз.3 ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в частині порядку укладення договорів нерухомого майна, що перевищує площу 200 кв. м. та ст.287 Господарського кодексу України в частині визначення Фонду державного майна України орендодавцем майна, яке є державною власністю.

Відповідно до абз.3 ст.5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями є підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Пунктом 3 ч.1 ст. 287 Господарського кодексу України передбачено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Пунктом 3.3 договорів оренди передбачено розподіл орендної плати у співвідношенні 30% - до державного бюджету, 70% - балансоутримувачу, з зазначенням того що 30% орендної плати підприємства самостійно перераховують до державного бюджету.

На підставі вищевикладеного, державному бюджету за період з 01.10.2008р. по

28.02.2011р. повинна нараховуватись та сплачуватись частка орендної плати у відповідності до вимог абз. 3 п.17 Методики розрахунку та використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. №786 «Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу», а саме у разі коли орендодавцем майна є державне підприємство, організація, крім підприємств, установ та організацій, які перебувають у віданні Національної академії наук орендна плата спрямовується за цілісний майновий комплекс структурного підрозділу підприємства, організації, нерухоме майно - 70 відсотків орендної плати підприємству, організації, 30 відсотків - до державного бюджету.

Пунктом 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином загальна сума недоотримання доходів державним бюджетом за період оренди нерухомого майна 01.10.2008 - 28.02.2011 становить 111793,94 грн., з яких фактично на рахунки та в касу інституту надійшло 89838,39 грн., чим порушено вимоги абз. 3 п.17 Методики № 786, п. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996 від 16.07.1999р., із змінами і доповненнями.

Порушення привело до матеріальної шкоди в частині недоотримання доходів державним бюджетом в сумі 111793,94 грн., з якої сума збитків від неперерахування частки фактично отриманої орендної плати становить 89838,39 грн.

Крім цього, встановлено невідображення в обліку зобов'язань внаслідок їх не нарахування по бухгалтерському рахунку 64 «Податки і збори» по фактично нарахованій орендній платі становить 21955,55 грн., та є недотриманням вимог абз.3 п.17 Методики № 786, п.п.5,11 П(С)БО № 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 31.01.2000 № 20, п. 1 ст.9 Закону України № 996.

Відповідні договори укладені колишнім директором ОСОБА_5П, якому КРУ направлене запрошення для ознайомлення з актом та надання пояснень, додаткові угоди про продовження терміну дії договорів - в.о. директора ОСОБА_6, який для надання пояснень до КРУ не з'явився (копії запрошень у додатках до акта) та директором ОСОБА_7

З пояснення директора ОСОБА_7, КРУ було встановлено, що додаткові договори укладено на підставі старих договорів, а так як нові договори знаходяться на узгодженні у Міністерстві та фонді державної власності то всі проплати здійснювались по старим договорам оренди.

Таким чином, позовна вимога - перерахувати належну частку орендної плати до державного бюджету в сумі 89838,39 грн., підлягає задоволенню у повному обсязі.

Підлягає задоволенню також вимога позивача - провести донарахування та виплатити працівникам інституту індексацію заробітної плати в сумі 29 729,94 грн.

Так, ревізією дотримання законодавства при проведенні індексації заробітної плати, проведеної вибірковим способом за жовтень 2009 року та липень-вересень 2010 року, встановлено, що індексація грошових доходів працівників інституту не проводилась, чим порушено ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ відповідно до якої Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника, та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. N 1078, із змінами та доповненнями відповідно до якого - індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Внаслідок не нарахування індексації втрачено фінансові ресурси працівниками інституту в загальній сумі 29729,94 гривень.

Ревізією дотримання законодавства в частині своєчасності та повноти оприбуткування готівки в касу, а також зарахування виданих з каси об'єкта контролю коштів на реєстраційні рахунки, відкриті в органах Державного казначейства та на рахунки в установах банків проведеною вибірковим способом за квітень 2010р. - лютий 2011р. встановлено, що в порушення п. 2 Постанови Національний банк України № 637 від 15.12.2004р. «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (Типові форми NN КО-1, КО-2, КО-3, КО-4, КО-5)» затвердженої в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320 за період травень-листопад 2010р. не оприбутковано готівки, що надійшла до каси підприємства від замовників на загальну суму 21272 грн.

Так, наприклад, відповідно до договору №3399 від 07.09.2010р., укладеному між ДП «Дніпродзержинськцивільпроект» в особі ОСОБА_6 (підрядник) та ТОВ «Каньон Естейт» в особі директора ОСОБА_8 (замовник), інститутом виконувалась розробка проектно-кошторисної документації вартістю 10273,20 грн.

Умовами договору передбачено, що оплата за роботи здійснюється попереднім перерахуванням всієї суми до початку робіт.

Відповідно до звіту підрозділу інституту, що виконував роботи, оплата замовником здійснена у жовтні 2010 року.

На запит від 04.05.2011р. № 27/993, ТОВ ««Каньон Естейт» надана копія корінця прибуткового касового ордеру № 000496 від 28.10.2010 на суму 10273,20 грн., який по касі підприємства не оприбуткований. Корінець підписаний касиром ОСОБА_3, підпис головного бухгалтера відсутній.

Крім того, в ході ревізії на запит, надісланий фізичній особі - ОСОБА_9, якому відповідно до договору № 13 від 07.01.2007р. надавалось в оренду приміщення гаражів, ОСОБА_9 надані копія квитанції до прибуткового ордера від 20.10.2010р. № 000469 на суму 1000 грн., яка підписана колишнім головним бухгалтером ОСОБА_4, але в касовій книзі не відображена та кошти у сумі 1000 грн. не оприбутковані.

Також, ревізією встановлена наявність на підприємстві заяв від фізичних осіб на виконання робіт по наданню висновків про технічний стан будівельних конструкцій та інших робіт, що мають штамп «Оплачено» та «Погашено» із зазначенням дати на суму 9998,8 грн. (реєстр та копії у додатку до акта ревізії). Із загальної суми на заявах на суму 8081,8 грн. разом зі штампом «Оплачено» та «Погашено» проставлений підпис касира ОСОБА_10, на суму 1917 грн. - підпис нерозбірливий або відсутній.

В порушення п. 3.12 Постанови Національний банк України № 637 від 15.12.2004р. «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні (Типові форми NN КО-1, КО-2, КО-3, КО-4, КО-5)» затвердженої в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320, відповідно до якого під час одержання касових ордерів або видаткових відомостей касир зобов'язаний перевірити: наявність і справжність на документах відповідних підписів, а на видатковій відомості - дозвільного напису керівника підприємства або осіб, які ним уповноважені; правильність оформлення документів, наявність усіх реквізитів; наявність перелічених у документах додатків.

У разі невиконання хоча б однієї із зазначених вимог касир повертає документи для відповідного оформлення.

Касові ордери або видаткові відомості одразу ж після одержання або видачі за ними готівки підписуються касиром, а на доданих до них документах ставиться відбиток штампа або напис «Оплачено» із зазначенням дати (число, місяць, рік).

Проте, фактів оприбуткування по касі відповідних сум ревізією не встановлено.

Враховуючи, що проведеною інвентаризацією наявних коштів в касі підприємства станом на 18.04.2011р. лишків не встановлено, сума не оприбуткованої готівки у сумі 21272 грн. фактично е нестачею.

Порушення призвели до матеріальної шкоди (збитків) підприємству на суму 21272 грн.

На запрошення КРУ для надання пояснень колишній головний бухгалтер ОСОБА_4 не з'явилась.

З урахуванням вищезазначеного суд доходить висновку, що вимога позивача - відшкодувати недостачу грошових коштів в касі підприємства шляхом стягнення суми 21272 грн. з касира ОСОБА_3 та колишнього головного бухгалтера ОСОБА_4, у разі необхідності шляхом проведення претензійно-позовної роботи підлягає задоволенню.

Також, підлягає задоволенню вимога - відобразити дебіторську заборгованість за орендарями у загальній сумі 35 606,76 грн. щодо якої здійснено безпідставні витрати та пред'явити її до сплати, у разі необхідності шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

Так, ревізією повноти відшкодування наданих комунальних послуг орендарям відповідача встановлено покриття за рахунок державних коштів витрат орендарів зі спожитих комунальних послуг з теплопостачання на загальну суму 35606,76 грн. (жовтень - грудень 2008р. - 3185,36, грн., 2009р. - 9039,00 грн., 2010р. - 16307,24 грн., січень, лютий 2011р. - 7075,26 грн.).

А саме, в періоді, який ревізується відповідачем були сплачені кошти за надані комунальні послуги з теплопостачання підприємствам-постачальникам, при цьому рахунки орендарям на відшкодування понесених витрат пред'являлися не в повному обсязі, чим порушено вимоги п.п.1,5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996, в частині відображення господарських операцій в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені та п.п.5,18 Положення (Стандарту) бухгалтерського обліку № 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1998 № 318, в частині визнання витрат.

Пунктом 1, 5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Пунктами 5,18 «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку» бухгалтерського обліку № 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 передбачено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов'язань.

До адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв'язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов'язкові платежі (крім податків, зборів та обов'язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків; інші витрати загальногосподарського призначення.

Таким чином, порушення відповідача привело до матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 35606,76 грн.

Ревізією дотримання законодавства при нарахуванні премії встановлено, що в порушення п.п.3 п.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 19.05.1999р. «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань державних підприємств», відповідно до якого - надано керівникам центральних органів виконавчої влади, ОСОБА_11 міністрів Автономної Республіки Крим, керівникам місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, які укладають контракти з керівниками підприємств, заснованих на державній власності, у тому числі казенних, та об'єднань державних підприємств, утворених центральними органами виконавчої влади відповідно до законодавства, підприємств, які належать Автономній Республіці Крим, підприємств, заснованих на комунальній власності, право встановлювати умови, показники та розміри преміювання. При цьому максимальний розмір премії не може перевищувати розміру посадового окладу керівника підприємства (об'єднання державних підприємств) - директору ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» в квітні 2009 року виплачена премія за виробничі показники в розмірі 6342,5грн. та в червні 2009 року в сумі 14939,00 грн. в той час, як відповідно до наказу інституту від 30.03.2009 № 15, директору встановлено оклад в розмірі 3250грн.

Таким чином, переплата премії склала в загальній сумі 14781,50 грн. (6342,5грн.+14939,00грн.-3250x2), та, відповідно, нарахувань на неї в сумі 5424,81 грн., чим недотримано вимоги п.1,5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 17.08.99 № 996-ХІУ, листа Міністерства праці та соціальної політики України від 27.06.2007 N 162/06/187-07, наказів директора інституту від 11.09.2009 № 112-к та від 28.09.2009 №116-к, ст. 2 п. 1, ст. 4 п. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.97 № 400/97-ВР, ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 № 1105, ст. 6 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 № 2240, ст. 4 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000р. № 1533-ІІІ.

Оплата праці директора інституту ОСОБА_7 здійснюється у відповідності до умов контракту з Міністерством з питань житлово-комунального господарства України від 17.12.201 № к/ІІ-9. Надбавка до посадового окладу в розмірі 50% за інтенсивність праці та особливий характер роботи та премія в розмірі 50% за виробничі показники, які передбачені контрактом, встановлені з дотриманням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 «Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об'єднань державних підприємств».

Ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та виплаті працівникам сум посадових окладів, тарифних ставок, надбавок та доплат за жовтень-грудень 2009 року березень-квітень 2010 року (по відділу комплексного проектування № 1,2, сектору науково-технічної інформації і автоматизації проектних робіт, господарчому відділу та апарату управління) встановлено безпідставно виплачені доплати, які не передбачені умовами Колективного договору, головним спеціалістам інституту у 2009 році в сумі 9586,37 грн. та доплати відділів працівникам інституту у 2009-2010 роках в загальній сумі 27374,98 грн., що становить 36961,35 грн. (2009 - 17711,98 грн., 2010 - 9663,00 грн.) та, відповідно, нарахувань на неї в сумі 13564,81 грн. (2009 - 10018,49 грн., 2010 - 3546,32 грн.), чим недотримано вимоги п.1,5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 17.08.99 №996-ХІУ, ст.14,15 закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-ВР, ст. 2 п. 1, ст. 4 п. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.97 № 400/97-ВР, ст.2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 № 1105, ст. 6 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 № 2240, ст. 4 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ.

Зазначені порушення призвели до завищення адміністративних витрат інституту на загальну суму 7840,74 грн. та витрати на виробництво на загальну суму 42685,42 грн., що призвело до викривлення показників фінансової звітності підприємства (ф. 2 «Звіт про фінансові результати») за 2009 рік на суму 37316,84грн та за 2010 рік на суму 13209,32грн, що є порушенням п.1 ст.3 Закону України від 16.07.99 № 996-ХІУ, п.11,15,18 П(С)БО 16 «Витрати».

Порушення встановлено шляхом звіряння розрахункових листів з умовами колдоговору.

Порушення допущено головним бухгалтером ОСОБА_4 (відповідно до посадової інструкції головний бухгалтер забезпечує контроль за правильним витрачанням фонду заробітної плати, дотриманням встановлених штатів, кошторисів та інших витрат, проте підпис головного бухгалтера ОСОБА_4 про ознайомлення з посадовою інструкцією відсутній). Головному бухгалтеру ОСОБА_4 направлено запрошення для надання пояснень.

Ревізією дотримання законодавства при нарахуванні та здійсненні виплат заробітної плати працівникам інституту за час щорічної відпустки, яка проведена вибірково за жовтень-листопад 2009 року та лютий, березень, травень, червень, листопад 2010 року, встановлено, що в порушення п.3.4 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100, при нарахуванні заробітної плати працівникам під час щорічних відпусток в розрахунок включена в повній сумі виплата одноразового характеру (одноразова винагорода до ювілейної дати та премія за виробничі результати), що призвело до переплати відпускних у 10 випадках на загальну суму 1718,63 грн. та, як наслідок, зайвого проведення нарахувань на заробітну плату та перерахування до державних цільових фондів на суму 630,74 грн. за аналогічний період чим порушено вимоги ст. 2 п. 1, ст. 4 п. 1 Закону України «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.97 № 400/97-ВР, ст. 2 Закону України «Про загальнообов'язкове державне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.99 № 1105, ст. 6 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18.01.2001 № 2240, ст. 4 п. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ.

Порушення встановлено шляхом звіряння розрахункових листів та наказів на відпустки та виплату винагороди.

Порушення допущені головним бухгалтером ОСОБА_4, яка на запрошення КРУ для надання пояснень не з'явилась.

Таким чином вимога - стягнути суму зайво сплаченої премії в розмірі 14781,50 грн. із ОСОБА_5, суму доплат, які не передбачені умовами Колективного договору в розмірі 36961,35 грн., суму переплати відпускних через включення до їх розрахунку разових виплат в розмірі 1718,63 грн. та вимога - провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 19620,36 грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів - підлягає задоволенню.

Проте, вимога - стягнути з винних осіб суму в розмірі 15650,88 грн. від недостачі кондиціонеру суд вважає такою, що не підлягає задоволенню.

Так, за результатами проведення інвентаризації було встановлено на підприємстві відповідача недостача кондиціонеру вартістю 7150, грн., що є порушенням вимог п.1,2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-ХІУ та п.7а, б «Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків» від 11.08.94 № 69 щодо забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку шляхом зіставлення з фактичною наявністю майна.

Відповідно до Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, недостачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1999 № 116, розмір завданих інституту збитків від недостачі кондиціонеру становить 15650,88 грн. (Розрахунок з урахуванням індексу інфляції 7825,44x2=15650,88).

В судовому засіданні було встановлено, що кондиціонер було придбано у вересні 2010 року, його вартість складала 7150 грн., що підтверджується накладною №1 від 06.09.2010 року. У момент перевірки КРУ місце знаходження кондиціонеру встановлено не було. Але після перевірки кондиціонер було знайдено. Актом №3 прийому-передачі його взято на баланс та 01.07.2011р. він був введений в експлуатацію.

Таким чином вимога позивача в цій частині позовних вимог є безпідставною.

Ревізією своєчасності розрахунків з дебіторами та кредиторами, за якими за даними обліку заборгованість відсутня, встановлено, що в порушення вимог пп. 5,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2000 № 20, в бухгалтерському обліку ДПІ «Дншродзержинськцивільпроект» не відображена заборгованість перед ПАТ «Дніпродзержинська теплоелектроцентраль» на загальну суму 92763,0 грн., (у тому числі, основного боргу 47 448,17 грн., пені - 4 098, 27 грн., річних 4 717,98 грн., інфляції грошових коштів - 36499,45 грн., держмита - 927,64 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 236,0 грн.), визнана рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2010р. № 11/177-10.

Крім того, проведеною в ході ревізії зустрічною звіркою в КП «Дніпродзержинськтепломережа» встановлено, що заборгованість за послуги теплопостачання, надані інституту протягом жовтня 2008 - лютого 2011р.р., яка становила станом на 31.12.2010р. - 285799,60 грн., станом на 28.02.2011р. 323470,32 грн., в бухгалтерському обліку не відображена, чим порушено п. 5,11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.11.2000 № 20, а саме - зобов'язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов'язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Поточні зобов'язання включають: короткострокові кредити банків; поточну заборгованість за довгостроковими зобов'язаннями; короткострокові векселі видані; кредиторську заборгованість за товари, роботи, послуги; поточну заборгованість за розрахунками з одержаних авансів, за розрахунками з бюджетом, за розрахунками з позабюджетних платежів, за розрахунками зі страхування, за розрахунками з оплати праці, за розрахунками з учасниками, за розрахунками із внутрішніх розрахунків; інші поточні зобов'язання.

Зазначені порушення призвели до заниження в обліку зобов'язань по рахунку 63 «Розрахунки» з постачальниками та підрядниками на суму 416233,32 грн.

Крім цього, встановлено невідображення в обліку зобов'язань внаслідок їх не нарахування по бухгалтерському рахунку 64 «Податки і збори» по фактично нарахованій орендній платі, що становить 21955,55 грн., та є недотриманням вимог абз.3 п.17 Методики № 786, п.п.5,11 П(С)БО № 11 «Зобов'язання», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 31.01.2000 № 20, п. 1 ст.9 Закону України № 996.

Відповідні договори укладені колишнім директором ОСОБА_5, якому направлене запрошення для ознайомлення з актом та надання пояснень, додаткові угоди про продовження терміну дії договорів - в.о. директора ОСОБА_6, який для надання пояснень до КРУ не з'явився (копії запрошень у додатках до акта) та директором ОСОБА_7

З пояснення директора ОСОБА_7 було встановлено, що укладено додаткові договори на підставі старих договорів, а так як нові договори знаходяться на узгодженні у Міністерстві та Фонді державної власності, то всі проплати здійснювались по старим договорам оренди.

З урахуванням вищезазначеного вимога позивача - відобразити в обліку заборгованість перед бюджетом на суму 21955,55 грн. по нарахованій орендній платі підлягає задоволенню у повному обсязі.

Проте, вимога - відновити в обліку на рахунку 103 «Будинки та споруди» вартість прибудови в сумі 134 211 грн. суд вважає такою, що не підлягає задоволенню.

Так, ревізією встановлено, що в порушення п. 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Мінфіну України N 92 від 27.04.2000р., на рахунку 103 не обліковується прибудова до адміністративного будинку, розміщена на першому поверсі ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» (площею 176,63 м2.) за адресою вул. Запорізька, 20 та частина якої передана в оренду двом орендарям - ТОВ «Наш час» (29,19 м2) та «Товариству Тверезості» (32,15 м2).

Відповідно до наявної в інституті експертної оцінки, здійсненої станом на 31.12.2006, вартість зазначених приміщень складає 134211 грн.

Зазначені порушення призвели до заниження вартості основних засобів у рядку 031 форми № 1 «баланс» на за 2010 рік на суму 134211 грн.

В судовому засіданні було встановлено, що зазначена споруда «прибудова», яка розміщена біля першого поверху ДПІ «Дніпродзержинськцивільпроект» не має відношення до адміністративних будівель інституту. Зазначена будівля має іншу юридичну адресу: м. Дніпродзержинськ, вул. Запорізька 20, та перебуває на балансі фонду комунального майна, що підтверджується листом Фонду державного майна № 16-11-06774 від 03.11.2011 року та Рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 913 від 27.12.2006р. «Про затвердження актів приймання-передачі відомчого житлового фонду ВАТ «Дніпрохімбуд» у комунальну власність міста».

На підставі того, що зазначена прибудова прийнята на баланс і знаходиться в активах житлового фонду у комунальній власності м. Дніпродзержинська, відновлення на рахунку «Основні засоби» Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» не є можливим.

Таким чином вимога позивача в цій частині позовних вимог також є безпідставною.

В ході проведеної ревізії, інвентаризаційна комісія підприємства оцінила лишки матеріальних цінностей на суму 5548,00 грн., які виникли внаслідок несвоєчасного складання первинних документів на їх оприбуткування, та що призвело до заниження в обліку вартості необоротних матеріальних активів на суму 5548,00 грн.

В ході ревізії матеріальні цінності оприбутковані по бухгалтерському обліку в травні 2011 року наступними проводками: Д-т- 112 К-т- 719 5548,00 три., але факт оприбуткування не підтверджено бухгалтерською довідкою.

Тому вимога позивача - оприбуткувати в обліку лишки малоцінних необоротних активів на суму 5548 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 19 Конституції України, зобовязує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідно до положень, закріплених ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням того, що позовні вимоги: 1-6, 8, 10, стосовно зобовязання Державний проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» виконати вимогу контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську від 31.05.2011р. № 27/1227, повністю доведені і обґрунтовані позивачем та визнані в судовому засіданні відповідачем, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області до Державного проектного інституту «Дніпродзержинськцивільпроект» про зобовязання вчинити певні дії, а саме виконати вимогу контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську від 31.05.2011р. № 27/1227 щодо усунення порушень, виявлених у ході проведення ревізії задовольнити частково.

Зобовязати Державний проектний інститут «Дніпродзержинськцивільпроект» виконати вимогу контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпродзержинську від 31.05.2011р. № 27/1227 щодо усунення порушень, виявлених у ході проведення ревізії в частині, а саме:

1. Перерахувати належну частку орендної плати до державного бюджету в сумі 89838,39 грн.

2. Провести донарахування та виплатити працівникам інституту індексацію заробітної плати в сумі 29 729,94 грн.

3. Відшкодувати недостачу грошових коштів в касі підприємства шляхом стягнення суми 21272 грн. з касира ОСОБА_3 та колишнього головного бухгалтера ОСОБА_4, у разі необхідності шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

4. Відобразити дебіторську заборгованість за орендарями у загальній сумі 35 606,76 грн. щодо якої здійснено безпідставні витрати та пред'явити її до сплати, у разі необхідності шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

5. Стягнути суму зайво сплаченої премії в розмірі 14781,50 грн. із ОСОБА_5, суму доплат, які не передбачені умовами Колективного договору в розмірі 36961,35 грн., суму переплати відпускних через включення до їх розрахунку разових виплат в розмірі 1718,63 грн.

6. Провести перерахунок та відповідні взаємозвірки щодо сум внесків до державних

цільових фондів та повернути зайво сплачені кошти в сумі 19620,36 грн. або зарахувати в рахунок майбутніх платежів.

7. Відобразити в обліку заборгованість перед бюджетом на суму 21955,55 грн. по нарахованій орендній платі.

8. Оприбуткувати в обліку лишки малоцінних необоротних активів на суму 5548 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений 21.03.2012 року.

Суддя ОСОБА_12