Справа № 815/6578/15
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6578/15

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представника вiдповiдача Руснак Т.О.;

представника апелянта ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, 3-тя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, 3-тя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплати відшкодування у розмірі 200000 грн. за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позову зазначалося, що в жовні 2015 року тимчасовою адміністрацією Банку позивачці було повідомлено про те, що договір банківського вкладу, укладений в січні 2015 р., є нікчемним в силу ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також на депозитному та поточному рахунках позивача сума вкладу не обліковується, оскільки остання була за ініціативою Банку перерахована на рахунок іншої особи. Таким чином, на думку позивача, її безпідставно не було включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у зв'язку із чим вона звернулася до суду за захистом своїх прав.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У зв'язку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи було встановлено наступне, 30.01.2015 р. між ОСОБА_3 та АТ «Дельта Банк» було укладено Договір банківського вкладу № 002-15843-300115. На підставі Додаткової угоди №1 до Договору банківського вкладу № 002-15843-300115 з рахунку ОСОБА_6 було перераховано на рахунок ОСОБА_3 вклад у розмірі 12000 дол. США строком до 29.07.2015 р.

В той же час постановою Правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 р. ПАТ «Дельта Банк», яка доведена до керівників структурних підрозділів банку 15.01.2015 р., АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних банків та заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 8 квітня 2015 року прийнято рішення № 71 «Про внесення змін до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. № 51» та тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №147 від 03.08.2015 р. «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено до 02.10.2015 р. включно.

02 жовтня 2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про ліквідацію АТ «Дельта Банк», яка розпочата 05 жовтня 2015 р.; уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» призначено Кадирова Владислава Володимировича строком на 2 роки - з 05.10.2015 р. по 04.10.2017 р. включно. Постановою правління НБУ №664 від 02.10.2015 р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Дельта Банк».

Заявою від 02.11.2015 р. ОСОБА_3 звернулася до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. щодо визнання грошових вимог кредитора, в якій просила визнати її кредитором АТ «Дельта Банк» за заборгованістю, що виникла за всіма договорами, укладеними між нею та Банком та за іншими видами заборгованості; перерахувати грошові кошти на її рахунок у ПАТ «Укрсоцбанк». Також 02.11.2015 р. Фондом гарантування було виплачено позивачці компенсацію нарахованих на депозит відсотків на суму 2072,64 грн. Однак у зв'язку із тим, що Договір № 002-15843-300115 визнано нікчемним і застосовано наслідки нікчемності правочину, позивачці було відмовлено у задоволенні заяви.

Дослідивши правові підстави відмови позивачу у визнанні її кредитором банку, судова колегія дійшла наступних висновків.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Також, ч.2 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та п.8 р.I Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 року №14 визначено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований ст.27 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах „Урядовий кур'єр" або „Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

При цьому, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч.4 ст.26 цього Закону.

Перелік складається станом на день прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на день прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, незалежно від кількості вкладів в одному банку (п.4 р.III Положення №14).

Відповідно до ч.1,ч.3 ст.6 Закону України „Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Згідно ч.2 ст.215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Правління Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 р. ПАТ «Дельта Банк», яка доведена до керівників структурних підрозділів банку 15.01.2015 р., АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії проблемних банків та заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким 03.03.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича.

Згідно ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

Відповідно п.1 ч.4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»( надалі Закон) уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч.2 ст.38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Апелянт у апеляційній скарзі зазначає, що укладений між Позивачем та Відповідачем договір передбачає стандартні умови повернення коштів внесених на депозитний рахунок і не передбачає будь яких пільг. Дана позиція апелянта на думку судової колегії є помилковою з огляду на наступне.

З метою дотримання вимог Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноваженою особою було створено Комісію з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк».

Згідно Наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк»» № 408 (є у матеріалах справи), визначено здійснити на підставі протоколів Комісій з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк», наданих в порядку, передбаченому п. 6 та 7 цього Наказу, перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемним» з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону.

У зв'язку з прийняттям рішення Виконавчої дирекції Фонду №147 від 03 серпня 2015 року, яким продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації АТ «Дельта Банк» до 02 жовтня 2015 року включно, Уповноважена особа видала Наказ від 07.08.2015 року «Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк»» № 691, наявний в матеріалах справи, яким визначено продовжити строк здійснення Комісією перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) АТ «Дельта Банк» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону.

Перевірка здійснювалася на виконання зазначених Наказів, а також на виконання рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року.

Перевірці підлягали договори (правочини) за вкладними операціями, передані на розгляд Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк» Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк», відповідно до протоколу від 14.09.2015 року.

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та фізичними особами-клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно.

Як зазначено в Рішенні Виконавчої дирекції Фонду (протокол № 174/15 від 27.07.2015р., керівників структурних підрозділів Банку було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаної Постановою, лише 15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги Банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно.

Відповідно до пункту 5.11. Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» (далі - Правила), затверджених Рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» Протоколом № 14 від 20 березня 2013 року (з відповідними змінами), оприлюднені на сайті банку та з якими вкладник ознайомився під час укладення Договору, зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для Вкладника від третьої особи не допускається. Фактично ж кошти вносилися третьою особою, що є порушенням умов Договору та Правил, що є публічними.

Комісією було виявлено, що кошти для зарахування на рахунок за Депозитним договором № 002-15843-300115 від 30.01.2015 р., укладеним між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 надійшли з рахунку ОСОБА_6, що підтверджується додатками до Протоколу та Наказів, а отже призвело до дій, спрямованих на отримання переваги клієнта на отримання коштів перед іншими кредиторами Банку.

Відповідно до п. 1.2. Договору банківського вкладу № 002-15843-300105 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок та приймає від Вкладника внесені ним в порядку передбаченим цим Договором грошові кошти. Крім того відповідно до п. 5.5, 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк», які відповідно до договору банківського вкладу № 002-15843-300115 від 30.01.2015 р. є обов'язковими для застосування у правовідносинах між вкладником та банком, в тому числі з приводу розміщення вкладу, зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або депозитного рахунку, або готівкою через касу банку чи відділення «Укрпошти», зарахування на вкладний рахунок грошових сум від третьої особи не допускається.

При цьому договір банківського вкладу № 002-15843-300115 від 30.01.2015 року був підписаний позивачем, в останньому містяться посилання на вищезазначені Правила та джерело їх оприлюднення, а отже приписи цих Правил є обов'язковими для позивача. Також, згідно з п. 1.1. Договору банківського вкладу всі визначення в Договорі вживаються у зазначені, встановленому Правилами банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк». Вкладник підтверджує своє розуміння і погодження з тим, що умови Правил підлягають застосуванню до взаємовідносин між Вкладником та Банком з приводу отримання та користування банківськими послугами, в тому числі з приводу розміщення вкладу.

Відповідно до частини другої статті 1058 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу).

Згідно статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (банківське обслуговування тощо).

Умовами публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Підприємець не має права надавати перевагу одному споживачеві перед іншим щодо укладання публічного договору, якщо інше не встановлено законом.

У апеляційній скарзі апелянт не заперечує , що між Позивачем та АТ «Дельта Банк, була укладена Додаткова угода № 1 до Договору банківського вкладу.

30.01.2015 року до Договору № 002-15843-300115 банківського вкладу «Депозит «Без поповнення» було укладено Додаткову угоду № 1, відповідно до якої Сторони домовились доповнити п. 1.2 Договору підпунктом 1.2.1 в наступній редакції: « 1.2.1 Зарахування Вкладу на Рахунок здійснюється шляхом перерахування з відкритого в Банку поточного рахунку іншої фізичної особи -резидента. Виключно для цілей цього Договору Сторони домовились, що умови п. 5.11 Правил до відносин, що виникають на підставі цього Договору, не застосовуються».

Отже, Позивач, підписавши дану додаткову угоду отримала переваги в порівняні з іншими вкладниками, адже отримає грошові кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які не вносила особисто, а законодавством не передбачено перерахування іноземної валюти з поточного рахунку однієї особи на вкладний (депозитний) рахунок іншої особи, якщо таке не передбачене договором між вкладником та банком (тобто така умова не є стандартною, а надавалася тільки окремим вкладникам).

Згідно з п. 7 Додаткової угоди № 1 Підписанням цієї Додаткової угоди до Договору Позивач підтверджує своє розуміння та ознайомлення з тим, що у випадку встановлення розміру процентної ставки за Вкладом на індивідуальних умовах або отримання інших фінансових привілеїв від Банку за цим Договором, передання Банку в заставу майнових прав вимоги Вкладу для забезпечення зобов'язань перед Банком як Вкладника, так і будь-яких інших третіх осіб, що виникають на підставі інших правочинів, укладених між Банком та вкладником/будь-якими іншими третіми особами, а також у випадку настання інших законодавчо передбачених обставин, за наявності яких Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не здійснюється відшкодування коштів за Вкладом, гарантії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не поширюватимуться на відшкодування коштів за Вкладом відповідно до Договору

Таким чином, керуючись положеннями статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Комісією були затверджені результати перевірки, якою виявлено правочини (договори) за вкладними операціями, що є нікчемними згідно п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

У зв'язку з викладеними обставинами, 16.09.2015 року Уповноваженою особою видано Наказ № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями (є в матеріалах справи).

Відповідно до цього Наказу, до Договору № 002-15843-300115 було застосовано наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. З статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу .

Здійснено бухгалтерську проводку по поверненню коштів з депозитного рахунку, відкритого відповідно до Договору, на який відповідно до умов Договору були перераховані кошти після закінчення строку дії Договору або дострокового його розірвання, на рахунок фізичної особи, яка здійснила перерахування коштів на вкладний рахунок, відкритий відповідно до умов Договору № 002-15843-300115. Отже, кошти у сумі 12 000,00 дол. США. були повернуті на рахунок ОСОБА_6 до моменту початку процедури ліквідації банку.

Як вбачається з матеріалів справи гр..ОСОБА_6 звернувся з заявою про визнання його кредитором АТ Дельта Банк та про включення до реєстру кредиторів. Відповідно до рішення Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ Дельта Банк було затверджено реєстр кредиторів до якого включено, зокрема ОСОБА_6 з кредиторськими вимогами у розмірі 1 376 915,48 гривень для виплати в 4-й черзі та на суму 0,20 гривень - виплати у 7-му чергу. Слід зазначити, що в цю суму входить й сума у розмірі 12 000,00 доларів США, яка була повернута в наслідок застосування наслідків нікчемності з депозитного рахунку позивача на поточний рахунок ОСОБА_6

До того ж ОСОБА_6 отримав максимально гарантовану державою виплату у розмірі 200 000,00 гривень за рахунок ФГВФО.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є не обгрунтованими, оскільки Договір вкладу, на який посилається Позивач є нікчемним, банком правомірно застосовано наслідки нікчемності до цього договору, при цьому як рішення комісії та наказ про визнання цього договору нікчемним так і дії банку щодо перерахування на поточний рахунок ініціатора переказу, тобто на поточний рахунок ОСОБА_6 коштів з рахунку позивача, не були оскаржені та не визнані у встановленому Законом порядку неправомірними, крім того залишок грошових коштів за депозитним договором 002-15843-300115 на момент складання списків кредиторів банку був відсутній, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Вищий адміністративний суду України від 28.01.2016 р. розглянувши справу К/800/40534/15 дійшов висновку, що "з урахуванням того, що спірний правочин укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ, яка була обов'язкова до виконання, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про нікчемність даного правочину. Решта наведених мотивів щодо підстав відмови в задоволенні позову не впливають на законність прийнятого судом першої інстанції рішення".

З урахуванням вищевикладеного та з огляду на те, що спірний правочин укладений під час дії заборони укладати депозитні договори з фізичними особами з підстав віднесення банку до проблемних постановою НБУ, яка була обов'язкова до виконання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обгрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству.

Доводи апелянта викладені у апеляційній скарзі за змістом ідентичні наданим адміністративному позові, зазначених висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні норм матеріального права.

За таких обставин, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 12.01.2016 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.02.2016 р.

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик