Справа № 814/102/15
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/102/15

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Танасогло Т.М.,

суддів - Бойка А.В.,

- Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі за адміністративним позовом державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря-Машпроект» до Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Державне підприємство «НВК газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» звернувся до суду з позовом до Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників правонаступником якого є Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі МГУ ДФС - ЦО з ОВП), про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від № від 26 грудня 2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував, що висновки відповідача, які наведені в акті перевірки, зроблені внаслідок порушення та неправильного застосування відповідачем норм діючого законодавства України взагалі та норм податкового законодавства зокрема, в той час як ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» правомірно та на законних підставах сформував витрати при визначенні об'єкта оподаткування за період, що був предметом перевірки за результатами господарських операцій з ТОВ «УРПК «Енерго», ТОВ «Профінструмент Україна», ТОВ «Диал-Сервіс», ТОВ «Метаоіл Груп» та у порядку, передбаченим податковим законодавством, вірно визначив податок на прибуток.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року позов - задоволено.

В апеляційній скарзі МГУ ДФС - ЦО з ОВП ставиться питання про скасування судового рішення в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права, а також що у зв'язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідно до приписів ст. 197 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги МГУ ДФС - ЦО з ОВП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційних скарг, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

На підставі наказу Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників від 13 листопада 2014 року №1114 спеціалістами спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Одесі МГУ Міндоходів була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» з питання правомірності формування витрат при встановленні суміжних порушень з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Профінструмент-Україна», ТОВ «Диал-Сервіс», ТОВ «УРПК «Енерго», ТОВ «Метаоіл Груп» за період з 01 травня 2011 року по 31 грудня 2013 року, за результатами якої був складений акт № №1482/28-10-40-10/31821381 від 12 грудня 2014 року.

Згідно висновків акта перевірки, контролюючим органом було виявлено порушення ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» пп.14.1.27, пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 розділу І, п.138.1, п.138.2, п.138.8, п.138.9, п.138.10 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 розділу III ПК України, в результаті чого ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» було завищено витрати, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за період з 01 травня 2011 року по 31 грудня 2013 року всього на суму 7 586 822 грн., що призвело до заниження податку на прибуток всього у сумі 1 480 306 грн.

ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» 18 грудня 2014 року направило до податкового органу заперечення №05/1-9990 від 18 грудня 2014 року до акту перевірки.

26 грудня 2014 року, на підставі акту перевірки, МГУ ДФС - ЦО з ОВП було винесено податкове повідомлення рішення №, яким ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» було збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності у розмірі 1 469 094 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 726 897 грн.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним, так як висновки відповідача про порушення позивачем податкового законодавства є необґрунтованими.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, Податкового кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту встановлений ст. 198 ПК України.

Відповідно п.198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів; отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податків за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до складу податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємий період ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» здійснювались взаємовідносини з контрагентами на підставі укладених договорів поставки з ТОВ «Профінструмент-Україна», ТОВ «Диал-Сервіс», ТОВ «УРПК»Енерго», ТОВ «Метаоіл Груп».

За рахунок вищевказаних взаємовідносин позивачем сформовано витрати при визначенні об'єкта оподаткування за перевіряємий період.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

У ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» містяться вимоги до первинних документів, зокрема вони повинні бути складені під час здійснення господарських, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та мати таки обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно п.п.2.1.,2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи).

З матеріалів справи вбачається, що виконання вищевказаних взаємовідносин позивача з його контрагентами підтверджуються наступними документами, а саме: до суду були подані наступні документи: розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами (т.2-т.24, т.25 а.с1-205).

Дослідивши подані ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» документи, колегія суддів приходить до висновку, що первинні документи оформлені належним чином та містять достатню інформацію відносно змісту та вартості господарських операцій, які були опосередковані складенням цих документів, та дають змогу вважати, що господарські операції реально відбулися і тягнуть настання реальних правових наслідків.

Що стосується доводів апелянта відносно неправильності формування витрат при визначенні об'єкта оподаткування з посиланням на акт ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області №571/14-02-22-01/34319308 від 19 лютого 2014 року, акт ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 17 лютого 2014 року №482/14-02-22-01,акт ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя №127/08-29-22-0109/37167209 від 22 листопада 2013 року, довідка ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області №74/22-1353/37167209 від 09 липня 2013 року, акт ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області від 14 лютого 2014 року №76/14-03-22-08/37844747, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки зазначені акти підтверджують лише факт не проведення перевірок податковими органами з різних причин (відсутність за юридичною адресою, банкрутство контрагентів тощо).

Також, колегія суддів зазначає, що під час проведення перевірки відповідачем були використані матеріали акту №689/28-10-37-20/31821381 від 04 липня 2014 року позапланової виїзної перевірки ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «УРПК«Енерго», ТОВ «Профінструмент-Україна», ТОВ «Диал-Сервис», ТОВ «Метаоіл Груп» за період 01 травня 2011 року по 31 березня 2014 року.

За результатами вищезазначеної перевірки відповідачем було винесено податкове-повідомлення рішення №, яким було зменшено позивачу суму бюджетного відшкодування з ПДВ на загальну суму 1 523 919 грн. та нараховані штрафні санкції у розмірі 761 959,50 грн.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2014 року за результатами розгляду справи №814/2884/14 вищезазначене податкове-повідомлення рішення №було визнано протиправним та скасовано. Дану постанову ухвалою Одеського апеляційною адміністративного суду від 13 травня 2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 жовтня 2015 року було залишено в силі.

Колегія суддів звертає увагу, що в основі акту №689/28-10-37-20/31821381 від 04 липня 2014 року, за яким прийнято податкове повідомлення-рішення, що було в подальшому скасовано, містяться саме ті акти інших територіальних органів Державної фіскальної служби України, на які посилається відповідач в акті перевірки, що став підставою для винесення оскаржуваного податкового-повідомлення рішення.

Таким чином, враховуючи все вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем протиправно прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від № від 26 грудня 2014 року, так як позивачем було правильно сформовано витрати при визначенні об'єкта оподаткування у перевіряємий період.

Виходячи з зазначеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200; п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Т.М. Танасогло

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Яковлєв