Справа № 522/26290/15
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

26 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 522/26290/15

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Нікітіна С.Й.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді Димерлія О.О.

суддів:Коваля М.П., Шеметенко Л.П.

за участю секретаря: Жукової Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2015 року про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_3 до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси звернулась ФОП ОСОБА_3 з позовом до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії, що пов'язані з оформленням паспорту прив'язки на тимчасові споруди павільйони (кіоски), загальною площею 263,55 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать позивачеві на праві власності.

Разом із позовом позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради та будь-яким іншим особам чи суб'єктам владних повноважень, до вирішенню справи по суті, вчиняти будь-які дії стосовно демонтажу торговельного ряду тимчасових споруд павільйонів (кіосків), загальною площею 263,55 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать позивачеві на праві власності.

За результатами розгляду зазначеної заяви Приморським районним судом м. Одеси прийнято ухвалу про заборону управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради та будь-яким іншим особам чи суб'єктам владних повноважень, до вирішення справи по суті, вчиняти будь-які дії стосовно демонтажу торговельного ряду тимчасових споруд, павільйонів (кіосків), загальною площею 263,55 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_3 на праві власності.

Приймаючи означене рішення суд першої інстанції виходив з існування реальної загрози демонтажу тимчасової споруди, у зв'язку з чим, на думку суду, захист прав, свобод та інтересів позивача буде неможливим, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду про забезпечення позову.

Позивач звернувшись до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову надав відповідне обґрунтування, яке полягає в тому, що, на його думку, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки вказаний об'єкт не було демонтовано позивачем самостійно. Крім цього, зазначив, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд першої інстанції задовольняючи вказану заяву погодився з доводами позивача та зазначив, що на теперішній час існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по даному адміністративному позову.

Апеляційний суд може не погодитись із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, 24 березня 2015 року ФОП ОСОБА_3 звернулася до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради із заявами про надання висновку щодо подальшої експлуатації тимчасових споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

В порядку, передбаченому п. 7.3. рішення Одеської міської ради № 3961-VI від 09.10.2013 р., 31.03.2015 р. Управлінням розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів підготовлені позитивні висновки № 01-13/1306, № 01-13/1307 та 01-13/1308, якими підтверджується можливість установки даних тичасові споруди та укладання договорів на право тимчасового користування місцем для розташування зблокованої тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1.

31 березня 2015 року вищезазначені висновки направлено до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради для підтвердження відповідності наміру заявника щодо місця розташування ТС та видачі паспорту прив'язки.

Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, розглянувши надані позивачем матеріали, 21.04.2015 р. погодило місце розміщення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1.

17 листопада 2015 року ФОП ОСОБА_3 звернулася до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради із заявами № 01-06/356 № 01-06/357 та № 01-06/358 щодо оформлення паспортів прив'язки тимчасової споруди.

Однак, листами від 23.11.2015 р. за № 01-06/356, № 01-06/357 та № 01-06/358 Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради сповістило позивача про те, що розглянувши повторно заяви позивача від 17.11.2015 р. про відповідність намірів щодо розміщення групи тимчасових споруд, зазначено розміщення тимчасової споруди згідно генерального плану, не відповідає комплексній схем розміщення тимчасових споруд по Привокзальній площі, затверджене рішенням Одеської міської ради від 12.06.2014 р. № 118.

Відповідно до приписів ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставами забезпечення позову є:

- очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що з високим ступенем вірогідності можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення правам та інтересам позивача;

- неможливість захисту прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів, якщо для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень. Рішення, дії чи бездіяльність мають очевидні ознаки протиправності, якщо вони істотно суперечать чинному законодавству.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що через відмову у видачі паспорту прив'язки існує реальна загроза демонтажу торгівельного ряду тимчасових споруд, які належать позивачу на праві приватної власності, що може призвести до завдання шкоди правам та законним інтересам позивача, отже існує необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд приймає до уваги інтереси позивача, відповідача, характер спірних правовідносин та можливі наслідки невжиття заходів забезпечення позову.

Аналіз наведеного дає підстави стверджувати що однією з необхідних умов застосування заходів забезпечення позову є наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Судом першої інстанції не вказано, в чому саме полягає небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та не доведено неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття заходів забезпечення позову.

Так, всупереч вимогам ст. ст. 117, 165 КАС України, постановляючи оскаржену ухвалу суд першої інстанції не навів обґрунтованих мотивів, з яких дійшов висновків щодо наявності підстав для забезпечення позову.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції стосовно існуючої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, та необхідності докласти значних зусиль у разі невжиття таких заходів для відновлення прав та інтересів позивача, якщо позов буде задоволено.

За таких обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо забезпечення позовних вимог ФОП ОСОБА_3.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та, зважаючи на з'ясовані обставини, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п.6 ч.1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і постановляє нову ухвалу, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 206, 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2015 року про забезпечення адміністративного позову - скасувати.

Прийняти нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову ФОП ОСОБА_3 до Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання незаконною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: Л.П. Шеметенко