Справа № 812/117/16
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справi

01 березня 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/117/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шембелян В.С.,

при секретарі судового засідання: Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м.Сєвєродонецьку, Територіального управління Держгірпромнагляду у Луганській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві і зобовязання видати акт за формою Н-1,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м.Сєвєродонецьку, Територіального управління Держгірпромнагляду у Луганській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві і зобовязання видати акт за формою Н-1.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 24.02.1982 року в результаті ДТП отримав різні ушкодження здоровя. За вказаним фактом було складено акт розслідування нещасного випадку в путі на роботу. Висновком МСЕК позивача визнано інвалідом 1 групи (підгрупа б), причина інвалідності: трудове каліцтво по зору. Заключенням судово-медичної експертизи від 24.11.2000 встановлено безстроково стійка втрата професійної працездатності в результаті травми 1982 року 70 процентів. Акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1 не був складений. Підприємство справно виплачувало кошти в рахунок відшкодування шкоди здоровю. Приблизно у 2000 році усі геологорозвідувальні експедиції Луганської області в тому числі і Ленінська ГРЄ, де працював позивач були ліквідовані. Після чого регрес позивачу виплачувало ВАТ «Луганськгеологія». Але з 2013 року регрес ніхто не виплачує, боржник ВАТ «Луганськгеологія» залишилось на окупованій території і давно не працює. ФСС від НВВ у м.Сєвєродонецьк на прохання позивача виплачувати регрес відмовили та рекомендували звернутись до суду для встановлення факту. Ухвалою Сєвєродонецького районного суду від 04.02.2016 позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто і розяснено, що розгляд даного позову належить до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Позивач в судове засідання не прибув, надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Віж представника відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м.Сєвєродонецьку надійшло письмове заперечення на позовну заяву.

Від представника відповідача - Територіального управління Держгірпромнагляду у Луганській області надійшло письмове заперечення по справі та заява про неможливість відповідати за позовом.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

З позовної заяви вбачається, що фактично ОСОБА_2 оскаржує акт розслідування нещасного випадку, що стався з ним в дорозі на роботу від 24.02.1982, просить встановити факт того, що отримане ним ушкодження здоров'я в результаті ДТП 24 лютого 1982 року є нещасним випадком на виробництві, а також зобов'язати територіальний орган Держпромнагляду скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом ( форма Н-1).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Частина 2 статті 17 КАС України передбачає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції -це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 256 Цивільно-процесуального кодексу України, справи про встановлення факту, що мають юридичне значення належать до компетенції місцевих загальних судів та розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Як зазначено у п.10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ»: «Справи про оскарження ... актів розслідування нещасних випадків ... підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується здоров'я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 ЦК)».

Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Питання розслідування нещасного випадку на виробництві згідно з Законом України «Про охорону праці» відноситься до сфери організації здорових і безпечних умов праці на підприємстві, а не до сфери регулювання питань, що віднесені до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2011 року № 2а-9344/10/2670 та в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 24 березня 2011 року № К-16233/09.

Таким чином, для того, щоб спір міг бути віднесений до публічно-правового спору, який підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, має бути, щоб такий спір випливав із рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним саме владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, а не з інших підстав.

Тому, оскільки встановлення фактів, що мають юридичне значення належать до компетенції місцевих загальних судів та розглядаються в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що законом передбачено інший порядок вирішення вказаного спору.

Відповідно до п.1ч.1 ст.157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справи не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки заявлені позовні вимоги не містять в собі ознак публічно-правового спору, дану справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а тому справа підлягає закриттю.

Керуючись статтями 2, 17, 21, 157, 160 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань України у м.Сєвєродонецьку, Територіального управління Держгірпромнагляду у Луганській області про встановлення факту нещасного випадку на виробництві і зобовязання видати акт за формою Н-1 - закрити.

Розяснити ОСОБА_1 про віднесення розгляду даних позовних вимог до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а у разі застосування ч. 3 ст. 160 КАС України протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя ОСОБА_3