Справа № 448/1197/15-а
Суддя: Борисенко В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 448/1197/15-а
Провадження № 2-а/448/2/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2016 року Мостиський районний суд Львівської області в особі:

головуючого судді Борисенко В.В.,

при секретарі Рушеляк Г.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС, з участю третьої особи заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4, про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив суд визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 від 06.11.2015 року у адміністративній справі про порушення митних правил № 2355/20909/15 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн., закривши провадження у справі у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Заявлені вимоги мотивував тим, що 10.10.2015 року під час проходження митного контролю на митному пості «Мостиська» Львівської митниці ДФС на нього було складено протокол № 2355/20909/15 про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, оскільки відповідно до інформації електронної бази ЄАІС ДМСУ «Журналу обліку транспортних засобів» зясовано, що 08.01.2015 року о 12 год. 58 хв. він, прямуючи з ОСОБА_5 в Україну, ввіз на митну територію України через м/п Мостиська Львівської митниці ДФС автомобіль марки "Volkswagen Passat", р/н RP44513 (PL), по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» та не вивіз такий у встановлений строк згідно ст. 95 МК України.

Вказував, що обовязок вивезення зазначеного транспортного засобу з митної території України для нього був встановлений в максимальний строк до 18.01.2015 року, тобто дане правопорушення було вчинено 19.01.2015 року, а тому таке порушення не може бути триваючим, оскільки закінчується із настанням конкретної календарної дати.

З огляду на що, вважає, що при розгляді справи, вирішуючи питання притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, стороною відповідача не було зясовано всіх обставин справи, не було пересвідченося у відсутності обставин, які виключають провадження у справі, та чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити.

Представник відповідача Львівської митниці ДФС в судовому засіданні проти позову заперечив, зокрема пояснивши, що позивач перевищив термін «транзитного перевезення» автомобіля марки "Volkswagen Passat", р/н RP44513 (PL), більш, як на десять діб, чим порушив вимоги п.1 ч.1 ст.95 МК України, і що такий не повідомив у відповідності до ч.1 ст.192 МК України про існування обставин, через які він (позивач) не в змозі доставати такий транспортний засіб до митного органу. Стверджує, що митним органом не порушено строків притягнення до адміністративної відповідальності позивача, так як відповідно до ч.1 ст.467 МК України адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень. Вказує, що таке правопорушення відповідно до розяснення, викладеного у листі Міндоходів України від 30.08.2013 року №16666/7/99-99-24-03-09-17, відноситься до триваючого та таке було виявлене 10.10.2015 року, що зафіксовано протоколом про порушення митних правил і саме з цієї дати відраховується строк накладення адміністративного стягнення. Вважає, що оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, в діях ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, а тому просить суд в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Третя особа у справі заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст.458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч.6 ст.530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 10.10.2015 року державним інспектором ВМО №2 митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС ОСОБА_6 було складено протокол № 2355/20909/15 про порушення митних правил ОСОБА_1 (позивачем у справі). З вказаного протоколу вбачається, що під час здійснення митного контролю та перевірки інформації в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» EAIC ДФС, було встановлено, що ОСОБА_1 08.01.2015 року о 12 год. 58 хв. ввіз на митну територію України через м/п Мостиська Львівської митниці ДФС автомобіль марки "Volkswagen Passat", р/н RP44513 (PL), по смузі руху «зелений коридор» в митному режимі «транзит» та не здійснив зворотнє вивезення зазначеного автомобіля відповідно до вимог ст.95 Митного кодексу України.

Даним протоколом констатовано, що ОСОБА_1 перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, більш ніж на десять діб. Відтак, зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України.

На підставі вказаного протоколу, 06.11.2015 року заступником начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 винесено оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил № 2355/20909/15, якою позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8500 грн.

Згідно зі ст.90 МК України транзит це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу.

Статтею 95 МК України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту, зокрема, для автомобільного транспорту 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб).

Згідно ч.3 ст.470 МК України перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі пятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З врахуванням вищенаведеного, відповідно до чинного митного законодавства України, позивач ОСОБА_1 зобовязаний був вивезти ввезений ним транспортний засіб особистого користування з митної території України в максимальний строк до 18.01.2015 року.

Вказані дії позивач не виконав, а тому, на переконання суду, останній вчинив перевищення встановленого ст.95 МК України строку доставки транспортних засобів більше ніж на десять діб, тобто вчинив порушення митних правил, передбачене ч.3 ст.470 МК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотримання вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно з ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобовязана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 487 МК України передбачає, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 481, 485 цього Кодексу, не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, диспозиція ч.1 ст.467 МК України містить перелік триваючих правопорушень (передбачені статтями 469, 477 481, 485 цього Кодексу), в який не входить порушення митних правил, передбачене ст.470 МК України.

Аналізуючи диспозицію ч.3 ст.470 МК України, суд вважає, що правопорушення, повязане з перевищенням встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних та інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, вважається вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст.95 МК України. З огляду на наведені обставини суд приходить до висновку, що вказане правопорушення не може бути триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати, а тому не приймає до уваги твердження відповідача з цього приводу, оскільки таке не ґрунтується на законі.

Також суд не приймає до уваги і покликання представника відповідача на розяснення, що дані у листах Міндоходів України від 30.08.2013 року №16666/7/99-99-24-03-09-17, оскільки такі суперечать як діючому митному законодавству України, так і КУпАП.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч.4 ст.3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обовязків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обовязків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного, оскільки правопорушення передбачене ч.3 ст.470 МК України є вчиненим на одинадцятий день після настання строку доставки транспортного засобу, передбаченого ст.95 МК України, тобто у даному випадку 19.01.2015 року, а відтак адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України, могло бути накладене на позивача при невивезені ним вищевказаного автомобіля до 19.07.2015 року, а таке накладено лише 06.11.2015 року, тобто після закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Відтак, виходячи із приписів п.7 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд вважає, що у даному випадку провадження у справі про порушення митних правил не могло бути розпочато, а отже, оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, слід зазначити, що контроль за вивезенням автомобілів, ввезених у митних режимах «транзит» та «тимчасове ввезення» здійснюється у встановленому законом порядку, в тому числі за допомогою програмно-інформаційних комплексів. Це дає можливість своєчасного виявлення перевищення строків доставки товарів, встановлених ст.95 МК України. Несвоєчасне документування перевищення таких строків та вчиненого у звязку з цим правопорушення, визначеного ст.470 МК України, не є підставою для висновку про триваючий характер цього правопорушення.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України, на момент винесення спірної постанови закінчилися, а тому така є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження в справі про порушення митних правил закриттю у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 11, 12, 69 71, 86, 158 163, 171-2 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Львівської митниці ДФС ОСОБА_4 від 06.11.2015 року у справі про порушення митних правил №2355/20909/15 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.3 ст.470 МК України, а провадження у справі про порушення митних правил закрити у звязку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного адміністративного суду через Мостиський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення постанови, а в разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України потягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_7