Справа № 815/526/16
Суддя: Єфіменко К. С.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/526/16
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши у приміщенні суду в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги у сумі місячного грошового забезпечення, а саме 4069,00 грн. та стягнення з військової частини НОМЕР_1 суми підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення, а саме - 4069,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльність військової частини НОМЕР_1 протиправною щодо невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги у сумі місячного грошового забезпечення, а саме 4069,00 грн. та стягнення з військової частини НОМЕР_1 суми підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення, а саме - 4069,00 грн.

В судове засідання 01.03.2016 року позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.28), в яких підтримав заявлені раніше позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не прибув, письмових заперечень проти позову не надав, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.29), а тому, на підставі положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України, суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження 01.03.2016 року за наявними в справі письмовими доказами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд встановлює наступні факти та обставини:

Позивач проходив службу у складі Збройних Сил України, що згідно положень п.15 ч.1 ст.3 КАС України відноситься до поняття публічної служби, спори щодо проходження якої, у тому числі й спори щодо прийняття, звільнення з неї, отримання відповідних компенсацій, пов`язаних з її проходженням згідно п.2 ч.2 ст.17 КАС України віднесені до компетенції адміністративних судів та повинні розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

Старший лейтенант ОСОБА_2 призначений наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29.05.2015 року №11 (по особовому складу) на посаду начальника групи автоматизації військової частини НОМЕР_1 , ВОС-1301003, який прибув із військової частини НОМЕР_2 (смт.Володарське).

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2015 року №25 (а.с.6), його було зараховано до списків військової частини, на всі види забезпечення, та зазначено як такого, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання обовязків за посадою з 20.06.2015 року.

Вказаним наказом позивачу встановлено оклад за посадою у розмірі 1030,00 грн., щомісячну премію за особистий внесок у загальний результат роботи в розмірі 90% місячного грошового забезпечення, надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, щомісячну грошову винагороду у розмірі 60% від основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Позивачем було подано до фінансово-економічної служби військової частини рапорт від 11.11.2015 року (а.с.5) та усі необхідні документи, а саме витяги з наказів про призначення та про вступ до виконання обовязків за посадою. Однак, йому було відмовлено у виплаті у звязку з тим, що на момент призначення до військової частини він був призваним по мобілізації, а не проходив службу за контрактом.

Надаючи правову оцінку позовним вимогам, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до приписів ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2 ст. 9 Закону).

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (ч.4,5 ст. 9 Закону).

Відповідно до ч.3 ст.9-1 цього Закону при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, їм виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби.

Згідно п.1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України № 370 від 22.10.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.11.2001 року за №940/6131 особам офіцерського складу, прапорщикам (мічманам) та військовослужбовцям рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, що переїхали до нового місця служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посади або зміною постійної дислокації військової частини (підрозділу) до місця постійної дислокації військової частини або підрозділу зі зміною місця проживання, виплачується підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення.

Пунктом 2 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України № 370 від 22.10.2001 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.11.2001 року за №940/6131 передбачено, що розмір підйомної допомоги визначається з окладу за основною посадою, на яку призначений військовослужбовець або яку він займав до дня прибуття військової частини (підрозділу) до нового пункту постійної дислокації, окладу за військове звання та додаткових видів грошового забезпечення на день виникнення права на отримання підйомної допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.04.2014 року №111 «Питання грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період» встановлено, що з 18.03.2014 року військовослужбовцям, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, грошове забезпечення виплачується в порядку та розмірах, установлених для осіб офіцерського складу, осіб рядового сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

Суд, з огляду на вищенаведені правові акти, з урахуванням ч.2 ст.9 Закону зазначає, що підйомна допомога відноситься до одноразового додаткового виду грошового забезпечення, гарантованого позивачу державою згідно з ч.1 ст.9 Закону.

Правильність розрахування суми заявленої у позові підйомної допомоги підтверджується довідкою про дозоди військовослужбовця за грудень 2015 року від 08.02.2016 року №117 (а.с.7).

Отже, суд погоджується з тим, що позивач має право на підйомну допомогу у вищезазначеному розмірі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу підйомної допомоги у сумі 4069,00 грн. та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити підйомну допомогу у сумі 4069,00 грн. є правомірними та підлягають задоволенню на підставі положень ч.1,2 ст.162 КАС України.

При цьому, суд вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені саме у формі зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу суми підйомної допомоги, а не стягнення її розмірі 4069,00 грн., оскільки станом на час розгляду справа така допомога відповідачем, ще не є нарахованою.

Судові витрати розподілити за правилами ст.94 КАС України.

Керуючись ст.ст.94,158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимог задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_2 підйомної допомоги у сумі 4609,00 грн.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підйомну допомогу у сумі 4609,00 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання повного тексту постанови.

Суддя Єфіменко К.С.