Справа № 335/13695/13-а
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

"03" лютого 2016 р. м. Київ К/800/28543/14

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й.,

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року,

встановив:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області неправомірною і зобов`язати відповідача призначити та нарахувати йому пенсію у відповідності до наказу Міністра оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 11 червня 2008 року № 260 (далі наказ № 260) з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу та індексу інфляції, починаючи з 1 липня 2008 року, і здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.
Постановою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2014 року позовні вимоги залишено без задоволення.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року постанову Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2014 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови позивачеві у проведенні перерахунку пенсії відповідно до частини 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) з урахуванням надбавки за вислугу років, встановленої наказом № 260. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-XII з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, встановленої наказом № 260, та індексу інфляції, починаючи з 16 червня 2013 року, і здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок і виплату пенсії за період з 1 липня 2008 року по 15 червня 2013 року залишено без розгляду.
У касаційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року та залишити в силі постанову Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2014 року.
Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно із частиною 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.
Так, у статті 43 Закону № 2262-XII визначено заробіток (грошове забезпечення) для обчислення пенсій військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом.
Відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною 2 статті 51 цього Закону.
Як убачається з наведеної норми права, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом встановлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Статтею 10 Закону № 2262-XII передбачено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 12 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
За змістом частини 1 статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 3-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного Закону, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей.
13 лютого 2008 року Кабінет Міністрів України відповідно до частини 3 статей 43 і 63 Закону № 2262-XII постановою № 45 затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
1 січня 2008 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу» від 7 листопада 2007 року № 1294 (далі постанова № 1294), якою змінено структуру та умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу. Зокрема, збільшено розмір посадових окладів для відповідних категорій військовослужбовців, а також передбачено встановлення інших додаткових видів грошового забезпечення. Цією постановою Кабінет Міністрів України затвердив відповідні схеми та визнав такими, що втратили чинність, деякі його постанови згідно з переліком.
Додатком 29 до вказаної постанови військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби), особам рядового і начальницького складу встановлено розміри надбавки за вислугу років, за вислугу років від 1 до 2 років надбавка визначена у розмірі 5%, від 2 до 5 років 10%, від 5 до 10 років 20%, від 10 до 15 років 25%, від 15 до 20 років 30%, від 20 до 25 років 35%, 25 і більше років 40% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням.
11 червня 2008 року Міністр оборони України відповідно до постанови № 1294 видав наказ № 260, який застосовується з 1 січня 2008 року, яким затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Інструкція), яка визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.
Пунктом 13.1 Інструкції передбачені аналогічні розміри надбавок за вислугу років, встановленим постановою № 1294. Так, особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за вислугу років на військовій службі виплачується надбавка у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах на місяць: від 1 до 2 років 5%, від 2 до 5 років 10%, від 5 до 10 років 20%, від 10 до 15 років 25%, від 15 до 20 років 30%, від 20 до 25 років 35%, від 25 і більше років 40%.
ОСОБА_1 , звернувшись до суду з цим позовом, вказує, що після його звільнення на підставі наказу № 260 збільшилося його грошове забезпечення, а тому він має право на перерахунок пенсії з урахуванням надбавки за вислугу 29 років у розмірі 40% від посадового окладу, а не у розмірі 35%, як йому встановлено, однак Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області неправомірно відмовило йому в такому перерахунку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою від 25 листопада 2013 року, у якій просив відповідача провести йому у відповідності до наказу № 260 перерахунок і виплату пенсії з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу та індексу інфляції починаючи з 11 червня 2008 року.
10 грудня 2013 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом № 1511/П-9 надало позивачеві відповідь про те, що під час призначення пенсії його грошове забезпечення було визначено з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 35%. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 йому у 2008 році проведено перерахунок пенсії на умовах постанови № 1294. З 7 листопада 2007 року до теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не приймалося рішення про перерахунок пенсій військовослужбовцям, а тому підстави для перерахунку пенсії відсутні. Також Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області посилаючись на Порядок № 3-1 роз`яснило ОСОБА_1 , що з усіх питань стосовно внесення змін у розмір грошового забезпечення для призначення (перерахунку) пенсії йому необхідно звернутися до Запорізького обласного військового комісаріату.
16 грудня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у спірних правовідносинах діяло на підставі та в межах наданих йому повноважень, що передбачені чинним законодавством, оскільки перерахунок позивачеві пенсії здійснено відповідачем на підставі документів, що містяться у матеріалах пенсійної справи, вказавши на наявність довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 1 квітня 2012 року про розмір грошового забезпечення, в якій зазначено, що ОСОБА_1 надбавка за вислугу років обчислена у розмірі 35% від посадового окладу.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 частково, апеляційний суд дійшов висновку, що наказ № 260 є підставою для перерахунку позивачеві пенсії у розумінні частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, і дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області є протиправними, оскільки відповідач не перевірив правильність складання ІНФОРМАЦІЯ_3 довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , та не звернув уваги на те, що оскільки його вислуга років складає 29 років, то відповідно до наказу № 260 надбавка за вислугу років повинна становити 40% від посадового окладу, а не 35%, як вказано у наданій третьою особою по справі довідці. У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до частини 3 статті 63 Закону № 2262-XII з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 40% від посадового окладу, встановленої наказом № 260.
Статтею 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частин 4, 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у даній позовній заяві просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити йому перерахунок та виплату пенсії починаючи з 1 липня 2008 року.
У заяві від 25 листопада 2013 року, із якою позивач звертався до відповідача, він просив провести йому перерахунок та виплату пенсії починаючи з 11 червня 2008 року.
У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10 грудня 2013 року № 1511/П-9 зазначено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії у 2008 році.
У довідці відповідача з датою розрахунку пенсії позивача станом на 10 липня 2013 року вказано, що пенсія ОСОБА_1 призначена (обчислена) з 22 жовтня 2009 року.
Судами попередніх інстанцій не встановлено, і за наявними матеріалами справи не зрозуміло, з якого саме часу ОСОБА_1 звільнений з військової служби та з якого часу йому призначено пенсію за вислугу років у відповідності до Закону № 2262-XII.
ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджено, що його вислуга років складає 29 років, однак у матеріалах цієї справи відсутня відповідна довідка ІНФОРМАЦІЯ_2 із зазначенням вислуги років позивача.
У листі Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 10 грудня 2013 року № 1511/П-9 вказано, що під час призначення ОСОБА_1 пенсії грошове забезпечення було визначено з урахуванням надбавки за вислугу років у розмірі 35%, а у 2008 році позивачеві було проведено перерахунок пенсії на умовах постанови № 1294.
Суди першої та апеляційної інстанцій не з`ясували належним чином зазначених обставин, не витребували відповідних документів, на підставі яких позивачеві було призначено та перераховано пенсію.
У матеріалах даної справи міститься лише надана позивачем копія довідки № ТЗ-61689, видана ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355, про грошове забезпечення за нормами, чинними на 1 квітня 2012 року, та копія довідки про розрахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із розрахунком станом на 10 липня 2013 року, будь-які інші документи, які необхідні для з`ясування правильності нарахування (перерахунку) позивачеві пенсії, у матеріалах справи відсутні.
Суди не здійснили жодних дій щодо витребування у відповідача необхідних документів та щодо ознайомлення з документами пенсійної справи позивача.
Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вказує на те, що наказ № 260, на який посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, не є підставою для перерахунку пенсії у розумінні частини 3 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки у зв`язку з його прийняттям жодних підвищень такого виду грошового забезпечення як надбавка за вислугу років не відбулося. Також відповідач зазначав, що до повноважень органу Пенсійного фонду України не входить визначення відсотку надбавки, такими повноваженнями наділений у даному випадку Запорізький обласний військовий комісаріат, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не могло встановити

ОСОБА_1 іншу надбавку ніж 35% від посадового окладу, яку визначено Запорізьким обласним військовим комісаріатом. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вказувало на те, що Запорізький обласний військовий комісаріат по цій справі необхідно залучити у якості відповідача.
При вирішенні справи у судовому рішенні зазначаються якими обставинами чи нормами права спростовуються доводи, наведені сторонами.
Вирішуючи даний спір суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою вимоги статей 11, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, які зобов`язують суд до активного вжиття заходів щодо з`ясування обставин справи, та щодо законності і обґрунтованості ухваленого судового рішення.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги адміністративного судочинства вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно тлумачив ці норми.
Обґрунтованим вважається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними та допустимими доказами.
Для правильного вирішення даного спору суду необхідно витребувати відповідні документи та з`ясувати усі обставини справи, і виконавши ці вимоги, вирішити справу згідно з нормами чинного законодавства, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
За таких обставин колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року та постанова Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2014 року підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.
Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2014 року та постанову Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 11 січня 2014 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.