Справа № 359/8286/15-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 359/8286/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чирка С.С. Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Міщука М.С.

за участю секретаря судового засідання: Строй Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Бориспільської міської ради Бориспільського району Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради Київської області щодо ненадання позивачу земельної ділянки;

- зобов'язати Бориспільську міську раду Київської області надати позивачу земельну ділянку відповідно до чинного законодавства України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов - задовольнити. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що постанова суду першої інстанції була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуально права, із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що підтверджується посвідченням НОМЕР_1, виданим Київською обласною державною адміністрацією 19 жовтня 1992 року.

29 квітня 2015 року позивач звернувся до Бориспільського міського голови Федорчука А.С. з клопотанням про надання йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Листом №П.00.2175.П від 26 травня 2015 року виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області повідомив позивача про те, що у клопотанні від 29 квітня 2015 року не зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, не додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Листом від 12 червня 2015 року, позивач повідомив, що цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку. Для виконання вимоги про розташування земельної ділянки просить надати доручення управлінню містобудування та архітектури Бориспільського міськвиконкому для встановлення можливих варіантів розташування земельної ділянки.

У листі виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області №П.00.2948.П від 26 червня 2015 року зазначено, що перелік вільних земельних ділянок, які можуть бути використані для передачі у власність громадянам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в управлінні містобудування та архітектури міської ради - відсутній.

Вважаючи протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради Київської області щодо ненадання позивачу земельної ділянки, останній звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно виходив з наступного.

Згідно зі ст. 12 Земельного Кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів;

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.» г» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 121 Земельного кодексу України, законом встановлено максимальний розмір земельної ділянки, яка може бути безоплатно передана у приватну власність. У кожному конкретному випадку розмір земельної ділянки визначається заявником самостійно.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Колегія суддів звертає увагу, що ст.. 118 Земельного кодексу України, регулює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, у тому числі їх користувачами, а також особами, які не користуються такими земельними ділянками.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної міської ради вирішується питання регулювання земельних відносин.

Так, 29 квітня 2015 року позивач звернувся до Бориспільського міського голови Федорчука А.С. з клопотанням про надання йому у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку.

Листом №П.00.2175.П від 26 травня 2015 року виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області повідомив позивача про те, що у клопотанні від 29 квітня 2015 року не зазначено цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, не додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Отже, позивач не дотримався порядку звернення, передбаченого ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки, звернувшись з зазначеним клопотанням до Бориспільського міського голови, не додав до нього графічні матеріали, на яких було б зазначене бажане місце розташування земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Вищого адміністративного суду України №К/800/46165/13 від 13 листопада 2014 року, №К/800/50888/13 від 09 квітня 2015 року, №К/800/34168/13 від 03 березня 2015 року.

Колегія суддів звертає увагу, що у листі №П. 00.2175.П від 26 травня 2015 року відсутня відмова про виділення позивачу у власність земельної ділянки. Натомість, виконавчий комітет Бориспільської міської ради Київської області повідомив позивача про невідповідність поданого клопотання вимогам ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України.

Так, клопотання позивача не могли бути прийняті та передані для подальшого розгляду міській раді, відтак, відповідач, запропонувавши останній надати додаткові документи, діяв на підставі закону та в межах своїх повноважень, не порушуючи при цьому законних прав та інтересів позивача, що унеможливлює задоволення позову.

Приписами ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яке ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, відповідно до вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 25.02.2016

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Л.М. Гром,

М.С. Міщук

Головуючий суддя Бєлова Л.В.

Судді: Гром Л.М.

Міщук М.С.