Справа № 802/3671/15-а
Суддя: Ан О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 802/3671/15-а
Провадження № 2-а/127/38/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В,

при секретарі Шведа О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовомОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з адміністративним позовом до Вінницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії. Адміністративний позов мотивований тим, щопозивач звернулася до Вінницької міської ради про визанн бездіяльності протиправною та зобов"язання надати житлове приміщення відповідно до норм Житлового Кодексу України , оскільки у позивача на утриманні троє неповнолітніх дітей та їх сім'я потребує поліпшення житлових умов. В позові ОСОБА_2О, вказала, що відповідно до акта обстеження житлових умов в однокімнатній квартирі за адресою: вул. Тимощука, 1а/154 в м. Вінниці, окрім позивача проживає ще 5 осіб. В звязку з чим позивач зверталася до відповідача про виділення їй житла, або виділення земельної ділянки для будівництва житла, проте отримала негативну відповідь з посиланням на те, що ОСОБА_3, взагалі не перебуває на соціальному квартирному обліку при виконкомі міської ради. Тому позивач звернулася з позовом до суду, оскільки вважає, що держава в особі відповідача не вживає заходів для забезпечення гідного рівня життя позивача та її сімї позбавляє всіх пільг гарантованих державою та просила відшкодувати моральну шкодуґ. тягнувши на її користь 2000 гр-н.

Під час розгляду справи позивач подала заяву про зміну предмету та підстав позову від 13.11.2015 року просила зобов"язати Вінницьку міську раду надалти їй зеимельну дялнку в межаїх міста Вінниці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд розмірі, встановленому Земельним кодексом України. У вказаній заяві ОСОБА_1 .О. зазначила, що 12.05.2015 року та 24.07.2015 року Департамент архітектури містобудування та кадастру Вінницької міської ради повідомив позивача, що чинним законодавством не передбачено категорії осіб, які користуються правом позачергового або першочергового отримання земельних ділянок. На думку позивача така бездіяльність Вінницької міської ради, як органу, уповноваженого розпоряджатися земельними ділянки на території м. Вінниці суперечить вимогам чинного законодавства, а тому позивач звернулася до суду та просила зобовязати Вінницьку міську раду надати їй земельну ділянку межах міста Вінниці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в розмірі, встановленому Земельним кодексом України.

25.12.20115 року справа надійшла провадження судді Ан О.В. та призначен до розгляду на 05.01.2016 року . Позивач до суду не з"явилась , подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

В зв"язку з наявністю у справі двох пощовів та не визанченнітю з виогами, суд 02.02.2016 року виніс ухвалу про недоліки позову та просив позивача визначитися з позщовними вимогами. 09.02.2016 року до суду надійншла уточнена пощовна заява ОСОБА_1 до ВМР про визанн бездяльност ВМР протиправною т зобов"язання надати ї земельну ділянку, розгляд справи у її відсутності. Заяву про залишення первісного позову позивач не надала.

Позивач та її представник до судового засідання не зявилися, проте в позовній заяві позивач зазначила, що просить справу розглянути за її відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, щодо задоволення позову заперечує із підстав наведених в запереченнях.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач має на утриманні троє неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 21-23).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради № 8 від 15.05.2014 року, ОСОБА_1, включена до Державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги в Департаменті соціальної політики як багатодітна сім'я (а.с. 8).

Відповідно до акта обстеження житлових умов від 2014 року, в однокімнатній квартирі загальною площею 23,6 кв.м., за адресою: вул. Тимощука, 1 а/154 в м.Вінниця, зареєстровані позивач ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_4, та неповнолітні діти ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_4, власник ОСОБА_6, не зареєстрований (а.с. 62).

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло.

Відповідно до ст. 31 ЖК України жилі приміщення надаються громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті та потребують поліпшення житлових умов і мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду, як правило у вигляді окремої квартири на сім'ю.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЖК України, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд). До компетенції виконавчих комітетів селищних, сільських Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, згідно зі ст. 16 ЖК України належить, зокрема, право прийняття рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду Ради та видача ордера на жилі приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду, який згідно зі ст. 58 ЖК є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Згідно з рішенням виконавчого комітету міської ради від 28.05.2015 року № 1139, ОСОБА_1, взята на квартирний облік при виконкомі міської ради за № 1859 загальної черги та в список на першочергове отримання житла за № 701, як багатодітна сім'я (а.с. 9).

Отже відповідачаем виконіні дії відповіднодо норм законодавства, а саме багатодітну сім"ю поставлено на облік на першочергове отримання житла. відомості про те, що ВМР має житло, яке підлягає розпридвіленню та за чергою позивач та члениїї сім"ї мають правона отримання житла суду не надано. Тому суд вважає , що вимоги позивача за первісним пощовм не підлягають задоволенню.

Також, судом встановлено, що позивач 10.04.2015 року, 24.06.2015 року, 07.07.2014 року зверталася до Вінницької міської ради з письмовими заявами про виділення їй земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд. Відповідачем було повідомлено ОСОБА_1, про те, що Виконавчими органами Вінницької міської ради не ведеться черга на отримання земельних ділянок, а складаються списки бажаючих на отримання земельних ділянок для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В звязку з чим позивача на підставі її заяви від 07.07.2014 року №А-01-42392, щодо внесення до списку бажаючих на отримання вільної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та зареєстровано в пільговому списку «багатодітні» № 7 -358 від 22.07.2014 року (а.с. 10-12).

Крім того, у листі від 12.05.2015 року, позивача повідомлено, що на даний час не можливо внести пропозиції щодо вирішення питання по суті, оскільки у межах міста відсутні землі запасу та землі резервного фонду, за рахунок яких міська рада мала б можливість виділити земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до вимог ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини першої статті 116 ЗК громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з положеннями частини шостої статті 118 ЗК громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно пунктів «а», «б», «й», «к» ч. 1 ст. 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, вирішення земельних спорів, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ст. 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі вищенаведеного суд встановив відсутність порушеннь в діях Вінницької міської ради права позивача щодо не забезпечення житлом чи земельною ділянкою, позивача поставлено на квартирний облік та зареєстровано в списку бажаючих отримати земельну ділянку, тобто відповідачем здійснено всі дії у межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безпосередньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з врахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо позовних вимог позивача про відшкодування на її користь моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., слід зазначити, що за приписами ч. 2 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Зі змісту цієї норми випливає, що в такому порядку розглядаються адміністративним судом вимоги про відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Основною умовою такого розгляду є те, щоб така вимога була заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів субєктів публічно-правових відносин і якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.

Оскільки судом, під час розгляду справи не було встановлено протиправність рішень, дій чи бездіяльність субєкта владних повноважень, тому вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог позивача зобов'язати Вінницьку міську раду надати ОСОБА_1, житлове приміщення або земельну ділянку в межах міста Вінниці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в розмірі, встановленому Земельним кодексом України, слід зазначити, що питання регулювання житлових та земельних відносин віднесено до виключної компетенції відповідача та вирішується виключно на пленарних засіданнях в тому числі міської ради.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

З огляду на вказану норму закону, суд не може перебирати на себе повноваження міської ради та узурпувати право депутатів самостійно доходити висновків щодо розгляду питань, віднесених до їх компетенції та порядку такого розгляду, визначеного Регламентом Вінницької міської ради, аналогічна позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», зокрема: суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо.

Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявних у справі доказів, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у сукупності, зясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, дійшов висновку, що Вінницька міська рада не порушувала права позивача щодо не забезпечення житлом чи земельною ділянкою, відповідач діяв на виконання норм чинного законодавства, зокрема ч. 2 ст. 19 Конституції України, в якій зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Крім того, питання регулювання земельних відносин віднесено до виключної компетенції відповідача та вирішується виключно на пленарних засіданнях в тому числі міської ради, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 94 КАС України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 14, 19, 47 Конституції України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. ст. 5, 16, 31, 58 ЖК України, ст. ст. 12, 116, 118, ЗК України ст.ст. 4, 6-12, ч. 2 ст. 19, 21, 70-72, 86, 94, 159-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Вінницької міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня з отримання постанови.

Суддя: