Справа № 819/1945/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 р. Справа № 876/11687/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Козівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року у справі за позовом Дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

05.08.2013 року Дочірнє підприємство «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» звернулося до суду з позовом до Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби, в якому просило податкове повідомлення-рішення відповідача від 20.06.2013 року № НОМЕР_1 про сплату штрафу у розмірі 25% в сумі 25685,84 грн. про збільшення суми грошового зобовязання податку з доходів найманих працівників, визнати протиправним та недійсним з моменту його прийняття і скасувати.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що перевіркою встановлено несвоєчасне перерахування філією «Бережанський Райавтодор» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» до бюджету податку на доходи фізичних осіб. У зв'язку з цим порушенням контролюючим органом застосовано до платника податків штрафні санкції на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України (далі - ПК України) у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягав сплаті до бюджету. Позивач зазначає, що відповідальність згідно зі статтею 127 ПК України настає у разі ненарахування, неутримання та/або несплати (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. У спірному ж випадку мало місце порушення щодо несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету, який нараховано своєчасно і правильно та включено у податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податків і сум утриманих з них податку (форма 1 ДФ). При цьому перевіркою не встановлено фактів недостовірного обчислення податку на доходи фізичних осіб чи його неутримання, несплату. Оскільки філією «Бережанський Райавтодор» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» допущено несвоєчасне перерахування суми узгодженого грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, то відповідальність має визначатись на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України як за порушення правил сплати (перерахування) податків, а штрафна санкція - обчислюватись у розмірі 10 або 20 відсотків погашеної суми податкового боргу в залежності від кількості днів затримки сплати суми узгодженого грошового зобов'язання (до 30 календарних днів чи більше).

Судом першої інстанції допущено заміну первинного відповідача - Бережанська МДПІ Тернопільської області ДПС на правонаступника - Козівську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Тернопільській області.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «Р» Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області Державної податкової служби від 20.06.2013 року № НОМЕР_1.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що прийняте податкове повідомлення-рішення є протиправним у зв'язку з помилковим застосуванням відповідальності до платника податків на підставі статті 127 ПК України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Козівська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Тернопільській області подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, філія «Бережанський Райавтодор» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» є структурним підрозділом юридичної особи, перебуває на податковому обліку в Козівській ОДПІ Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, є платником податку на доходи фізичних осіб, відокремленому підрозділу надано повноваження щодо нарахування, утримання і сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб. Такі обставини підтверджуються відомостями з акту перевірки від 20 травня 2013 року №111/22-134/26197520 та не заперечувались сторонами.

Бережанською МДПІ Тернопільської області ДПС проведена документальна планова виїзна перевірка філії «Бережанський Райавтодор» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року, результати якої оформлені актом від 22 травня 2013 року № 111/22-134/26197520(а.с.8-27).

Перевіркою встановлено, що в порушення підпункту 168.1.5, п. 168.1 статті 168 ПК України платником податків допущено несплату податку на доходи фізичних осіб у строки, встановлені ПК України для місячного податкового періоду, у сумі 102743,38 грн. У зв'язку з таким порушенням позивачу нараховано пеню на підставі підпункту 129.1.1 пункту 129.1, пункту 129.4 статті 129 ПК України у розмірі 287,57 грн. та на підставі пункту 127.1 статті 127 ПК України застосовано штрафну (фінансову) санкцію (штраф) у розмірі 25685,84 грн. (25 відсотків від 102743,38 грн.). Інших порушень щодо нарахування, утримання, повноти та своєчасності перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб при виплаті доходів громадянам перевіркою не встановлено.

Філією «Бережанський Райавтодор» ДП «Тернопільський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» подано до контролюючого органу заперечення на акт перевірки від 12 червня 2013 року, проте вони не взяті до уваги, оскільки не спростовували висновків акту перевірки, як слідує з відповіді на заперечення Бережанської МДПІ Тернопільської області ДПС від 18 червня 2013 року(а.с.32-35).

На підставі акту перевірки від 20 травня 2013 року №111/22-134/26197520 Бережанською МДПІ Тернопільської області ДПС 20 червня 2013 року прийняте податкове повідомлення-рішення форми "Р" № НОМЕР_1, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, на суму 25685,84 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 25685,84 грн. (а.с.36).

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене платником податків у порядку адміністративного оскарження до Головного управління Міндоходів у Тернопільській області, рішенням про результати розгляду скарги від 22 липня 2013 року № 1971/10/19-00-10-027/233 скаргу платника залишено без задоволення(а.с.40-42).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Правовідносини щодо порядку нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб врегульовані Податковим Кодексом України.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент зобовязаний сплатити суму податкового зобовязання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 31.1 статті 31 Податкового кодексу України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов'язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов'язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Відповідно до підпункту 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

Пунктом 126.1. статті 126 цього ж Кодексу передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно з пунктом 127.1. статті 127 Податкового кодексу України, ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Аналіз наведених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що положення Податкового кодексу України чітко визначають момент узгодження грошового зобовязання з податку на доходи фізичних осіб та строки перерахування податку до бюджету.

У разі несплати сум узгоджених зобовязань у строки, встановлені податковим законодавством, вони набувають статусу податкового боргу і платник податку несе відповідальність у вигляді штрафу за порушення строків перерахування податку.

ДП Тернопільський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України як податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб мало сплачувати (перераховувати) податок до бюджету під час виплати заробітної плати працівникам, а у випадку нарахування заробітної плати, але її невиплати, позивач повинен був проводити перерахування податку до бюджету у строки встановлені Податковим кодексом України для місячного податкового періоду, тобто не пізніше 30 календарних днів, наступних за місяцем нарахування доходу.

З матеріалів справи слідує, що позивачем було допущено несвоєчасне перерахування податку з доходів фізичних осіб до бюджету в окремі періоди з 01 квітня 2012 року по 31 грудня 2012 року, при його фактичному нарахуванні та утриманні під час виплати доходу працівникам у вигляді заробітної плати, а відповідно відповідач повинен був накласти на позивача штраф в розмірах, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Таким чином, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідачем застосовано до позивача штраф у розмірі 25685,84 грн., обчислений згідно з вимогами пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України, незважаючи на те, що порушення позивачем податкового законодавства полягало в несвоєчасній сплаті ним податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з всновком суду першої інстанції про те, що порушення позивачем податкового законодавства у вигляді несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб відповідає передбаченому статтею 126 Податкового кодексу України складу порушення, однак, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідач застосував штраф на підставі пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України, яким передбачено відповідальність за ненарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Козівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року у справі № 819/1945/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_1