Справа № 804/6449/14
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2016 року м. Київ К/800/31818/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі :

Пасічник С.С.,

Іваненко Я.Л.,

Кочана В.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбізнес+" на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбізнес+" до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправною бездіяльності,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройбізнес+" звернулось до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, Дніпропетровської філії приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство юстиція", третя особа - ОСОБА_4 про визнання протиправними дій, бездіяльності, порушення порядку реалізації майна, визнання прилюдних торгів та свідоцтва на право власності недійсними.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.11.2014р. відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройбізнес+» до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції та Дніпропетровської філії приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство юстиція», третя особа - ОСОБА_4 в частині позовних вимог про:

- визнання допущення Приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" - Дніпропетровська філія (виконавче провадження №29622077) порушення порядку реалізації комплексу будівель по АДРЕСА_1, який складається з міні-мукомольного заводу, літера А, загальною площею 341,50 кв.м, складу готової продукції, літера Б, загальною площею 242,90 кв.м, складу зерна, літера В, загальною площею 597,40 кв.м, будівлі естакади, літера Г, загальною площею 476,00 кв.м, який встановлено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. за №68/5;

- визнання прилюдних торгів з реалізації комплексу будівель по АДРЕСА_1, який складається з міні-мукомольного заводу, літера А, загальною площею 341,50 кв.м, складу готової продукції, літера Б, загальною площею 242,90 кв.м, складу зерна, літера В, загальною площею 597,40 кв.м, будівлі естакади, літера Г, загальною площею 476,00 кв.м недійсними;

- визнання свідоцтва НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_4 на комплекс будівель по АДРЕСА_1, який складається з міні-мукомольного заводу, літера А, загальною площею 341,50 кв.м, складу готової продукції, літера Б, загальною площею 242,90 кв.м, складу зерна, літера В, загальною площею 597,40 кв.м, будівлі естакади, літера Г, загальною площею 476,00 кв.м, виданого на підставі акта про проведення прилюдних торгів від 12.01.2012р., недійним.

Відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройбізнес+» до Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції, третя особа - ОСОБА_4 в частині позовних вимог про:

- визнання протиправною бездіяльності Відділу ДВС Нікопольського МРУЮ при виконанні виконавчого листа №2-5234, виданого Нікопольським міськрайонним судом 31.10.2011р. (виконавче провадження №29622077), яка полягала у зволіканні у період з 06.01.2012р. по 12.01.2012р. із вчиненням виконавчих дій, направлених на зупинення реалізації комплексу будівель по АДРЕСА_1, який складається з міні-мукомольного заводу, літера А, загальною площею 341,50 кв.м, складу готової продукції, літера Б, загальною площею 242,90 кв.м, складу зерна, літера В, загальною площею 597,40 кв.м, будівлі естакади, літера Г, загальною площею 476,00 кв.м на прилюдних торгах 12.01.2012р.;

- визнання протиправною бездіяльності Відділу ДВС Нікопольського МРУЮ (виконавче провадження №29622077) щодо недопущення порушення порядку реалізації комплексу будівель по АДРЕСА_1, який складається з міні-мукомольного заводу, літера А, загальною площею 341,50 кв.м, складу готової продукції, літера Б, загальною площею 242,90 кв.м, складу зерна, літера В, загальною площею 597,40 кв.м, будівлі естакади, літера Г, загальною площею 476,00 кв.м, який встановлено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р.за №68/5, та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. №74/5, яке полягає у ненаданні Приватному підприємству "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" у період з 21.12.2011р. по 12.01.2012р. відомостей, прямо передбачених законом та необхідних для проведення прилюдних торгів цілісного майнового комплексу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.12.2014р. позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції щодо забезпечення реального виконання ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 05.12.2011р., справа №3703/11, про накладення арешту на нерухоме майно - комплекс будівель по АДРЕСА_1, який складається з: міні-мукомольного заводу, літера А, складу готової продукції, літера Б, складу зерна, літера В, будівлі естакади, літера Г; в задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015р. постанову суду першої інстанції скасовано та ухвалено нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення вказаним судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Відповідач та третя особа в письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечили, вважаючи їх безпідставними, а рішення суду апеляційної інстанції - обґрунтованим та законним.

Обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 01.07.2011р. у справі №2-3703/11 визнано дійсним договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАКАР-С" від 22.04.2011р., та визнано за ОСОБА_5 право власності на комплекс, який складається з міні мукомольного заводу (літера А, загальною площею 341,5кв.м), складу готової продукції (літера Б, загальною площею 242,9кв.м), складу зерна (літера В, загальною площею 597,4кв.м), будівлі естакади (літера Г, загальною площею 476,0кв.м), розташований за адресою: АДРЕСА_1.

В подальшому, цим же судом за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбізнес+" постановлено ухвалу від 11.10.2011р., якою скасовано рішення Нікопольського міськрайонного суду від 01.07.2011р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАКАР-С" про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на комплекс, а також залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Стройбізнес+" до розгляду справи як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Також, рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.10.2011р. у справі №2-5234/11 стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 борг у сумі 140000,00 грн.

На виконання вказаного рішення суду 31.10.2011р. видано виконавчий лист №2-5234, на підставі якого, в свою чергу, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції 03.11.2011р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для добровільного виконання рішення до 09.11.2011р.

У зв'язку з нездійсненням у встановлений строк боржником добровільного виконання рішення, державним виконавцем розпочато процедуру примусового виконання рішення - складено акт від 17.11.2011р. за №21.12.2011р. опису та арешту належного боржнику майна (комплексу будівель по АДРЕСА_1, який складається з: міні-мукомольного заводу (літера А, загальною площею 341,50кв.м), складу готової продукції (літера Б, загальною площею 242,90кв.м), складу зерна (літера В, загальною площею 597,40кв.м), будівлі естакади (літера Г)) та укладено з ПП "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" договір №08/562/11/А-26н від 21.12.2011р. про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

У той же час, ТОВ «Стройбізнес+» подало клопотання про забезпечення позову й ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.12.2011р. у справі №2-3703/11 у порядку забезпечення позову накладено арешт на нерухоме майно - комплекс будівель по АДРЕСА_1, який складається з: міні-мукомольного заводу (літера А, загальною площею 341,50кв.м), складу готової продукції (літера Б, загальною площею 242,90кв.м), складу зерна (літера В, загальною площею 597,40кв.м), будівлі естакади (літера Г) та заборонено КП "Нікопольське бюро технічної інвентаризації" здійснювати реєстрацію (перереєстрацію) права власності на будь-яких фізичних або юридичних осіб, суб'єктів підприємницької діяльності та будь-які інші дії щодо комплексу, на виконання якої 06.01.2012р. державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження.

12.01.2012р. було проведено прилюдні торги із реалізації комплексу будівель по АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, всупереч приписів ст.ст.11,25 Закону України «Про виконавче провадження» не було вчинено дій по виконанню ухвали Нікопольського міськрайонного суду від 05.12.2011р., зокрема, щодо зупинення реалізації зазначеного майна з прилюдних торгів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про законність дій державного виконавця й недопущення ним протиправної бездіяльності при виконанні виконавчого листа №2-5234, виданого 31.10.2011р. Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області.

Колегія ж суддів Вищого адміністративного суду України, здійснивши касаційний перегляд справи, вказує на наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України i є обов'язковими до виконання на всій території України.

Пунктом же 9 частини 3 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Крім того, за змістом ст.14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами; невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Разом з тим, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено в Законі України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV (далі Закон №606), відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як передбачено ч.1 та ч.2 ст.11 Закону №606, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й, зокрема, здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Отже, як встановлено апеляційним судом, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції вчинялись необхідні дії, спрямовані на виконання виконавчого листа №2-5234 від 31.10.2011р., зокрема, шляхом реалізації комплексу будівель по АДРЕСА_1 з прилюдних торгів.

При цьому, як правильно вказав суд апеляційної інстанції, матеріали справи не містять доказів наявності у державного виконавця підстав для зупинення виконавчого провадження, виключний перелік яких міститься в ст.37 Закону №606 та передбачає можливість його зупинення в разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа або реалізації арештованого майна, а не на підставі ухвали суду про забезпечення іншого позову.

Крім того, Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області 22.10.2014р. було прийнято остаточне рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Макар-С» про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на комплекс, третьої особи із самостійними вимогами товариства з обмеженою відповідальністю «Стройбізнес+» про визнання права власності на майновий комплекс та витребування майна, третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_8 про визнання його добросовісним набувачем та визнання права власності на майно, третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_4 про визнання її добросовісним набувачем нерухомого майна, яке набрало законної сили 23.12.2014р. після його перегляду Апеляційним судом Дніпропетровської області (провадження №22ц/774/10306/14), а ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 06.02.2015р. скасовано заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майновий комплекс, який складається з міні-мукомольного заводу (літера А, загальною площею 341,5 кв.м), складу готової продукції (літера Б, загальною площею 242,9 кв.м), складу зерна (літера В, загальною площею 597 кв.м), будівлі естакади (літера Г, загальною площею 476,0 кв.м), розташованих за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За правилами ст.224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи ж касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору, а тому підстав для скасування ухваленого судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройбізнес+" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.06.2015р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України і може бути переглянута Верховним Судом України в порядку та строки, передбачені главою 3 розділу IV КАС України.

Судді: Пасічник С.С.

Іваненко Я.Л.

Кочан В.М.