Справа № 825/80/16
Суддя: Бабенко К.А
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/80/16 Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В. Суддя-доповідач: Бабенко К.А
У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Василенка Я.М., Степанюка А.Г., секретаря Нестеренко Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, за участю Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Профспілкової організації регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, Чернігівської обласної організації профспілки працівників державних установ України, на стороні Відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправним Наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення Позивача та з'явившихся в судове засідання представників осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Постанову суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Позивач працював у Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Чернігівській області з 2005 року, що підтверджується його Трудовою книжкою, копія витягу з якої наявна в матеріалах справи (а.с. 16-17).

З метою оптимізації структури і чисельності регіональних відділень Фонду державного майна України, раціонального використання бюджетних коштів та на виконання пункту 9 Розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України від 28.12.2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, законодавчих актів України», щодо скорочення чисельності працівників державних органів, Наказом Фонду державного майна України з особового складу від 01 вересня 2015 року №137-р «Про затвердження штатної чисельності працівників регіональних відділень Фонду державного майна України» (надалі - Наказ №137-р), копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.30), зокрема затверджено штатну чисельність працівників Регіональних відділень Фонду державного майна України.

Листом Відповідача «Щодо можливого вивільнення працівників» від 10 вересня 2015 року №17-03-03067, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.33), та який отримано Позивачем у цей же день, про що свідчить його підпис на ньому, повідомлено Позивача, як Голову профспілкового комітету первинної профорганізації Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, про доведення Фондом державного майна України нової штатної чисельності працівників Відповідача та розроблення ним нової структури і штатного розпису для направлення до Фонду державного майна України на затвердження, а також про проведення вивільнення відповідних працівників після вчинення зазначених дій.

Як вбачається зі штатного розпису Відповідача на 2015 рік, введеного в дію 14 грудня 2015 року Наказом Відповідача з особового складу від 12 жовтня 2015 року №141-к «Про введення в дію структури та штатно-посадового розпису регіонального відділення» (надалі - Наказ №141-к), копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.34), нова штатна чисельність його працівників становить 34 штатні одиниці.

А як вбачається з нового штатно-посадового розпису у його структурі, зокрема відділ адміністративної роботи та посада начальника зазначеного відділу, яку обіймав Позивач, відсутні.

Попередженням Відповідача повідомлено Позивача, що відповідно до Наказу №141-к посада, яку він обіймав, скорочується з 14 грудня 2015 року. Разом з тим, Позивачу запропоновано посади головного спеціаліста відділу оренди державного майна з посадовим окладом 1378 грн та тимчасову посаду заступника начальника відділу правового, організаційно-документального забезпечення кадрової роботи та роботи зі ЗМІ на час перебування ОСОБА_6 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з посадовим окладом 1469 грн.

Позивачем згоди на зайняття запропонованих вакантних посад не надано; від підпису у Попередженні про скорочення посади Позивач відмовився, про що Відповідачем 13 жовтня 2015 року складено Акти, копії яких також наявні в матеріалах справи (а.с. 37, 38).

Відповідачем Листами «Щодо ознайомлення та підпису» від 13 жовтня 2015 року №№18-03-03480, 18-03-03481, копії яких також наявні в матеріалах справи (а.с.39, 40), направлено Позивачу, зокрема попередження про скорочення посади з запропонуванням наявних у Відповідача вакантних посад. Зазначені Листи направлено Позивачу кур'єрською доставкою на наступні адреси: вул. Незалежності, 40/12, м. Чернігів, 14000 (місце реєстрації Позивача) та 3-й провулок Надії, 30, м. Чернігів, 14000 (фактичне місце його проживання).

Відповідач Листами від 16 жовтня 2015 року №№17-03-03515, 17-03-03516 (а.с.42-43) звернувся до Третіх осіб - Профспілкової організації регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області та Чернігівської обласної організації профспілки працівників державних установ України, відповідно, щодо надання згоди на розірвання трудового договору з Позивачем згідно з п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Листом Третьої особи - Профспілкової організації регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області від 21 жовтня 2015 року №001, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 44), повідомлено Відповідача про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору з Позивачем.

Рішенням Третьої особи - Профспілкової організації регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, оформленим Протоколом №2 від 20 жовтня 2015 року, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.10), згоди на розірвання трудового договору з Позивачем не надано.

А Постановою Президії обкому Чернігівської обласної організації профспілки працівників державних установ від 30 жовтня 2015 року №П-22-5 «Про розгляд клопотання щодо надання згоди на розірвання трудового договору з головою первинної профорганізації ОСОБА_2.», копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.11-12), зокрема прийнято рішення про недоцільність надання згоди на розірвання трудового договору з Позивачем у зв'язку з реорганізацією структури та скороченням штатної чисельності працівників.

11 грудня 2015 року Відповідачем повторно запропоновано Позивачу зазначені вище вакантні посади, від яких він також відмовився, що підтверджується відповідними Актами Відповідача від 11 грудня 2015 року (а.с. 45, 46).

Наказом Відповідача по особовому складу «Про звільнення ОСОБА_2.» від 14 грудня 2015 року №163-к, копія якого також наявна в матеріалах справи (а.с.8), у зв'язку зі скороченням чисельності працівників Позивача звільнено з посади начальника відділу адміністративної роботи на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-XII (надалі - Закон №3723-XII), державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів.

Статтею 30 Закону №3723-XII передбачено, що підставами припинення державної служби є загальні підстави, передбачені Кодексом законів про працю України, та спеціальні, які визначені як в Законі, так і в інших правових актах.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 40 Кодексу законів про працю України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

А відповідно до частини другої ст. 40 Кодексу законів про працю України, звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно з частиною першою ст. 43 Кодексу законів про працю України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, працівником органу внутрішніх справ, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

А відповідно до частини сьомої цієї ж статті, рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обгрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обгрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

Згідно з частинами першою - третьою ст. 492 Кодексу законів про працю України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці; при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством; одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Відповідно до частини першої ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 19 січня 2015 року №21-107а14 у справі за позовом до Національного банку України, Треті особи: Первинна профспілкова організація Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» Центрального сховища НБУ, Всеукраїнська професійна спілка «Захист справедливості», директор Центрального сховища НБУ, про скасування наказу від 24 квітня 2009 року № 97-к, поновлення на роботі та визнання дій посадових осіб незаконними, відповідно до частини третьої статті 41 Закону № 1045-XIV та частини третьої статті 252 КЗпП звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган профспілки), крім додержання загального порядку, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищестоящого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок). Ці норми встановлюють додаткові гарантії для працівників, обраних до профспілкових органів, і застосовуються крім дотримання загальних норм. Згідно з частиною першою статті 43 КЗпП розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2- 5, 7 частини першої статті 40 і пунктами 2, 3 частини першої статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування такої відмови, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілкової організації (профспілкового представника). Відповідно до частини сьомої зазначеної статті рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування такої відмови, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілкової організації (профспілкового представника). Тобто за змістом цієї норми суд, розглядаючи трудовий спір, має з'ясувати, чи містить рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору правове обґрунтування такої відмови, і не вправі давати оцінку обґрунтованості самого рішення. І лише у разі відсутності в рішенні обґрунтування відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмови Третіх осіб - Профспілкової організації регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, Чернігівської обласної організації профспілки працівників державних установ України у наданні згоди на розірвання трудового договору не містять правового обґрунтування, у зв'язку з чим підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Згідно зі ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 січня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалу складено у повному обсязі 25.02.2016 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

.

Головуючий суддя Бабенко К.А

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.