Справа № 2а-910/11
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2011-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-910/2011 Категорія 10.3.1
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2011 року

Бідоводський районний суд Луганської області .у складі:

Головуючого судді: Ткаченко О.Д.

розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за адміністративним озовом гр. ОСОБА_1 на дії управління Пенсійного Фонду України в іловодському районі Луганської області з вимогою про визнання бездіяльності відповідача езаконною та зобовязання відповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну ержавну соціальну допомогу як дитині війни з 03.03.2011 року, -

ВСТАНОВИВ:

і 01.08.2011 року вищевказаний позивач звернувся з адміністративним позовом до ідповідача - Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області якому зазначив, що він має правовий статус „дитини війни, відповідачем йому не оплачувалося підвищення до пенсії, передбачене ст. 6 Закону України „Про соціальний захист Ітей війни , тому він просить суд визнати бездіяльність відповідача незаконною та зобовязати ідповідача нарахувати та виплатити недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як итині війни за час, вказаний у позові, виходячи з того, що прожитковий мінімуму для осіб, які тратили працездатність, мав враховуватися в сумі з 01.01.2011 року - 750 гривень, а з

1.04.2011року - 764 гривні.

Позивач звернувся з клопотанням про проведення слухання справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав суду письмове клопотання іро розгляд справи за відсутності представника, посилався на Те, що надає свої подані письмові аперечення, де просить суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свої доводи ідсутністю законодавчого врегулювання цього питання та про застосування в 2011 році при иплаті пенсій пенсіонерові - «дитині війни» розміру підвищення до пенсії в сумах, визначених юстановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального ахисту окремих категорій громадян» і фактичне отримання позивачем доплати до пенсії у юзмірі 49 грн. 80 копійок, визначеного на підставі вищевказаної постанови Кабінету Міністрів ^країни, в тому числі посилався на ст. 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», а якою фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим законом, дійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та на внесення змін до Закону /країни «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року № 3491, за яким юрми і положення ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовується в юрядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного пнансового ресурсу бюджету Пенсійного Фонду України на 2011 рік.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому вдоволенню з наступних підстав:

Згідно зі ст. З Закону України „Про соціальний захист дітей війни чітко окреслено, що іержавні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або жасовані іншими нормативно - правовими актами. До того ж, стаття 11 визначає, що посадові >соби і громадяни, винні в порушенні законодавства про соціальний захист дітей війни, несуть пдповідальність згідно з законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визначається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Окрім того, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя передбачає у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії. Системний аналіз цих законодавчих актів свідчить про те, що законами України саме на субєкт владних повноважень покладено безпосередній обовязок їх виконувати, бо саме ч. 2 ст. 71 КАС України покладає обовязок саме на субєкта владних повноважень довести правомірність, а значить і своєчасність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Враховуючи, що держава взяла на себе обовязок щодо виплати позивачу 30% доплати до пенсії та поклала виконання цього обовязку на центральний орган виконавчої влади - Пенсійний Фонд України, та який діє через свої місцеві органи, відповідач не вчинив жодної дії для нарахування коштів та їх повної виплати дитині війни відповідно норм закону, за таких обставин суд вважає, що відповідач відповідно положень ч.2 ст. 5 КАС України, за якою провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляді і вирішення справи - з 03.03.2011 року по 22.07.2011 року включно не виконав своїх повноважень без поважних причин, тобто до набрання чинності Закону України № 3491-У1 від 14.06.2011 року про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» та до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від

06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів з державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року відповідно до п. 5 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно - правових актів та набрання ним чинності». Тому посилання на відсутність законодавчого врегулювання цього питання за вищевказаний проміжок часу є безпідставним, адже закон не має зворотної дії в часі.

Судом встановлено, що позивач за цією справою є особою, яка підпадає під категорію «діти війни», що підтверджується пенсійним посвідченням № 107649 та якому не в повному обсязі було нараховано та сплачено соціальну допомогу як дитині війни (за даними заперечень щомісячно сплачувалось по 49,80 гривень).

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд вважає за необхідне визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області щодо не нарахування та невиплати позивачці підвищення до пенсії за час з 03.03.2011 року по

22.07.2011 року включно як дитині війни у визначеному законом розмірі, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», оскільки зазначена бездіяльність порушує права та інтереси позивача. Але позовні вимоги підлягають задоволенню з врахуванням вже здійсненої виплати, що в цілому становить для стягнення залишок від різниці з щомісячно недоплаченої допомоги за 2011 рік - виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленому Законом України від 23.12.2010 року «Про Державний бюджет на 2011 рік».

Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, який був встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2011 рік» від 23.12.2010 року № 2857-У1, який набрав чинності з 01.01.2011 року, на одну непрацездатну особу з розрахунку на місяць встановлений з 01 січня 2011 року - 750 гривень, з 01 квітня 2011 року -764 гривні.

У 2011 році дія положень Закону України Про соціальний захист дітей війни у частині розміру підвищення до пенсії, виплачуваного особам, які мають правовий статус дитина війни не зупинялась до 18.06.2011 року включно. Отже, нарахування та виплата у 2011 року позивачу підвищення до пенсії також повинне було здійснюватися відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком також з 03.03.2011 року по 22.07.2011 року включно, тобто до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів з державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року відповідно до п. 5 Указу Президента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно - правових актів та набрання ним чинності» від 10.06.1997 року № 503/97 .

Відповідно до принципу верховенства права, державою визначено, що людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнані найвищою цінністю ( ст. 1, ч. 1 ст. З Конституції), за ст. 48 Конституції закріплено право на достатній життєвий рівень, у 2005 році Україною ратифіковано Європейську соціальну хартію.

Згідно рішення Конституційного суду України від 17.02.2010 року № 6-рп ( справа № 1- 2010) зазначено, що Конституційний Суд України, виходить з того, що Кабінет Міністрів країни у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами резидента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до шституцїї та законів України, і в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, :і є обов'язковими до виконання (частина третя статті 113, частина перша статті 117 Основного ікону України). До того ж Кабінет Міністрів України, керуючись у своїй діяльності законами >и врегулюванні у своїх актах відповідних питань, не може змінювати, доповнювати чи »зширювати зміст цих законів (абзац третій підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини шення Конституційного Суду України від 2В жовтня 2009 N 28-рп/2009).

Керуючись загальними засадами пріоритету законів над урядовими нормативними актами, >и вирішенні цього спору належить застосовувати вимоги Закону України «Про соціальний хист дітей війни , тому відповідно до вимог ст.92 Конституції України, суд не приймає до іаги розмір допомоги встановлений ст.8 Постанови-Кабінету Міністрів № 530 від 28.05.2008 >ку.

Правовий статус дітей війни, що визначає основи їх соціального захисту та гарантії їх щіальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки, встановлює ікон України Про соціальний захист дітей війни . Відповідно до ст. 6 цього Закону України, тям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, о виплачується замість пенсії, підвищувалася на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком до

1.07.2011 року включно, бо держава делегувала Кабінету Міністрів визначення порядку та >змірів виплат зазначеній категорії громадян, бо на момент набрання чинності Законом, ібінет Міністрів не встановив нового порядку та розміру виплат окремим категоріям громадян. йнним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, ;редбаченими частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне 5нсійне страхування» з якої випливає, що мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому інімуму встановленого для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України Про прожитковий мінімум від 15 іпня 1999 року № 966-ХІУ прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів їнімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком. Також постанова Кабінету Міністрів країни № 530 від 28.05.2008 року як урядовий порядок нарахування та виплати підвищення до гнсії спеціальний закон не скасовував, оскільки постанова Кабінету Міністрів України є дзаконним актом, який в межах своє дії (до скасування норми ст. 6 спеціального закону № 195 іншим законом № 3491 від 14.06.2011 року, який набрав чинності на наступний день після эго опублікування) та до набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України від

5.07.2011 року № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок шггів з державного бюджету», яка набрала чинності 23.07.2011 року відповідно до п. 5 Указу резидента України «Про порядок офіційного оприлюднення нормативно - правових актів та ібрання ним чинності» від 10.06.1997 року № 503/97, або вже після звернення з позовом эзивача до суду відповідно норм та способів захисту порушеного матеріального права не )бив неможливим застосування положень закону, діючих на час скоєння протиправних дій дповідачем з 03.03.2011 року по 22.07.2011 року включно.

У звязку з чим суд вважає доводи відповідача, викладені в запереченні до позову, госовно відсутності у них прав на донарахування не сплаченої грошової допомоги, частково не 5єктивними, та такими, що порушували права позивача на допомогу, гарантовану онституцією України та законом України № 2195-1У .

Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення квалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі цйснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2, 5,18, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.22,55 Ьнституції України, ст.6 Закону України № 2195 -1У від 18 листопада 2004 року «Про щіальний захист дітей війни», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги гр. ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Біловодському районі Луганської області щодо невиплати підвищення до пенсії позивачу гр. ОСОБА_1 у розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом в період з 03.03.2011 року по 22.07.2011 року включно (з урахуванням здійснених виплат).

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України у Біловодському районі Луганської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії позивачу гр. ОСОБА_1 у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом з 2011 року, як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей, війни», з

03.03.2011року по 22.07.2011 року включно (з урахуванням здійснених виплат).

Стягнути з Державного бюджету України на користь вищевказаного позивача 1,70 гривень судових витрат у справі.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя:

ОСОБА_2.