Справа № 2а-1870/10058/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ К/800/32376/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

розглянула у порядку письмового розгляду касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе" на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе" до Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області, Сумської митниці Державної митної служби України, про визнання дій протиправними, скасування рішення та визнання картки відмови недійсною, стягнення сум,

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області, Сумської митниці Державної митної служби України, в якому просило: визнати дії Сумської митниці щодо відмови у прийнятті митної декларації № 805130000/2012/007711 від 27.06.2012 року протиправними; скасувати рішення про визначення країни походження товару № 805130000/2012/0022/1 від 27.06.2012 року; визнати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України № 805130000/2/00349 від 27.06.2012 року протиправною; стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області на свою користь надмірно сплачену суму податку на додану вартість у розмірі 20481 грн. 30 коп. та ввізного мита у розмірі 85186 грн. 50 коп.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2013 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 року, позовні вимоги ПАТ "СМНВО ім. М.В.Фрунзе" задоволені у повному обсязі.

Постановою Вищого адміністративного суду від 15.01.2015 року касаційну скаргу Сумської митниці Міндоходів задоволено частково. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2013року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 року змінено, скасовано в чистині задоволення позову публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» до Сумської митниці Державної митної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Сумській області про стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області на користь публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 20 481, 30 грн. та ввізного мита у розмірі 85186,50 грн., та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у позові. В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2013 року залишено без змін.

10.03.2015 року Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області звернулось до Сумського окружного адміністративного суду із заявою про поворот виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2013 року, посилаючись на те, що 31.10.2013 року Державна казначейська служба України частково виконала судове рішення та платіжним дорученням № 36893 здійснила перерахування коштів у сумі 102223,80 грн., в тому числі: податок на додану вартість - 17037,30 грн., ввізне мито - 85186,50 грн.) на користь ПАТ "СНВО ім. М.В.Фрунзе".

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015 року, заяву Головного управління Державної казначейської служби України про поворот виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2013 року задоволено частково.

В порядку повороту виконання постанови Сумського окружного адміністративного суду від 27.03.2013 року стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе" на користь Державного бюджету України суму коштів в загальному розмірі 102223 грн. 80 коп., з яких: 17037 грн. 30 коп. - податок на додану вартість та 85186 грн. 50 коп. - ввізне мито.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та відмовити у задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Як встановлено, 19.08.2013 року на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області надійшла заява ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» від 16.08.2013 року № 18-7/2048 щодо виконання виконавчого листа № 2а-1870/10058/12, виданого Сумським окружним адміністративним судом 30.07.2013 року, про стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у Сумській області на користь ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 20481 грн. 30 коп. та суми ввізного мита у розмірі 85186 грн. 50коп.

12.09.2013 року ГУ ДКСУ у Сумській області на виконання пункту 19 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (у редакції постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року № 45), направило пакет документів до Державної казначейської служби України у справі № 2а-1870/10058/12 про стягнення з Державного бюджету України на користь ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» надмірно сплаченої суми податку на додану вартість у розмірі 20481 грн. 30 коп. та суми ввізного мита у розмірі 85186 грн. 50 коп.

В матеріалах справи наявне платіжне доручення № 38893 від 31.10.2013 року, зі змісту якого вбачається, що на виконання виконавчого листа №2а-1870/10058/12, виданого Сумським окружним адміністративним судом 30.07.2013 року, згідно із заявою від 16.08.2013 року № 18-7/2048 на користь ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» перераховані грошові кошти (митні платежі) в загальній сумі 102223 грн. 80 коп.

Тобто, рішення суду виконано частково: 17037 грн. 30 коп. - податок на додану вартість, 85186 грн. 50 коп. - ввізне мито.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 265 КАС України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним або таким, що втратило законну силу), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду або відмовляє у задоволенні адміністративного позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі.

У випадках, встановлених частиною першою цієї статті, суд, ухвалюючи нове судове рішення, повинен зобов'язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим судовим рішенням або визначити інший спосіб і порядок здійснення повороту виконання.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Оскільки, як встановлено, судове рішення на підставі якого на користь позивача було стягнуто кошти скасоване у частині стягнення коштів, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у цьому випадку виникли підстави для вирішення питання про поворот виконання рішення суду шляхом стягнення з позивача цих коштів.

Вказаний висновок цілком узгоджується з положеннями статті 263 КАС України.

Отже заява ГУ ДКСУ у Сумській області про поворот виконання рішення суду у справі № 2а-1870/10058/12 є обґрунтованою у частині стягнення з ПАТ «СМНВО ім. М.В.Фрунзе» на користь Державного бюджету України отриманої суми коштів.

У касаційній скарзі позивач зазначає про відсутність підстав для повороту виконання судового рішення з огляду на те, що поворот виконання рішення полягає у повернення сторін у попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу всього одержаного за судовим рішенням. При цьому, позивач вважає, що Вищий адміністративний суд України фактично не скасував правову підставу для виконання рішення, оскільки залишив у силі рішення судів попередніх інстанцій у частині скасування рішення про визначення країни походження товару та визнання протиправною картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами позивача, оскільки правовою підставою для стягнення коштів на користь позивача у спірних правовідносинах були судові рішення саме у частині стягнення коштів, але не в частині скасування рішень митного органу. Відтак, з моменту скасування судових рішень у частині стягнення коштів на користь позивача відсутні підстави для такого стягнення. При цьому, скасування рішень митного органу само по собі не створює правової підстави для виконання судового рішення шляхом стягнення коштів, оскільки таке стягнення відбувається за певною, встановленою законодавством, процедурою.

У касаційній скарзі позивач також звертає увагу на те, що Вищий адміністративний суд України відмовляючи у позові щодо стягнення не вказав про безпідставність вимог, а зазначив про їх передчасність та необхідність повернення коштів у порядку, встановленому Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 року № 618 (надалі - Порядок № 618).

З цього приводу колегія суддів зазначає, що за змістом статті 265 КАС України для повороту виконання судового рішення визначальним є сам факт скасування судового рішення, на підставі якого відбулось стягнення коштів, та прийняття нового рішення про відмову у позові. При цьому, мотиви, з яких було відмовлено у позові, з точки зору підстав для повороту виконання рішення значення не мають.

Між тим, у судовому рішенні від 15.01.2015 року Вищий адміністративний суд України дійсно вказав позивачу на належний спосіб повернення коштів у даному випадку.

Так, повернення надмірно сплачених сум податків здійснюється за чітко встановленою процедурою, зокрема, яка передбачає обов'язкове звернення платника податків до митного органу, як до контролюючого органу з метою підготовки відповідного висновку до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві.

Згідно з п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до п. 43.1 ст. 41 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів.

Відповідно до ч. ч. 1 -3 ст. 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України та статей 43, 102 Податкового кодексу України розроблено Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 р. N 618 (Порядок № 618).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Порядку № 618 для повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Пунктом 6 Порядку № 618 передбачено, що керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви (п. 7 цього Порядку).

Заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до відділу митних платежів митного органу (далі - Відділ) для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку № 618, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Пунктом 11 Порядку № 618 передбачено, що за відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

Виходячи з наведеного нормативними актами встановлений чіткий порядок повернення надмірно сплачених митних платежів.

Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе" залишити без задоволення, ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 07.04.2015 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.06.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: