Справа № 804/15809/15
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -
19 листопада 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнень від 14 грудня 2015 р., просить скасувати як неправомірне податкове повідомлення-рішення Дніпродзержинської об'єднаної ДПІ ГУ у ДФС у Дніпропетровській області від 25 червня 2015 року за № 92/04-03-173, яким визначено суму податкового зобов'язання ОСОБА_2 за платежем Транспортний податок в розмірі 25 000,00 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 25 червня 2015 року Дніпродзержинською об'єднаною ДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення № 92/04-03-173, яким визначено суму податкового зобов'язання за платежем «транспортний податок, сплачені фізичними особами» у сумі 25 000 грн.
Вказане рішення було прийняте на підставі пп. 267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України на підставі Закону від 28.12.2014 № 71-VІІІ (яким внесені зміни до Податкового кодексу), що набрав законної сили 01.01.2015 року.
Позивач стверджує, що транспортний засіб придбаний нею та зареєстрований 25.04.2014 року, тобто до введення в дію пп. 267.6.2 п.267.6 ст.267 Податкового кодексу України і навіть до його прийняття.
За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Разом з тим, на момент придбання позивачем транспортного засобу норми Закону України від 28 грудня 2014 року №71-VIІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо податкової реформи" ще не діяли, а позивач сплатив до бюджету збір за першу реєстрацію транспортного засобу у відповідності до положень статті 231 Податкового кодексу Україні у чинній на той час редакції.
З огляду на викладене, норми статті 267 Податкового кодексу України в частині оподаткування транспортним податком з фізичних осіб не можуть бути застосовані до позивача за принципом незворотності дії норми закону в часі.
Таким чином, позивач стверджує, що оскаржуване рішення відповідача порушує її законні права та інтереси і прийняте з порушенням норм закону.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, просив відмовити у їх задоволенні та додатково пояснив, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року було запроваджено транспортний податок.
Платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
У власності ОСОБА_2 перебуває легковий автомобіль Porsche Panamera з об'ємом двигуна 4 806 куб. см., який зареєстрований у встановленому законом порядку 25.04.2014 року, а отже у відповідності до п.п.267.1.1. п.267.1 ст. 267 є об'єктом оподаткування.
Відповідно до пп. 267.6.2. п.127.6 ст. 267 ПК України Дніпродзержинською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області у строк, визначений законом, було надіслано податкове повідомлення-рішення ОСОБА_2 про визначення грошового зобов'язання з транспортного податку на суму 25 000,00 грн.
Посилання позивача на ст. 58 Конституції України представник відповідача вважає безпідставними, адже обов'язок сплачувати транспортний податок покладено на позивача після набрання чинності Закону № 71-VІІ від 28.12.2014 р., а не поширено такий на період до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2015 року.
Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищевказане, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дніпродзержинською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області винесено податкове повідомлення-рішення №92/04-03-173, яким ОСОБА_2 - позивачу визначено суму податкового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000,00 грн.
Вказана сума підлягала сплаті протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.
Згідно пп. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.
Відповідно до пп. 267.3.1 п. 267.3 ст. 267 ПК України базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Згідно п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Як встановлено судом, позивачу на праві власності належить автомобіль марки Porsche Panamera, рік випуску - 2013, об'єм двигуна - 4 806 куб. см.
Таким чином, належний позивачу автомобіль підпадає під оподаткування відповідно до вищенаведених норм податкового законодавства України.
У зв'язку з цим суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
При цьому суд не вважає обґрунтованими доводи позивача, що викладені у позовній заяві, так як вказаний податок введено в дію саме з 2015 року, відповідно до Закону України № 71-VІІІ від 28.12.2014 року, без будь-яких обмежень.
Враховуючи вищевикладене, у задоволенні адміністративного позову має бути відмовлено.
Керуючись ст.ст. 122, 162 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили 19 січня 2016 року. Суддя З оригіналом згідно. Суддя В.М. Олійник В.М. Олійник В.М. Олійник