Справа № 826/26955/15
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейд"

до

Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про

скасування податкового повідомлення-рішення від 30.09.2015 № 574/26552206

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейд" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.09.2015 № 574/26552206.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.

Податкові зобов’язання позивачу нараховані за результатами документальної планової виїзної перевірки в частині дотримання вимог податкового та іншого законодавства з податку на додану вартість в результаті взаємовідносин з ТОВ "Тенза Трейд Юніон" за період жовтень - грудень 2014 року, січень 2015 року. Підставою нарахування податкових зобов'язань став висновок податкового органу про те, що договір, укладений між позивачем та ОВ "Тенза Трейд Юніон" не спричиняє реального настання правових наслідків.

Позивач, не погоджуючись з такими висновками податкового органу зазначає, що у період, який перевірявся, дійсно мав господарські правовідносини з ТОВ "Тенза Трейд Юніон", які мали реальний характер та за якими було отримано товар використаний позивачем у власній господарській діяльності та з метою отримання прибутку, а документи бухгалтерського та податкового обліків за цими операціями були оформлені у відповідності до вимог податкового законодавства.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через канцелярію суду надав суду письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні адміністративного позову повністю. Доводи відповідача викладені в письмових запереченнях аналогічні доводам та висновкам викладеним в акті перевірки № 358/26-55-22-06/32045351 від 14.09.2015 інших доводів, крім зазначених у вказаному акті перевірки відповідачем наведено не було.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд, ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Під час судового розгляду справи, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейд" в частині дотримання вимог податкового та іншого законодавства з податку на додану вартість в результаті взаємовідносин з ТОВ "Тенза Трейд Юніон" за період жовтень - грудень 2014 року, січень 2015 року.

За результатами перевірки складено акт № 358/26-55-22-06/32045351 від 14.09.2015, яким встановлено порушення статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 201.4, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1 043 191,00 грн.

30.09.2015 на підставі зазначеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення № 574/26552206, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейд" не погоджуючись з податковим повідомленням - рішенням № 574/26552206 від 30.09.2015, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 4 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України принципами адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з’ясування всіх обставин у справі.

Суть офіційного з’ясування всіх обставин у справі визначена в частинах четвертій та п’ятій статті 11 цього Кодексу, якими встановлено, що суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з’ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Суд повинен запропонувати особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Принцип офіційного з’ясування всіх обставин справи зобов’язує суд встановити обставини справи для забезпечення прийняття правосудного рішення, в тому числі незалежно від посилань чи доводів сторін.

Під час розгляду справи судом було перевірено чи мали операції між позивачем та ТОВ "Тенза Трейд Юніон" реальний товарний характер, можливість здійснення таких операцій з урахуванням оперативності проведення операцій та віддаленості контрагентів один від одного, подальше використання позивачем отриманих товарів.

При цьому, суд виходив з того, що наявність у покупця належно оформлених документів, які відповідно до закону необхідні для віднесення певних сум до податкового кредиту, зокрема виданих продавцями податкових накладних, не є безумовною підставою для відшкодування податку на додану вартість в подальшому, якщо податковий орган доведе, що відомості в таких документах не відповідають дійсності, наприклад, у випадку, коли не проводилися самі операції. Також, судом було зобов’язано позивача та відповідача надати всі наявні докази на обґрунтування їх правових позицій.

З матеріалів справи та пояснень представника позивача вбачається, що позивач, у період, який перевірявся податковим органом, мав правовідносини з ТОВ "Тенза Трейд Юніон" за договором поставки № 105 від 01.10.2014 відповідно до якого ТОВ "Тенза Трейд Юніон" має передати позивачу, а останні оплатити товар в осортименті, кількості та за цінами, викладеними у видаткових накладених.

На підтвердження факту отримання товару за зазначеним договором позивачем надано суду його копію та копії видаткових накладених, а на підтвердження здійснення оплати за товар платіжних доручень.

Відповідно до умов договору № 105 від 01.10.2014 поставка здійснювалась транспортом ТОВ "Тенза Трейд Юніон" на склад позивача за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Гоголів, вул. Куйбишева, 7/2. Позивачем на підтвердження факту наявності складських приміщень за вказаною адресою надано суду копію договору оренди приміщень № 01/01/13-О від 01.01.2013 зі складеною до нього додатковою угодою.

З аналізу видаткових накладених вбачається, що за договором № 105 від 01.10.2014 позивачем було отримано наступний товар: ДСП, МДФ (ламіноване, не ламіноване), ДВП, меблева фурнітура, кромкувальні матеріали, фасади (з натурального дерева, МДФ), скло, плівка ПВХ та інші товари, які були використані позивачем у господарській діяльності та з метою отримання прибутку при виробництві кухонних меблів, на підтвердження чого позивачем надано суду копії специфікацій та ВМД.

Відповідачем доказів, які б спростовували пояснення позивача та наданні ним докази суду не надано. Зокрема, відповідачем не надано доказів того, що ТОВ "Тенза Трейд Юніон" не відобразило у своїй податковій звітності операції з позивачем, а також, що ним не було сплачено податок на додану вартість з вказаних операцій. Відтак, відповідачем не спростовано доводів позивача та доказів, наявних у матеріалах справи, які доводять реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Тенза Трейд Юніон".

Посилання відповідача на факт відсутності фінансово - господарських взаємовідносин між ТОВ "Тенза Трейд Юніон" та його контрагентами ТОВ "Оптова база "Чай-Агропродукт", ТОВ "Екодит", ТОВ "Венеція Груп", ТОВ "ЕКОЛАЙН-СТ", як на обгрунтування відсутності фінансово - господарських взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Тенза Трейд Юніон" не приймаються судом до уваги з огляду на те, що відповідачем не надано суду жодних доказів на обгрунтувань на підтвердження того, що товар позивачу за договором № 105 від 01.10.2014 ТОВ "Тенза Трейд Юніон" було поставлено саме за рахунок фінансово - господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ "Оптова база "Чай-Агропродукт", ТОВ "Екодит", ТОВ "Венеція Груп" та ТОВ "ЕКОЛАЙН-СТ".

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що інших доказів та обґрунтувань, крім зазначених, на підтвердження відсутності у позивача прав на формування податкового кредиту та витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за фінансово - господарськими відносинами з ТОВ "Тенза Трейд Юніон" за договором № 105 від 01.10.2014 суду не надано, суд дійшов висновку про те, що господарські операції між позивачем та ТОВ "Тенза Трейд Юніон" за договором № 105 від 01.10.2014 мали реальний товарний характер.

Підпунктом “а” пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно із пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Реальність та товарність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Тенза Трейд Юніон" за договором № 105 від 01.10.2014 в ході судового розгляду справи судом було встановлено, у зв’язку з чим суд дійшов висновку, що у позивача було право на формування податкового кредиту по операціях з ТОВ "Тенза Трейд Юніон" за договором № 105 від 01.10.2014 .

Крім того, суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини другої статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 22.01.2009 у справі “Булвес” АД проти Болгарії (заява №3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки для отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

З огляду на викладене, керуючись вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов - задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві № 574/26552206 від 30.09.2015.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку для її апеляційного оскарження. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Огурцов