Справа № 816/247/16
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

01 березня 2016 рокум. ПолтаваСправа № 816/247/16

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про скасування пункту наказу, -

В С Т А Н О В И В:

29 лютого 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про скасування пункту 4 наказу №8-с від 17 липня 2015 року в.о. начальника Головного Управління Державної фіскальної служби в Полтавській області ОСОБА_2, в частині оголошення догани старшому оперуповноваженому відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС в Полтавській області підполковнику податкової міліції ОСОБА_1.

Згідно частини 1 статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства; 5) подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої та другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень

Чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу строку звернення до адміністративного суду може бути пов'язаний із різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Згідно частини третьої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду розпочинається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для правильного вирішення питання про застосування строку звернення до суду потрібно з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень були порушені права особи, коли розпочався перебіг цього строку.

З матеріалів позовної заяви слідує, що пунктом 4 наказу Головного управління ДФС у Полтавській області №8-с від 17 липня 2015 року за неналежне ставлення до виконання службових обов'язків, недотримання вимог статті 41 КПК України в частині виконання оперативним підрозділом доручень слідчого, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій старшому оперуповноваженому відділу організації викриття економічних злочинів оперативного управління Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області підполковнику податкової міліції ОСОБА_1 оголошено догану.

За вимогами статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України: зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.

Як слідує із "Листа ознайомлення з наказом ГУ ДФС у Полтавській області від 17 липня 2015 року №8-с "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", ОСОБА_1 ознайомився із наказом під підпис 27 липня 2015 року, про що зазначив і у позовній заяві.

Таким чином, суд приходить до висновку, що звертаючись із вказаним позовом, позивач пропустив встановлений законодавством місячний строк звернення до суду.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на той факт, що останній скористався досудовим порядком вирішення спору шляхом усного звернення, в порядку статті 20 Закону України "Про дисциплінарний статут органів внутрішніх справ", до керівництва зі скаргами щодо накладення дисциплінарного стягнення, суд зазначає.

Згідно частини першої статті 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України особа рядового або начальницького складу має право усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України або до суду, а відповідно до статті 21 цього ж Статуту дисциплінарне стягнення може бути оскаржено протягом трьох місяців з дня ознайомлення з наказом особи, на яку воно накладено. Пропущений строк для подання скарги може бути поновлено старшим прямим начальником, який має право накладати дисциплінарні стягнення. Старший прямий начальник у разі надходження заяви про поновлення пропущеного строку подання скарги повинен всебічно та об'єктивно розглянути її і прийняти відповідне рішення не пізніше 10 днів після надходження заяви. Про результати розгляду заяви про поновлення пропущеного строку повідомляються особа рядового або начальницького складу, яка її подала, та начальник, який наклав на неї дисциплінарне стягнення.

Отже тримісячний строк оскарження накладеного дисциплінарного стягнення, яке випливає зі змісту статті 20 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України в сукупності зі статтею 21 цього ж дисциплінарного статуту, стосується випадків оскарження такого стягнення до старшого прямого начальника - аж до міністра внутрішніх справ України, оскарження ж накладеного дисциплінарного стягнення до суду має відбуватись в порядку, встановленому нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція міститься в ухвалі Вищого адміністративного суду України № №/800/4623/13 від 28 листопада 2013 року.

Разом з тим, будь-яких доказів поважності причин пропуску місячного строку звернення до суду, встановленого частиною третьою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, з 27 липня 2015 року по 29 лютого 2016 року ні позовна заява, ні додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до частини першої статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 107 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної Фіскальної служби у Полтавській області про скасування пункту наказу залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка подала позовну заяву, в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали з одночасним надісланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.О. Удовіченко