Справа № 813/6039/15
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року Справа № 876/953/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Яворського І.О., Носа С.П.

з участю секретаря судового засідання: Джули В.М.

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" ОСОБА_4, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій протиправними і скасування рішення та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2015 ОСОБА_3 звернувся в суд із зазначеним адміністративним позовом у якому, з урахуванням змінених позовних вимог, просив визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 007-13560-230215 від 23.02.2015, укладеного між ним та ПАТ «Дельта Банк» та застосування наслідків недійсності правочинів, яке оформлено наказом № 813 від 16.09.2015 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями", зобовязати уповноважену особу Фонду включити його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною йому сумою в розмірі 2545,64 євро, які обліковані на поточному банківському рахунку № 3333, який відкритий згідно договору банківського вкладу № 007-13560-230215 від 23.02.2015 та зобовязати уповноважену особу Фонду подати до Фонду додаткову інформацію про нього як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу (депозиту) № 007-13560-230215 від 23.02.2015 у розмірі 2545,64 євро за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 11.01.2016 адміністративний позов було задоволено в повному обсязі.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, її оскаржив представник Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк". Апеляційна скарга мотивована тим, що уповноваженою особою Фонду було вчинено належні відповідні дії на виконання своїх повноважень, які передбачені та відповідають вимогам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тому просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта ОСОБА_2, який просив задовольнити апеляційну скаргу, представника позивача ОСОБА_1, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інтонації без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 23.02.2015 між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта банк» був укладений Договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у євро № 007-13560-230215, згідно умов якого сума вкладу складає 4390.00 євро, строком по 09.03.2015 включно з процентною ставкою 4,53 процентів річних.

Відповідно до п.1.10, вклад виплачується Вкладнику у разі закінчення строку розміщення вкладу, або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та правилами, шляхом зарахування на поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронних платіжним засобів № 4961, відкритий на ім'я вкладника в установі банку.

Внесення на банківський рахунок, відкритий на імя ОСОБА_3, грошових коштів у розмірі 4390.00 євро, підтверджується платіжним дорученням № 46326392 від 23.02.2015.

Протягом періоду з 25.02.2015 по 02.03.2015, позивачем було вилучено частину вкладу в сумі 1845,00 євро, що підтверджується заявами на видачу готівки № 46459051 від 25.02.2015, № 46508651 від 26.02.2015, № 46569367 від 27.02.2015, № 46629871 від 02.03.2015.

Згідно банківської виписки по картковому рахунку, станом на 04.03.2015 загальна сума депозиту на рахунку становила 2545,64 євро.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 51 від 02.03.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк".

Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4В (надалі також Уповноважена особа).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015 по 02.09.2015 включно, проте рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015, строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015 включно.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України № 664 від 02.10.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 181 від 02.10.2015 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ОСОБА_4 з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

23.09.2015 представник АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5 направила ОСОБА_3 повідомлення № 8821/3193 про нікчемність правочину - договору банківського вкладу (депозиту) № 007-13560-230215 від 23.02.2015 на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст.216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), укладеного між АТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. В той же час, як це випливає зі змісту вказаного, таке право не є абсолютним, а кореспондується з обовязком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими ОСОБА_6 України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" повязує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно, у випадку який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність вкладу. За обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення субєкта владних повноважень є необґрунтованим. Суд також зазначив, що субєкт владних повноважень, приймаючи такого роду рішення, не може обмежитись формальною вказівкою на пункт, частину та статтю Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і зобовязаний розяснити вкладнику зміст та суть підстав, з яких його договір банківського вкладу визнаний нікчемним. Чого, зроблено не було. За наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину, оформленого у формі повідомлення № 8821/3193 від 23.09.2015, оскільки таке є протиправним. Звідси, суд прийшов до висновку, що за відсутності підстав нікчемності правочину уповноважена особа Фонду зобов'язана була надати до Фонду інформацію щодо вкладника, стосовно якого необхідно здійснити виплату відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Відновлюючи порушене право позивача на отримання відшкодування за рахунок коштів Фонду, суд зобовязав уповноважену особу на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" включити позивача до переліку осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду. Враховуючи причинно-наслідковий зв'язок протиправних дій уповноваженої особи Фонду, які призвели до не включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, через визнання договору банківського вкладу нікчемним та з метою повного відновлення порушеного права позивача, як вкладника, суд дійшов висновку зобов'язати уповноважену особу Фонду надати Фонду додаткову інформацію щодо виплати відшкодування за його рахунок позивачу, вкладнику ПАТ "Дельта Банк" відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) від 23.02.2015.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 вказаного Закону, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

У відповідності до вимог ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку договорів, укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення нікчемних правочинів з підстав, визначених ч.3 цієї статті.

За текстом закону, Договори неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

ОСОБА_6, жодна з виписаних в законі підстав не мала місця по відношенню до правовідносин апелянта з Банком і такі не були підставою для їх розгляду в площині кримінально карних діянь та в призмі зловживання посадовим становищем з боку посадових осіб банку чи перевищення ними своїх службових повноважень, а ПАТ «Дельта Банк» був визнаний неплатоспроможним вже після укладення депозитної угоди з позивачем та ліквідований з відкликанням банківської ліцензії за Постановою Національного Банку України № 664 від 02.10.2015.

Відтак, наказом керівника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 № 813 від 16.09.2015, тобто одноосібно визнано нікчемним договір банківського вкладу (депозиту) № 007-13560-230215 від 23.02.2015, без розкриття змісту та покликання на порушення конкретної вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Натомість зазначено, що договір банківського вкладу визнано Уповноваженою особою нікчемним на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону, оскільки кошти на рахунок апелянта надійшли шляхом перерахування коштів на вкладний рахунок іншою фізичною особою, що суперечить п.1.8 укладеного Договору. Проте, таке перерахування коштів не складає собою будь-якого порушення Закону, а є лише умовою договору в редакції банківської установи, що зумовлює обовязкову необхідність визнання нікчемності зазначеного договору в судовому порядку.

Визнаючи договір банківського вкладу № 007-13560-230215 нікчемним, Уповноважена особа посилається лише на незаконність зарахування вкладу на рахунок апелянта шляхом перерахування коштів з відкритого в Банку поточного рахунку батька вкладника, як іншої фізичної особи. Однак, а ні Законом України "Про банки та банківську діяльність" чи іншими нормативно-правовими актами не передбачена заборона вчинення вищевказаних дій в якості трансакції по поточному рахунку клієнта.

Вказане спростовує висновок Уповноваженої особи Фонду про правомірність визнання договору банківського вкладу № 007-13560-230215 нікчемним на підставі п.7 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», адже ОСОБА_4 не наведено та не було надано чи здобуто в судовому засіданні доказів наявності жодних інших підстав, вичерпний перелік яких виписано в ч. 3 ст. 38 вказаного Закону і які тягнуть за собою безумовне визнання правочину нікчемним.

Беручи до уваги те, що доводи Уповноваженої особи про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 003-13560-250215 від 23.02.2015 не знайшли свого підтвердження під час вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення Уповноваженої особи про недійсність договору банківського вкладу (депозиту) від 23.02.2015, укладеного між ОСОБА_3 та АТ "Дельта Банк", а також про застосування наслідків нікчемності правочину, яке оформлено наказом № 813 від 16.09.2015 є безпідставним і протиправним.

Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, що фактично мало місце за Постановою Національного Банку України № 664 від 02.10.2015.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Отже, уповноважена особа гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію наділена повноваженнями щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії, на підставі якого Фонд гарантування вкладів фізичних осіб формує Загальний реєстр вкладників.

Відповідно до пункту 12 розділу II Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 09.08.2012 (в редакції до внесення змін згідно із рішенням 20 жовтня 2014 року за № 1293/26070) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860, передбачено, що протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики.

Пунктом 6 розділу III Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Отже, на час вирішення справи уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно, зокрема: збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати та відшкодування.

Кошти в сумі 4 390.00 Євро надійшли на вкладний (депозитний) рахунок апелянта з поточного рахунку фізичної особи ОСОБА_7, який розпорядився перерахувати незначну суму належних йому коштів з свого поточного рахунку на депозитний рахунок ОСОБА_3, ще задовго до визнання Національним Банком України 02.10.2015 «Дельта Банку» неплатоспроможним.

Права та зобовязання банку, як сторони правочину, полягають у виконанні розпоряджень клієнта, обслуговуванні рахунку, технічному проведенні транзакцій клієнтів.

Відтак, договір поточного рахунку та перерахунок коштів з нього не можуть бути віднесені до правочинів, які могли збільшити обсяг суми відшкодування Фонду, оскільки сума коштів на рахунку клієнта не збільшувалась та не перевищувала встановленого Законом ліміту відшкодування, а була рівномірно поділена в колі спадкоємців першої черги шляхом здійснення транзакцій, які були прийняті та проведені «Дельта Банком» по платіжних дорученнях з своїми клієнтами.

У вказаних операціях по переказу коштів Банк здійснював обслуговування рахунків клієнта у відповідності до укладеного договору банківського рахунку.

Отже, незалежно від того, чи призвело вчинення правочинів по переказу клієнтам безготівкових коштів, чи мало місце безпосереднє внесення клієнтами готівкових коштів, такі правочини не можуть бути віднесені до вчинених банком нікчемних правочинів, згідно вимог ст.38 Закону.

Таким чином, ні договір банківського вкладу № 007-13560-230215 від 23.02.2015, а ні операції по переказу (зарахуванню) коштів на рахунок апелянта не можуть вважатись нікчемними, в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, як було встановлено судом першої інстанції та документально підтверджено, що протягом періоду з 25.02.2015 по 02.03.2015 ОСОБА_3 було вилучено частину вкладу в сумі 1845,00 євро. На підтвердження вказаного, позивачем долучено копії заяв на видачу готівки № 46459051 від 25.02.2015, № 46508651 від 26.02.2015, № 46569367 від 27.02.2015 та № 46629871 від 02.03.2015.

Вищевказане підтверджується копією банківської виписки по картковому рахунку, згідно якої, станом на 04.03.2015 загальна сума депозиту на рахунку становила 2545,64 євро. Вказана виписка містить підпис уповноваженої особи банку та відбиток штампа.

Відповідно до п. 2.9 Розділу IV Інструкції про проведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління національного Банку України від 01.06.2011 року № 174, банк (філія, відділення) зобов'язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Відтак, обґрунтування представником Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" свого рішення про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та ОСОБА_3 з метою здійснення перерахування коштів на вкладні рахунки з рахунків фізичних осіб, що є одночасно кредиторами банку, є безпідставним, оскільки представником відповідача не надано жадного доказу про те, що позивачем кошти фактично не вносилися на рахунок за спірним договором. Крім того, відповідачем не спростовано факту часткового повернення вкладених коштів в сумі 1844,36 євро., що додатково підтверджує реальність договору банківського вкладу.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Колегія суддів зазначає, що Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_4 не визначено конкретної підстави нікчемності правочину неплатоспроможного банку, що передбачені у частині третій статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та не наведено, з яких підстав вбачається, що договір банківського вкладу, що укладений з позивачем, має ознаки нікчемного правочину.

Крім того, суд критично ставиться до Повідомлення про нікчемність правочину, оскільки таке повідомлення підписане представником АТ «Дельта Банк» ОСОБА_5, а не Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» ОСОБА_4, та не містить конкретних підстав визнання договору нікчемним.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

ОСОБА_6 не встановлює обмежень в частині походження коштів вкладу, а саме що вкладом повинні бути кошти, внесені безпосередньо вкладником.

В свою чергу, сам факт знаходження на рахунках позивачів грошових коштів відповідачами не заперечується.

Згідно ст.159 КАСУ, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції допущено не було, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів осіб на здійснення ліквідації акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року по справі №813/6039/15 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Р.В.Кухтей

Судді : І.О.Яворський

ОСОБА_8

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 01.03.2016.