Справа № 2-а-1023/10
Суддя: Мулявка О. В.
Дата ухвалення: 2010-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Радехівський районний суд Львівської області
Справа №2а-1023/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2010 року м.Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Мулявка О.В.

розглянувши у скороченому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Радехівської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду із просьбою визнати неправомірним дії відповідача, зобовязати його перерахувати та виплатити їй недоплачену щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій за 2005-2007 роки у розмірі 3199,12 грн.

Представник відповідача подав на адресу суду заперечення проти позову, з якого вбачається, що виплати позивачці допомоги проведені згідно чинного законодавства та вважає пропущення позивачкою строку для звернення до суду підставою для відмови у задоволенні позову (а.с.11).

Перевіривши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та подані докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважаю, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних міркувань.

Із посвідчення серії АЕ №097634 вбачається, що позивачка є учасником бойових дій (а.с.5).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.93р. (з подальшими змінами та доповненнями), щорічно до 5-го травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі трьох мінімальних пенсій за віком.

Статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» №2285-IV від 23.12.04р. (з змінами і доповненнями) визначено розмір разової грошової допомоги учасникам війни до Дня Перемоги в сумі 50 грн. Крім цього, пунктом 18 статті 87 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» від 20.12.05р. №3235-IV було зупинено на 2006 рік дію частини пятої статей 12,13,14 та 15 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в частині визначення розміру виплат щорічної грошової допомоги ветеранам війни, натомість статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» було визначено, що у 2006 році виплата щорічної разової допомоги відповідно до закону 3551-XII здійснюється учасникам війни у розмірі 50 грн. Також положенням ст. 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006р. (із змінами та доповненнями) визначено розмір разової грошової допомоги учасникам війни до Дня Перемоги у сумі 55 грн.

Зазначені норми Законів про бюджети на 2005 та 2006 роки, в період дії яких позивач міг отримати грошову допомогу, не визнані неконституційними, а тому в частині стягнення в його користь виплат у розмірах на які він претендує за вказані періоди, слід відмовити.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.07р. зазначені вище положення Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були визнані неконституційними, тому втратили чинність.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або її окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно ст.150 Конституції України Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обовязковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Крім цього, рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 від 09.07.07р. має преюдиціальне значення при розгляду судами позовів у звязку із правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей, що визнані неконституційними.

З таких обставин, вважаю, що нарахування і виплата разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в 2007 році відповідачем нарахована невірно та виплачена не в повному обсязі.

Поряд з цим слід зазначити, що позивачку як учасника правовідносин, ніхто не обмежував в отриманні інформації щодо рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 та звернення до суду за захистом своїх прав у строк визначений ч.2 ст.99 КАС України. Відтак підстав для поновлення пропущеного строку для звернення до суду не має. Окрім цього, відповідач наполягає на застосуванні наслідків пропущення строків у відповідності до вимог ст.100 КАС України, норми якого діяли на час звернення позивача до суду.

Виходячи із вищенаведеного, вважаю, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.7-12,99-100,158-163,183-2 КАС України, ст.ст.3,22,51,95,152 Конституції України, ст.12 Закону України, «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.93р., Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» №489-V від 19.12.2006р., Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.07р. №6-рп/2007, суддя -

постановив:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Радехівської районної державної адміністрації про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень та стягнення недоплаченої щорічної разової грошової допомоги учаснику бойових дій, відмовити.

Апеляційна скарга подається до апеляційного адміністративного суду Львівської області через Радехівський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання постанови.

Головуючий