Справа № 755/14365/15-а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
25 лютого 2016 року м. Київ
Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:
Головуючого-судді: Кучми А.Ю.
суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2015 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2015 вищевказаний адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі, у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, 18.06.2015 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно вимог ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Згідно листа від 02.07.2015 Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва позивачу повідомлено про неможливість визначити право на пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії через відсутність довідки форми 122, або інших документів, що підтверджують роботу в зоні відчуження (а.с. 15-16).
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-1У від 09.07.2003 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до 30 вересня 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по 31 березня 1957 року; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по 30 вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по 31 березня 1958 року; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по 30 вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по 31 грудня 1961 року.
Згідно статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.
Згідно ст. 14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, зокрема, які працювали в зоні відчуження з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - від 1 до 5 календарних днів пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Пунктом 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).
Щодо зазначення в трудовій книжці позивача періоду роботи з 14 червня 1983 року по 27 грудня 1986 року водієм спецмашини 1-го класу відділу матеріально-технічного постачання та господарського обслуговування в Обчислювальному центрі Київської обласної контори Держбанку СРСР (а.с. 17-21), то судом першої інстанції вірно встановлено, що наказом № 147 від 25.11.1986 обчислювального центру позивача звільнено 27 листопада 1986 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КУпП УССР (а.с.48).
Зазначені розбіжності уточнені довідкою Центральної розрахункової палати від 16 березня 2015 року про те, що позивач працював в Обчислювальному центрі Української республіканської контори Держбанку СРСР з 16 вересня 1985 року та звільнений 27 листопада 1986 року (наказ № 147-кл від 26 листопада 1986 року). Обчислювальний центр Української республіканської контори Держбанку СРСР реорганізовано з 01 липня 1993 року у Центральну розрахункову палату Національного банку України (а.с. 26).
Також судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги пояснення відповідача про відсутність довідки про період участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях № 122 від 09 березня 1988 року, так як позивач приймав участь по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 15 травня по 26 червня 1986 року, тобто до затвердження постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122 форми довідки, яка підтверджує роботу по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Крім того, виходячи з вимог п.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, яким передбачено, що у разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції ухвалена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі м. Києва залишити без задоволення, а постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2015 без змін.
Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

.

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.