Справа № 813/5468/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Справа № 876/11332/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Іщук Л.П.,

суддів Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Джули В.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в якому просить визнати протиправною відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення та зобов'язати Жовківську РДА Львівської області затвердити йому проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення.

Вважає, що підстав для відмови в затвердженні проекту землеустрою немає. Земельна ділянка не належить до земель пайового фонду, оскільки цільовим призначенням земельної ділянки згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягу з Державного земельного кадастру є ведення особистого селянського господарства. Крім того, зазначає, що відповідачем не враховані судові рішення, які набрали законної сили, і якими встановлені обставини протиправності дій Жовківської РДА Львівської області з відмови ОСОБА_3 в затвердженні детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки та зобов'язано відділ Держземагентства у Жовківському районі Львівської області погодити ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки із зміною цільового призначення.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 року позов задоволений.

Відповідач - Жовківська РДА Львівської області оскаржила постанову суду першої інстанції. Вважає, що вона винесена без належного з'ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати і прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що з врахуванням п. 15 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України зміна цільового призначення земельної ділянки площею 0,4900га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: Річківська сільська рада, Жовківський район, Львівська область, на даний час є неможливою, оскільки земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення, щодо яких діє мораторій. Крім того, зазначає, що правочини щодо відчуження вказаної земельної ділянки є нікчемними, оскільки земельна ділянка первинно була виділена особі - ОСОБА_5 як земельна частка - пай на підставі розпорядження голови Жовківської РДА від 30.08.2002 року № 779 «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності за землю громадянам Річківської сільської ради».

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Представник апелянта, належним чином повідомлений про час і місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання апеляційної інстанції не прибув.

Заслухавши доповідь судді Львівського апеляційного адміністративного суду, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а постанова суду - скасуванню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 січня 2014року позивач ОСОБА_3 на підставі договору дарування набув у власність земельну ділянку площею 0,4900 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: Річківська сільська рада, Жовківський район, Львівська область.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАР №135660 цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки - відділ Держземагентства у Жовківському районі.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.01.2014 року ОСОБА_3 звернувся до Жовківської РДА Львівської області з клопотанням про надання дозволу на розробку детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки. Розпорядженням Жовківської РДА Львівської області №9 від 16.01.2014 року задоволене клопотання позивача та наданий ОСОБА_3 дозвіл на розробку детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки 0,49га з кадастровим номером НОМЕР_1 з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування АЗС на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту).

11 квітня 2014 року Жовківською РДА Львівської області відмовлено позивачу в затвердженні детального плану території вказаної земельної ділянки з тих підстав, що земельна ділянка відноситься до земель пайового фонду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2014року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 жовтня 2014 року, визнано протиправними дії Жовківської РДА Львівської області щодо відмови позивачу в затвердженні детального плану території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки 0,49га з кадастровим номером НОМЕР_1 з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування АЗС на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту) та зобов'язано Жовківську РДА Львівської області затвердити ОСОБА_3 детальний план території щодо зміни цільового призначення земельної ділянки 0,49 га з кадастровим номером НОМЕР_1 з ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування АЗС на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області (за межами населеного пункту).

13 листопада 2014року розпорядженням Жовківської РДА Львівської області позивачу затверджений детальний план території по зміні цільового призначення.

11 грудня 2014року відділом Держземагенства у Жовківському районі відмовлено ОСОБА_3 в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення земельної ділянки площею 0,4900 га з кадастровим номером НОМЕР_1, яка розташована на території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області у зв'язку з тим, що дана земельна ділянка згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та їх розподіл за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) та карти роздержавлення та приватизації земель відноситься до земель пайового фонду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015року, яка набрала законної сили 03 березня 2015 року, визнано протиправними дії відділу Держземагентства у Жовківському районі Львівської області щодо відмови ОСОБА_3 в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування автозаправної станції площею 0,4900га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: Річківська сільська рада, Жовківський район, Львівська область, зобов'язано відділ Держземагентства у Жовківському районі Львівської області погодити ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування автозаправної станції площею 0,4900 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: Річківська сільська рада, Жовківський район, Львівська область.

19.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Жовківської РДА Львівської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування автозаправної станції.

Листом Жовківської РДА Львівської області №02-36/1598 від 08.06.2015 року відмовлено позивачу в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування автозаправної станції, площею 0,4900га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: Річківська сільська рада, Жовківський район, Львівська області, на підставі абзацу 1-3 п. 15 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України. У листі зазначено, що згідно з інформацією відділу Держземагентства у Жовківському районі Львівської області вказана земельна ділянка відповідно до картографічних матеріалів та «Технічної документації по передачі земельних часток (паїв) в натурі і видачі Державних актів на право власності на землю громадянам Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області» відноситься до земель пайового фонду.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходив з того, що ОСОБА_3 дотримані всі передбачені законодавством вимоги щодо розроблення та погодження проекту землеустрою для відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення, встановлені статтею 186-1ЗК України, а тому підстав для відмови у затвердженні вказаного проекту землеустрою у Жовківської РДА не було.

З такими висновками суду першої інстанції не погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 20 ЗК України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних ділянок приватної власності провадиться:

щодо земельних ділянок, розташованих у межах населеного пункту, - сільською, селищною, міською радою;

щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, - районною державною адміністрацією, а щодо земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, що не входять до території району, або в разі якщо районна державна адміністрація не утворена, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною державною адміністрацією.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, погодженого в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Згідно частини 2 статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури. Відповідно до пункту 15 розділу Х «Прикінцеві положення» ЗК України до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2016 року, не допускається, зокрема, згідно підпункту «б», купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Заборона на відчуження та зміну цільового призначення земельних ділянок, що встановлена пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України поширюється не на всі земельні ділянки сільськогосподарського призначення, що мають цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства» (код 01.02), а лише на ту їх частину, що сформована у порядку виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю). При цьому, мораторій не стосується земельних ділянок для особистого селянського господарства, які були надані громадянам із земель державної та комунальної власності.

Відповідно до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачений особливий порядок формування земельної ділянки як об'єкта цивільних прав, який полягає в тому, що земельні ділянки виділяються із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності.

З вищенаведеного слідує, що якщо земельна ділянка сформована як об'єкт нерухомого майна внаслідок виділення в натурі земельного паю для ведення особистого селянського господарства, то для неї встановлений мораторій на зміну цільового призначення, а подальша зміна власника такої земельної ділянки не припиняє дію мораторію.

Апеляційним судом встановлено з матеріалів справи та не спростовано позивачем, що земельна ділянка площею 2,1230 га, на частину якої розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування автозаправної станції, була отримана гр. ОСОБА_5 у приватну власність на підставі розпорядження голови Жовківської РДА від 30.08.2002 року № 779 «Про затвердження проекту передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право власності за землю громадянам Річківської сільської ради», що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IV - ЛВ № 003843, виданим Жовківською райдержадміністрацією 30.06.2003 року. З вказаного акту вбачається, що земля передана для ведення особистого селянського господарства (а.с. 60).

Отже, оскільки земельна ділянка з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка на підставі договору дарування належить позивачу, була сформована внаслідок виділу в натурі (на місцевості) власнику земельної частки (паю) для ведення особистого селянського господарства, тому на неї поширюється мораторій, встановлений пунктом 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, і цей мораторій щодо зміни цільового призначення такої земельної ділянки продовжує діяти після зміни власника земельної ділянки.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що така обставина є достатньою підставою для відмови ОСОБА_3 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування автозаправної станції.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність права у райдержадміністрації на відмову у погодженні проекту землеустрою, оскільки такий висновок суперечить нормам ЗК України, якими встановлена процедура щодо зміни цільового призначення земельної ділянки сільськогосподарського призначення і зазначає, що позивачем така процедура не дотримана.

Крім того, наявність судових рішень про зобов'язання відповідача вчинити певні дії не доводить дотримання ОСОБА_3 процедури зміни цільового призначення належної йому земельної ділянки, а судовими рішеннями лише встановлюються певні обставини, які не підлягають доказуванню при розгляді інших справ між тими ж сторонами.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про правомірність відмови Жовківської районної державної адміністрації Львівської області ОСОБА_3 в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4900 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: Річківська сільська рада, Жовківський район, Львівська область, зі зміною цільового призначення для будівництва та обслуговування автозаправної станції.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції при задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача погодити проект землеустрою втрутився у дискреційні повноваження відповідача - Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, що суперечить ч. 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Враховуючи дану норму, а також гарантії місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами України, ніхто не може зобов'язати колегіальний орган місцевого самоврядування, в даному випадку сільську раду, прийняти будь-яке, наперед визначене рішення, а суд може лише зобов'язати відповідача повторно розглянути відповідне питання.

Відповідно до ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З врахуванням того, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової, якою в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст.160 КАС України, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Жовківської районної державної адміністрації Львівської області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року у справі № 813/5468/15 скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення її в повному обсязі.

Головуючий суддя Л.П. Іщук

Судді В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Постанова складена в повному обсязі 29.02.2016 року