Справа № 826/22099/15
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

29 лютого 2016 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного адміністративного суду Борисюк Л.П., перевіривши апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва, третя особа: Управління Державного казначейства в Голосіївському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, УПФУ в Голосіївському районі м. Києва звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року, апеляційну скаргу УПФУ в Голосіївському районі м. Києва залишено без руху та надано апелянту строк до 19 лютого 2016 року для усунення недоліків по апеляційній скарзі, а саме: подання до суду апеляційної інстанції оригіналу документа про сплату судового збору за вказаними в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху реквізитами.

На виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху, УПФУ в Голосіївському районі м. Києва подано до Київського апеляційного адміністративного суду 04.02.2016 клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке апелянт обґрунтовує тим, що оскільки законодавством не передбачено бюджетних асигнувань пенсійному органу на сплату судового збору, відповідач позбавлений можливості відстоювати позицію в судах України.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню, судом враховується, що відповідно до ч. 1 ст. 88 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Аналогічне положення закріплено у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

З наведеного випливає, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов'язком суду, можливість реалізації якого пов'язується з майновим станом особи.

Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб'єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зазначена позиція підтримується Вищим адміністративним судом України у постанові Пленуму від 23.01.2015 № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Водночас, згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Відтак, оскільки заявлене клопотання про звільнення від сплати судового збору не містить доказів скрутного майнового стану особи та неможливості апелянта забезпечити сплату судового збору у встановленому Законом розмірі, суд вважає за необхідне у його задоволенні відмовити.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд України в ухвалі від 27.10.2015 року (номер в ЄДРСР - 52867921).

З клопотанням про відстрочення або розстрочення судових витрат апелянт не звертався.

Відповідно до ч. 3 ст. 189 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 187 цього кодексу, застосовуються правила ст. 108 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 3 статті 108 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Підсумовуючи наведене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст.ст. 108, 187, 189, 212 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Суддя Борисюк Л.П.