Справа № 817/1550/13-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Борискін С.А.
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"01" березня 2016 р. Справа № 817/1550/13-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Іваненко Т.В.

суддів: Зарудяної Л.О.

Кузьменко Л.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Дари Полісся" на постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" травня 2013 р. у справі за позовом Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Дари Полісся" про накладання арешту на кошти платника податків ,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2013 року Державна податкова інспекція у місті Рівному звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Дари Полісся" щодо накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків, що знаходяться у банку. Позов обґрунтовано тим, що у позивача наявний податковий борг в сумі 690976,44 грн., майно, на погашення боргу відсутнє, а тому є необхідність накладення арешту на кошти, що знаходяться в банку.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 13.05.2013 року позов задоволено повністю. Накладено арешт на кошти та інші цінності платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Дари Полісся" (код 32544315), що знаходяться у банку:

- Ф «ПЗРУ» АТ «Б» «Фін та кредит» м. Рівне, МФО 333603, р/р 2980, р/р 2980, р/р 2610;

- ПАТ «Банк Форум», МФО 322948, р/р 1038, р/р 1038;

- Ф «РУ» АТ «Б» «Фін та кредит» м. Рівне, МФО 333603, р/р 2980;

- АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, р/р 2;

- АТ «Імексбанк», МФО 328384, р/р 7001.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні позову. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не встановлено чи в дійсності у відповідача було відсутнє майно на погашення боргу та не вказано суму боргу, на яку застосовується арешт.

В судове засідання представники сторін не з'явилися. Про час, дату та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Дари Полісся" зареєстроване як юридична особа розпорядженням виконавчого комітету Рівненської міської ради 29.07.2003 року (а. с. 4) та взяте на облік як платник податків в органі державної податкової служби.

Згідно з даними особового рахунку відповідача станом на день подання позову (а. с. 10-13) за останнім рахувалася недоїмка по податку на прибуток в сумі в сумі 690976,44 грн.

Податковий борг сформовано на підставі податкового повідомлення-рішення № 000662341/0/23-124 від 21.09.2004 року.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалося відповідачем в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.11.2012 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Дари Полісся" про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення № 000662341/0/23-124 від 21.09.2004 року залишено без розгляду.

Вказана ухвала ТОВ-фірма "Дари Полісся" не оскаржувалася, а тому набрала законної сили.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків повинен був сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже у грудні 2012 року податкове зобов'язання набуло статусу узгодженого.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

29.12.2012 року позивачем для відповідача було сформовано та надіслано податкову вимогу №536 від 29.12.2012 р. (а. с. 7), яка на момент подання адміністративного позову останнім не задоволена та у встановленому законом порядку не оскаржувалась.

Відповідно до підпункту 20.1.17 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Наведена норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Суд встановив, що податковим органом направлялися запити до Держгірпромнагляду, Держземагенства у Рівненській області, ДАІ УМВС у Рівненській області про наявність майна ТОВ "Дари Полісся".

На підставі листів Держгірпромнагляду від 12.02.2013 року № 01-12/210, Держземагенства у Рівненській області від 15.02.2013 року № 02-199, ДАІ УМВС у Рівненській області від 23.02.2013 року № 35/24-134 (а.с. 86-88) податковим органом зроблено висновок про відсутність майна у ТОВ "Дари Полісся", про що 18.03.2013 року податковим керуючим складено акт опису майна №41, яким встановлено факт відсутності на день складання акту майна, що може бути описано у податкову заставу.

Колегія суддів не приймає доводів відповідача про наявність у нього майна, на яке може бути накладено арешт, а саме: системних блоків з моніторами, вагів механічні промислові, меблів офісних імпортні, ящиків заготівельних дерв"яних, євро піддонів дерев'яних, зведений акт інвентаризації майна ТОВ - фірма "Дари Полісся" про яке відповідачем складено 01.10.2015 року та надіслано до суду 01.03.2016, оскільки оскаржувану постанову винесено судом першої інстанції 13.05.2013 року. Жодних відомостей про наявність майна станом на день винесення постанови від відповідача не надходило та, навіть, не було додано до апеляційної скарги. Крім того, вказана у зведеному акті балансова вартість майна значно менша за суму податкового боргу.

Відповідно до абз. 2 пп. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

Колегія суддів звертає увагу, що сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Наведене пояснюється похідним характером адміністративного арешту майна (у тому числі коштів) як засобу забезпечення виконання платником податків своїх зобов'язань. Отже, арешт може стосуватися лише того майна (коштів), яке є необхідним для виконання певних зобов'язань платника податків, зокрема, щодо погашення податкового боргу.

Як встановлено з матеріалів справи станом на день звернення до суду за відповідачем рахувався податковий борг в сумі 690976,44 грн.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом зазначення суми - 690976,44 грн., на яку накладено арешт на кошти та інші цінності позивача, що знаходяться у зазначених банках.

Згідно п. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Дари Полісся" задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від "13" травня 2013 р. змінити.

Викласти резолютивну частину постанови в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Накласти арешт на кошти та інші цінності платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми "Дари Полісся" (код 32544315) на загальну суму 690976,44 грн., що знаходяться у банку:

- Ф «ПЗРУ» АТ «Б» «Фін та кредит» м. Рівне, МФО 333603, р/р 2980, р/р 2980, р/р 2610;

- ПАТ «Банк Форум», МФО 322948, р/р 1038, р/р 1038;

- Ф «РУ» АТ «Б» «Фін та кредит» м. Рівне, МФО 333603, р/р 2980;

- АТ «Райффайзен банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805, р/р 2;

- АТ «Імексбанк», МФО 328384, р/р 7001. "

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.В. Іваненко

судді: Л.О. Зарудяна

Л.В. Кузьменко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державна податкова інспекція у м.Рівному ГУ ДФС в Рівненській області вул.Відінська , 8, м.Рівне, 3023

3- відповідачу/відповідачам: Товариство з обмеженою відповідальністю-фірма "Дари Полісся" вул.Пушкіна,30 кв.4, м.Рівне, 3028

- ,