Справа № 679/2071/15-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 679/2071/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Фурсевич О.В.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

23 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Граб Л.С. Білої Л.М. ,

секретар судового засідання: Сокольвак Ю.В.,

за участю:

апелянта: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Разом з поданим позовом позивачем також було заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року в задоволенні вищезазначеного клопотання було відмовлено та залишено даний адміністративний позов без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким поновити строк для звернення до суду та повернути дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

19 лютого 2016 року на адресу суду надійшло заперечення (вх. 1941/16) від начальника відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі щодо апеляційної скарги позивача, в якому він просив суд скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Також зазначив, щоб розгляд справи проводили без участі їхнього представника.

Позивач в судовому засіданні 23 лютого 2016 року апеляційну скаргу підтримав та просив суд апеляційної інстанції її задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений завчасно та належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення апелянта (позивача), колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, згідно до змісту позовної заяви встановлено, що 30 грудня 2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ в Хмельницькій області Ніколовим А.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 40816420 з примусового виконання виконавчого листа № 2-а/679/60/2013, виданого 07.11.2013 року Нетішинським міським судом Хмельницької області (а.с.7).

Підставою для закінчення виконавчого провадження стала винесена відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Нетішин Хмельницької області постанова № 2212/72/72/18 від 23 серпня 2013 року "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_2" (а.с.23).

02 листопада 2015 року позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Разом з поданим позовом позивачем також було заявлено клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

Ухвалою Нетішинського міського Хмельницької області від 18 січня 2016 року в задоволенні вказаного клопотання позивача було відмовлено у зв'язку з відсутністю підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення до суду з даним адміністративним позовом та залишено поданий адміністративний позов без розгляду.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Одночасно, частиною другою статті 99 КАС України, встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу вимог ч. 3 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 30 грудня 2013 року, позивач звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області 02 листопада 2015 року, що в свою чергу свідчить про пропуск позивачем десятиденного строку для оскарження постанови відповідача від 30.12.2013 року.

В суді апеляційної інстанції позивачем також були надані пояснення, що остаточно про порушення своїх прав він дізнався 28 жовтня 2015 року після отримання ухвали Вищого адміністративного суду України, якою було залишено без змін постанову суду першої інстанції про скасування постанови відділення виконавчої дирекції ФССНВ у м. Нетішин № 2212/72/72/18 від 23.08.2013 року "Про відмову у страхових виплатах та наданні соціальних послуг ОСОБА_2".

Колегія суддів при повному та об'єктивному дослідженні фактичних обставин даної справи не погоджується з вказаними вище доводами апелянта, з огляду на наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, постанова про закінчення виконавчого провадження була прийнята старшим державним виконавцем по справі № 2а-679/06/2013, на підставі повного виконання виконавчого листа від 07 листопада 2013 року виданого Нетішинським міським судом Хмельницької області, згідно до якого на боржника (відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Нетішин) покладалось зобов'язання щодо розгляду заяви позивача та у прийнятті рішення в вигляді постанови.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів та з наданих позивачем пояснень в суді апеляційної інстанції, вищевказану постанову від 30 грудня 2013 року ОСОБА_2 було отримано 10 січня 2014 року. Однак вважаючи, що його законні права та інтереси були порушені саме відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Нетішин, а не старшим державним виконавцем при прийняті вищезазначеної постанови, позивач з адміністративними позовами звертався до судів відповідних інстанцій за захистом порушених прав.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що ухвала Вищого адміністративного суду України від 15 жовтня 2015 року, на яку посилається позивач, як на підставу початку перебігу строку для звернення до суду щодо оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження від 30 грудня 2013 року, стосується розгляду іншої адміністративної справи, предметом якої було визнання незаконною та скасування постанови відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Нетішин від 23 серпня 2013 року, що в свою чергу свідчить про помилковість обґрунтування вимог заявлених апелянтом шодо поновлення строку для оскарження вищезазначеної постанови старшого державного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 102 КАС України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до положень КАС України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому слід зазначити, що за змістом ч.1 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, доказування поважності причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання є обов'язком, в даному випадку, апелянта, якщо він наполягає на поновленні цього строку. А суд у відповідності до положень ч.3 ст.86 КАС України має оцінити належність, допустимість та достовірність поданого ним доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Однак будь-яких належних доказів в розумінні ст.ст. 69, 70 КАС України позивач, щодо відсутності можливості вчасного оскарження постанови старшого державного виконавця від 30 грудня 2013 року, у відповідності до положень статей Закону України "Про виконавче провадження" щодо 10-денного строку оскарження такої постанови до судів першої та апеляційної інстанцій не надав.

Суд констатує той факт, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови від 30 грудня 2013 року та до моменту звернення з даним позовом(без зазначення поважності причин пропуску) пройшло більше 2 років, що у свою чергу свідчить про порушення норм чинного законодавства.

Отже, колегія суддів при повному та всебічному дослідженні всіх наявних в матеріалах даної справи доказів дійшла до твердження, що позивачем не доведено та не наведено причин, які б підтверджували поважності причин пропуску строку для звернення до суду.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку для звернення до суду з адміністративним позовом до управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області, третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у Славутському районі про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження - необхідно відмовити.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18 січня 2016 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 26 лютого 2016 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Граб Л.С. Біла Л.М.