Справа № 288/202/16-а
Суддя: Зайченко Є. О.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/202/16-а
Провадження № 2-а/288/16/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Зайченко Є. О. ,

секретаря судового засідання Мітніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області про зобов'язання відповідача вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом Позивач) звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі (далі за текстом Відповідач) щодо визнання дій неправомірними та зобовязання Відповідача відновити з 01 червня 2015 року виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що починаючи з 07 травня 2014 року Позивачу призначена пенсія за віком (зі знижкою пенсійного віку, як матері дитини інваліда з дитинства, на даний час син являється інвалідом першої групи та потребує постійного стороннього догляду) на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На даний час Позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій в Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області.

З 01 квітня 2015 року Відповідач припинив виплату пенсії по інвалідності, посилаючись на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ.

08 лютого 2016 року Позивач звернувся до Відповідача листом щодо відновлення виплати призначеної пенсії.

Листом від 10 лютого 2016 року № 11/Н-8 посилаючись на Закон України від 02 березня 2015 року № 213-VIII, відмовив у відновленні виплати пенсії, з посиланням на те, що з 01 квітня 2015 року встановлений особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, незалежно від часу їх призначення.

Відповідач надав суду письмові заперечення, у яких просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що 02 березня 2015 року прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» № 213 VІІІ, який набрав чинності 01 квітня 2015 року. Відповідач зазначає, що даним Законом внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Також вказує, що підставою для припинення виплати пенсії Позивачу, є саме факт роботи особи на посаді, яка дає право на призначення пенсії. Позивач займаючи посаду головного спеціаліста відділу обслуговування Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області працює на державній службі, а отже має право (з урахуванням відповідних вимог Закону України «Про державну службу», який на даний час не втратив чинності) на призначення пенсії відповідно до спеціального Закону України «Про державну службу», а в даному випадку на нього розповсюджується дія статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» в чинній редакції.

В судове засідання Позивач не зявився в адміністративному позові просив справу розглядати за його відсутності.

В судовому засіданні представник Відповідача підтримав доводи, викладені в запереченнях на адміністративний позов та просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову за безпідставністю.

Вислухавши пояснення представника Відповідача, вивчивши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області з 7 травня 2014 року. Пенсія Позивачу призначена за віком (зі знижкою пенсійного віку, як матері дитини інваліда з дитинства) відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

На час Позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу з питань призначення та перерахунку пенсій в Управлінні Пенсійного фонду України в Попільнянському районі.

З 01 квітня 2015 року Позивачу було тимчасово зупинено виплату пенсії, у звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, якою стаття 37 Закону України «Про державну службу» було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 01квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії.

Листом від 10 лютого 2016 року № 11/Н-8 відповідач відмовив у поновленні виплати пенсії з посиланням на те, що внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а саме : з 01 квітня 2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії (щомісячного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законом України «Про державну службу» пенсія, призначена відповідно до цієї статті не виплачується.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття і незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії та інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

У статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі змінами відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII " зазначено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року до 31 грудня 2015 року у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Тобто в Законі зазначено, що виплата пенсій призупиняється не тим особам, які працюють на посадах державних службовців, а тим, які працюють на посадах, які дають право на призначення пенсії по Закону України «Про державну службу» та інших спеціальних Законів.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VIII у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» «Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", «Про судову експертизу", «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування "Про дипломатичну службу", «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника-консультанта народного депутата України».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону № 213, Закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу», щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

В даний час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу» пенсія призначається відповідно до Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює Позивач, не дає права на призначення їй пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відпали передбачені частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати Позивачу пенсії, призначеної відповідно до вказаного Закону із 01 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачці вказаної пенсії по інвалідності відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної Позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси Позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України; статтями 2, 4, 6, 8, 12, 17, 69, 71, 107, 158-163, 167, 186, 254 КАС України; Законом України «Про пенсійне забезпечення»; Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»; Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення»; Законом України «Про державну службу», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області неправомірними у відмові виплати ОСОБА_1 пенсії з 01 червня 2015 року, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області відновити з 01 червня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Присудити ОСОБА_1 понесені нею судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області в розмірі в розмірі 1102 гривні 40 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а особам без виклику яких було постановлено постанову, або застосовано частину третю статті 160 КАС України протягом 10 днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Попільнянський районний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_2 Є. О.