Справа № 813/2580/15
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 р. Справа № 876/7111/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Большакової О.О., Макарика В.Я.

за участю секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 р. по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гриф Фонд" до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

19.05.2015 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гриф Фонд" (далі - ТОВ "Гриф Фонд") звернулось до суду із позовом до відповідача - Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ДПІ у Галицькому районі м. Львова) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2014 року № .

В обґрунтування вимог позовної заяви ТОВ "Гриф Фонд" зокрема покликається на те, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 14.01.2015 р. № 28/13-04-22-04/30052063 про нереальність господарських операцій з ТОВ "Аркона Лідер", ТОВ "Інста-Торг", ТОВ "Санта Бріз", ТОВ Торговий дім "Орлан", є безпідставними, оскільки у підприємства є всі належним чином оформлені документи, що підтверджують дійсність господарських операцій з контрагентами, тому вимог податкового законодавства позивач не порушував. Вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідачем прийняте безпідставно, тому просить суд його скасувати.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 р. позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області від 27.01.2014 (2015) року № .

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що прямими доказами в підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, є надані ТОВ "Гриф Фонд" первинні бухгалтерські документи, які не містять недоліків, а не докази, на які посилається контролюючий орган в акті перевірки, зокрема акти перевірок інших податкових органів та довідки контролюючого органу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ДПІ у Галицькому районі м. Львова покликається на те, що позивачем не здійснювалися господарські операції з ТОВ "Аркона Лідер", ТОВ "Інста-Торг", ТОВ "Санта Бріз", ТОВ Торговий дім "Орлан", а отже безпідставно сформовано податковий кредит за січень 2014 року, за лютий 2014 року, за травень 2014 року, відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено правомірно і підстав для його скасування немає. А тому, апелянт просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги апелянта слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "Гриф Фонд" зареєстроване як юридична особа 03.08.1998 р. за кодом , що підтверджується копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи.

Відповідно до Довідки з єдиного держаного реєстру підприємств та організацій України № 348 видами діяльності за КВЕД ТОВ "Гриф Фонд" є: 22.22.0 поліграфічна діяльність, не віднесена до інших угрупувань; 22.11.0 книговидавнича справа; 21.25.0 виробництво інших виробів в паперу та картону; 22.23.0 інші послуги, пов'язані в поліграфічним виробництвом; 51.70.0 інші види оптової торгівлі.

ДПІ у Галицькому районі м. Львова проведено позапланову виїзну документальну перевірку діяльності ТОВ "Гриф Фонд" з питань податкового законодавства по взаєморозрахунках із платниками податків ТОВ "Аркона Лідер" () за серпень 2014 року, ТОВ "Інста-Торг" () за травень 2014 року, ТОВ "Санта Бріз" () за лютий 2014 року, ТОВ Торговий дім "Орлан" () за січень 2014 року, а також документальне підтвердження використання у власній господарській діяльності товарів (робіт, послуг) чи подальшу реалізацію цих товарів (робіт, послуг) від вище перелічених контрагентів, про що 14.01.2015 р. складено Акт № 28/13-04-22-04/30052063 (далі - Акт перевірки).

Згідно Акта перевірки, відповідачем встановлено порушення позивачем п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.10 року (із змінами і доповненнями), в результаті чого завищено податковий кредит, що призвело до заниження до сплати податку на додану вартість в загальній сумі 154219,24 грн в т,ч, за січень 2015 року в сумі 49000,0 грн, за лютий 2014 року в сумі 80219,24 грн, за травень 2014 року в сумі 25000,0 грн.

За результатами перевірки та на підставі складеного акта, відповідачем 27.01.2014 винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення позивачу грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в сумі 192774,05 грн (основний платіж - 154219,24 грн, штрафна (фінансова) санкція - 38554,81 грн).

Вказані у актах порушення ґрунтуються на висновках податкового органу про непідтвердження позивачем факту здійснення господарських операцій з ТОВ "Аркона Лідер", ТОВ "Інста-Торг", ТОВ "Санта Бріз", ТОВ Торговий дім "Орлан".

Не погодившись з вищевказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку оскаржуваному податковому повідомленню-рішенню, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 14.1.27. п. 14.1. ст. 14 ПК України, витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

В силу п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України, об'єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 14.1.181 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

В силу п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). Якщо платник податку придбає (виготовляє) товари/послуги та необоротні активи, які призначаються для їх використання в операціях, що не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування, то суми податку, сплачені (нараховані) у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не відносяться до податкового кредиту зазначеного платника (п. 198.4. ст. 198 ПК України). Якщо у подальшому такі товари/послуги фактично використовуються в операціях, які не є об'єктом оподаткування або звільняються від оподаткування відповідно до цього розділу (за винятком випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу), чи основні фонди переводяться до складу невиробничих фондів або встановлено факти недостачі (крадіжки), то з метою оподаткування такі товари/послуги, основні фонди вважаються проданими за їх звичайною ціною у податковому періоді, на який припадає таке використання або переведення, але не нижче ціни їх придбання (виготовлення, будівництва, спорудження), у тому випадку, якщо платник податку скористався правом на податковий кредит за цими товарами/послугами. (п. 198.5 ст. 198 ПК України). Датою використання товарів/послуг вважається дата визнання витрат відповідно до розділу ІІІ цього Кодексу.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Так, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Із положень ч. 1, 2, 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов'язаних рахунках бухгалтерського обліку. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як наслідок, господарські операції повинні підтверджуватися належними первинними документами і лише ті документи, які відповідають зазначеним вище вимогам, можуть бути визнані допустимими засобами доказування відповідної господарської операції.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В контексті вищевикладеного, судом апеляційної інстанції було встановлено наступні обставини.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Гриф Фонд" з ТОВ Торговий дім "Орлан".

ТОВ "Гриф Фонд" та ТОВ Торговий дім "Орлан" укладено договір купівлі-продажу від 10.12.2012 р. № 10/12/2012, відповідно до умов якого ТОВ Торговий дім "Орлан" (Продавець) зобов'язується поставити Покупцю поліграфічні та інші матеріали, обладнання, комплектуючі, а ТОВ "Гриф Фонд" (Покупець) зобов'язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

На підставі видаткової накладної від 29.01.2014 р. № РН-РЛ02867 ТОВ Торговий дім "Орлан" здійснило поставку секції подачі фольги з 2-ма незалежними протяжками друкарської машини Starfoil на суму 294000,00 грн, у тому числі ПДВ 49000 грн.

На зазначену продукцію ТОВ Торговий дім "Орлан" виписало позивачу податкову накладну від 29.01.2014 р. № 11411.

Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжних доручень від 23.01.2014 р. № 17042, від 29.01.2014 р. № 17060, від 11.02.2014 р. № 17138, від 18.02.2014 р. № 17157, від 26.02.2014 р. № 17176.

На підтвердження факту поставки товару позивачем також надано товарно-транспортну накладну від 29.01.2014 р., роздруківку електронного реєстру довіреностей за 01.01.2014 р. - 31.05.2014 р., акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, договір про надання транспортних послуг від 29.01.2014 р. № 29/01/14, акт виконаних робіт за цим договором від 29.01.2014 р. та платіжне доручення від 17.01.2014 р. № 17153.

Згідно з товарно-транспортною накладною від 29.01.2014 вантаж секція подачі фольги з 2-ма незалежними протяжками друкарської машини Starfoil у кількості 1 шт., масою брутто 150 кг доставлено автомобілем Мерседес Атего, реєстраційний номер НОМЕР_2, перевізник СПД ОСОБА_3 у пункт розвантаження м. Одеса вул. Михайлівська, 25.

Також судом встановлено, що 25.02.2014 року ТОВ Торговий дім "Орлан" (первісний кредитор) та ТОВ "РАЙЗ ОД" (новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 26/02.

Згідно з п. 1 Договору ТОВ "РАЙЗ ОД" стає кредитором Боржника за Договором від 10.12.2012 р. № 10/12/2012 на суму 1974445,42.

З контрагентом ТОВ "РАЙЗ ОД" проведено звірку, що підтверджується відповідним актом за 01.01.12 р. - 31.03.15 р.

Платежі згідно з відступленням права вимоги ТОВ "РАЙЗ ОД" проведено такими платіжними дорученнями: від 27.02.2014 р. № 17193 на суму 49000,00 грн, від 12.03.2014 р. № 17254 на суму 150000,00 грн, від 12.03.2014 р., № 17256 на суму 50000,00 грн, від 28.03.2014 р. № 17340 на суму 20000,00 грн, від 10.04.2014 р. № 17392 на суму 268000,00 грн, від 23.04.2014 р. № 17437 на суму 110000,00 грн; від 19.05.2014 р. № 17536 на суму 24000,00 грн, від 29.05.2014 р. № 17573 на суму 25000,00 грн, від 01.07.2014 р. № 17682 на суму 380000,00 грн.

24.03.2015 року між ТОВ "РАЙЗ ОД" (первісний кредитор) та ТОВ " САЙТА ДЕЙ" новий кредитор) укладено Договір відступлення права вимоги № 24/03/15.

Згідно з п. 1 новий кредитор стає кредитором позивача Боржника за Договором від 25.02.2014 № 26/02 на суму 898445,42 грн.

Платежі згідно з відступленням права вимоги ТОВ " САЙТА ДЕЙ" проведено такими платіжними дорученнями: від 08.04.2015 р. № 276 на суму 360000,00 грн, від 10.04.2015 р. № 282 на суму 313000,00 грн.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Гриф Фонд" з контрагентом ТОВ "Інста-Торг".

Так, ТОВ "Гриф Фонд" та ТОВ "Інста-Торг" укладено договір поставки від 15.05.2014 р. № 15.05.2014, відповідно до умов якого ТОВ "Інста-Торг" (Продавець) зобов'язується поставити Покупцю поліграфічні та інші матеріали, обладнання, комплектуючі, а ТОВ "Гриф Фонд" (Покупець) зобов'язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

На підставі видаткової накладної від 27.05.2014 р. № 113 ТОВ "Інста-Торг" здійснило поставку втулкорізальної машини на суму 150000,00 грн, у тому числі ПДВ 25000,00 грн.

На зазначену продукцію ТОВ "Інста-Торг" виписало позивачу податкову накладну від 27.05.2014 р. № 113.

Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжних доручень від 26.06.2014 р. № 17670, від 01.07.2014 р. № 17678, від 07.08.2014 р. № 17878.

На підтвердження факту поставки товару позивачем також надано на розгляд суду товарно-транспортну накладну від 27.05.2014 р., роздруківку електронного реєстру довіреностей за 01.01.2014 р. - 31.05.2014 р., довіреність від 27.05.2014 р. № 0000113, акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, договір про надання транспортних послуг від 27.05.2014 р. № 27/05/14, акт виконаних робіт за цим договором від 27.05.2014 р. та платіжне доручення від 16.06.2014 р. № 17645.

Згідно з товарно-транспортною накладною від 27.05.2014 р. вантаж втулкорізальну машину у кількості 1 шт., масою брутто 300 кг доставлено автомобілем Мерседес Атего, реєстраційний номер НОМЕР_2, перевізник СПД ОСОБА_3 у пункт розвантаження м. Одеса вул. Михайлівська, 25.

Судом встановлено, що в подальшому втулкорізальна машина у кількості 1 шт. доставлено власним автомобілем позивача Scania НОМЕР_4 до фактичного місця знаходження позивача м. Львів, вул. Шевченка, 32, що підтверджується наказом від 23.05.2014 року № 23/05 по ТОВ "Гриф Фонд" про відрядження ОСОБА_4 та ОСОБА_5, посвідченням про відрядження, подорожнім листом вантажного автомобіля 23.05 - 29.05 2014 р.; товарно-транспортною накладною від 28.05.2014 р. № 28/05; накладною від 28.05.2014 р. № 28/05.

На підтвердження наявності у позивача матеріальних ресурсів, позивачем долучено до матеріалів справи копії договорів оренди приміщень від 01.10.2013 р. № 128-10-13, від 01.08.2013 р. № 118-08-13, копії договорів оренди транспортних засобів № 0110-1/14 від 10.01.2014 р., № 0110-2/14 від 10.01.2014 р., № 0110-3/14 від 10.01.2014 р., також копію договору про надання послуг від 01.02.2012 р.

Щодо взаємовідносин ТОВ "Гриф Фонд" з контрагентом ТОВ "Санта Бріз".

Так, ТОВ "Гриф Фонд" та ТОВ "Санта Бріз" укладено договір купівлі-продажу від 10.02.2014 р. № 28, відповідно до умов якого ТОВ "Санта Бріз" (Продавець) зобов'язується поставити Покупцю поліграфічні та інші матеріали, обладнання, комплектуючі, а ТОВ "Гриф Фонд" (Покупець) зобов'язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах цього договору.

На підставі видаткових накладних від 27.02.2014 р. № 253, № 254, № 255, № 256, № 257, № 258, № 259, № 260, № 261, № 262 ТОВ "Санта Бріз" здійснило поставку висічного штампу для дна д. 110 на суму 45600,00 грн, у тому числі ПДВ 7600,00 грн, висічного штампу для кришки д. 68 на суму 39600,00 грн, у тому числі ПДВ 6600,00 грн, висічного штампу для кришки д. 77 на суму 41400,00 грн, у тому числі ПДВ 6900,00 грн, висічного штампу для кришки д. 80 на суму 40800,00 грн, у тому числі ПДВ 6800,00 грн, висічного штампу для кришки д. 86 на суму 42000,00 грн, у тому числі ПДВ 7000,00 грн, висічного штампу для кришки д. 98 на суму 45000,00 грн, у тому числі ПДВ 7500,00 грн, висічного штампу для кришки д. 110 на суму 45600,00 грн, у тому числі ПДВ 7600,00 грн, бензину "галоша" на суму 15360,00 грн, у тому числі ПДВ 2560,00 грн, клею Планатон ES 9723 на суму 81116,64 грн, у тому числі ПДВ 13519,44 грн, фольги Kurz Luxor 420 122*305 на суму 84838,80 грн, у тому числі ПДВ 14139,80 грн,

На зазначену продукцію ТОВ "Санта Бріз" виписало позивачу податкові накладні від 27.02.2014 р. № 253, № 254, № 255, № 256, № 257, № 258, № 259, № 260, № 261, № 262.

Оплату придбаного товару позивач здійснив відповідно до платіжних доручень від 12.03.2014 № 17255, від 10.04.2014 № 17390.

На підтвердження факту поставки товару позивачем також надано товарно-транспортну накладну від 27.02.2014 № 183, роздруківку електронного реєстру довіреностей за 01.01.2014 - 31.05.2014, довіреність від 27.02.2014 № 41, акти приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів, договір про надання транспортних послуг від 27.02.2014 № 27/02/14, акт виконаних робіт за цим договором від 27.02.2014 та платіжне доручення від 28.03.2014 № 17342.

Згідно з товарно-транспортною накладною від 27.02.2014 № 183 вище зазначений товар доставлено автомобілем КАМАЗ-54112 реєстраційний номер НОМЕР_5 причіп/напівпричіп PNO НОМЕР_6, перевізник ТОВ "СНАРТ ЛАЙН" у пункт розвантаження: м. Львів вул. Шевченка, 31.

Також ТОВ "Гриф Фонд" до матеріалів справи долучено картки рахунку 201 за 01.02.14 - 31.12.14 та попередні калькуляції вартості виробництва продукції, якими підтверджується прихід витратних матеріалів та їх списання на виробництво щодо продукції отриманої за податковими накладними від 27.02.2014 № 253, № 254, № 255.

Щодо посилання апелянта на відсутність сертифікатів якості та інших документів, які підтверджують належну якість товару слід зазначити, що зазначені документи не фіксують факту здійснення господарських операцій, а лише підтверджують, що товар відповідає встановленим вимогам. Тому відсутність таких документів не може слугувати підставою для висновків про відсутність таких господарських операцій.

Тому, беручи до уваги вищевикладені обставини справи, судом апеляційної інстанції було встановлено, що ТОВ "Гриф Фонд" на підтвердження взаємовідносин з ТОВ "Інста-Торг", ТОВ "Санта Бріз", ТОВ Торговий дім "Орлан" було долучено до матеріалів справи копії всіх вищенаведених первинних документів, які були підставою для відображення таких господарських операцій у бухгалтерському та податковому обліках. Слід зазначити, що первинні документи, якими ТОВ "Гриф Фонд" доводить реальність здійснення господарських операцій з контрагентами, оформлені належним чином, такі досліджувались під час перевірки, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій і не мають недоліків, які б свідчили про їх невідповідність вимогам до первинних документів. Вказана обставина не спростовується висновками перевірки та не заперечується представником відповідача.

Як наслідок, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що матеріалами справи підтверджується укладення господарських договорів між ТОВ "Гриф Фонд" та ТОВ "Інста-Торг", ТОВ "Санта Бріз", ТОВ Торговий дім "Орлан", факт виконання яких підтверджений належним чином оформленими первинними документами.

Доводи ж апелянта щодо порушення податкового законодавства позивачем зокрема ґрунтуються на :

- Акті ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 14.04.2014 р. № 801/22-02/38352333 "Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ Торговий дім "Орлан" () щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за період з 01.01.2014 р. по 28.02.2014 р.".

- Акт ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 07.07.2014 р. № 323/22-03/38961024 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Санта Бріз" () при фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період березень 2014 року".

- Акт ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 11.07.2014 р. № 343/22-03/38961024 "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Санта Бріз" () при фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період березень, квітень, травень 2014 року".

В контексті доводів апелянта, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вищенаведені Акти як докази у справі судом не можуть братися до уваги, так як вони не спростовують реальність господарських операцій, оскільки ними зафіксовано неможливість проведення зустрічної перевірки (звірки), а проведений аналіз господарської діяльності ТОВ "Гриф Фонд" та його контрагентів не узгоджується з повноваженнями податкового органу по факту неможливості проведення зустрічної перевірки. Висновки безтоварності можуть бути зроблені лише на підставі аналізу первинних документів, що не дотримано.

Слід зауважити, що сама по собі неможливість реалізації органами державної податкової служби визначеної законодавством компетенції щодо проведення зустрічних звірок господарюючого суб'єкта не може вважатись доказом вчинення порушень податкового законодавства, тим більше особою, якої така зустрічна звірка безпосередньо не стосувалася. Отже, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може розглядатися як належне підтвердження фактів порушення платником податків податкового законодавства, здобуте в ході перевірки. Окрім того, акт про неможливість проведення зустрічної звірки не може містити жодних висновків про господарські операції, оскільки таким актом лише документується факт неможливості проведення зустрічної звірки.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що чинне законодавство України не ставить у залежність виникнення у платника ПДВ права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб'єктом господарювання, на вартість яких нарахований ПДВ, що включений платником податку до податкового кредиту.

Даючи узагальнюючу правову оцінку наведеним доказам, колегія суддів зауважує, що прямими доказами в підтвердження обставин правомірності формування податкового кредиту з ПДВ є надані позивачем первинні бухгалтерські документи, які відповідають вимогам чинного законодавства. Подані ж відповідачем докази не є прямими та в своїй сукупності не можуть вказувати на протиправність дій позивача при оподаткуванні згаданої господарської операції і підтверджувати обізнаність позивача про можливе сумнівне ведення господарської діяльності його контрагента.

Слід зауважити, що висновки про порушення податкового законодавства контрагентом позивача не можуть автоматично підтверджувати порушення податкового законодавства самим позивачем, а позивач як платник податку не повинен нести наслідків невиконання своїм контрагентом чи третіми особами вимог закону.

Така позиція узгоджується й з висновками Верховного Суду України, висловленими, зокрема, у постанові від 31.01.2011 року в справі №21-47а10, постанові від 11.12.2007 року у справі №21-1376во06.

Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ вдруге, а також сплачувати пеню. На думку суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Тому, суд надає перевагу письмовим доказам (первинним документам).

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов до вірного переконання, що факт реального здійснення господарських операцій позивача з його контрагентами підтверджується первинними документами встановленої форми. Долучені ТОВ "Гриф Фонд" документи мають усі необхідні реквізити та відомості, у повній мірі відображають зміст господарських операцій, і в суду немає підстав ставити під сумнів їх достовірність. Податкові накладні також оформлені належним чином. Отже, реальність господарських операцій ТОВ "Гриф Фонд" підтверджується долученими до справи письмовими доказами.

Тому, в даному випадку, встановлені під час розгляду справи обставини, які підтверджені належними доказами, спростовують висновки ДПІ у Галицькому районі м. Львова, констатовані в Акті перевірки від 14.01.2015 року за № 28/13-04-22-04/30052063, а тому податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 27.01.2014 року № , винесене на підставі зазначеного акту перевірки, підлягає скасуванню як протиправне.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 18.06.2015 р. по справі № 813/2580/15 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя І.В. Глушко

Судді О.О.Большакова

В.Я. Макарик

Ухвала складена в повному обсязі 01.03.2016 року.