Справа № 817/3311/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3311/15

22 лютого 2016 року 17год. 11хв. м. Рівне
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

представник позивача: ОСОБА_2,

представник відповідача 1: Мриглод Г.М.,

представник відповідача 2: Жданюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області в особі голови райдержадміністрації Середи Олександра Адамовича
про скасування висновку та зобов'язання вчинення певних дій
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, в якому, з урахуванням заяв про зміну розміру позовних вимог, просив:

скасувати висновок від 30.07.2015 року №6250/8/17-09-17-28 стосовно ОСОБА_1;

зобов'язати відкликати з Міністерства юстиції України висновок від 30.07.2015 року №6250/8/17-09-17-28 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади»;

визнати незаконним та протиправним звільнення з посади першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області;

скасувати розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області Середи О.А. від 16.10.2015 року №51-к «Про звільнення ОСОБА_1.»;

поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області;

стягнути з Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з дня звільнення та по день ухвалення судового рішення;

зобов'язати Костопільську районну державну адміністрацію Рівненської області відкликати інформацію стосовно ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру осіб Міністерства юстиції України щодо яких застосовано Закон України «Про очищення влади».

Вказані позовні вимоги в повній мірі були підтримані позивачем та його представником в судовому засіданні та обґрунтовані тим, що висновок податкового органу від 30.07.2015 року №6250/8/17-09-17-28, який став підставою для звільнення позивача, є протиправним, необґрунтованим та таким, що сформований без належного аналізу набуття позивачем земельних ділянок. При цьому, стверджували, що навіть у разі виявлення недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених в декларації (як це зазначено у висновку відповідача), це не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої ч.3 ст.1 Закону України «Про очищення влади», оскільки така обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав), отриманих із законних джерел. Крім того, зазначили, що головою РДА при опрацюванні висновку податкового органу та при звільненні позивача було порушено вимоги спеціальних та загальних норм чинного законодавства. З таких підстав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні позов не визнав. В обґрунтування заперечень, долучених до матеріалів справи (а.с.64) пояснив суду, що в процесі здійснення перевірки податковим органом було встановлено, що позивач в декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік не відображена площа земельних ділянок у розмірі 0,92 га. Зауважив, що не зазначення такої інформації є фактичним відображенням недостовірних відомостей щодо наявності майна (майнових прав), що стало основою для констатації даного факту у висновку про проведення перевірки. Зазначив, що перевірка відповідності зазначених у декларації відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, була проведена з підстав і у відповідності до приписів закону, а складений за її результатами висновок є правомірним. У зв'язку із цим не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача 2 у судовому засіданні позов не визнав, подав письмові заперечення в яких зазначив, що при надходженні висновку податкового органу відповідачем правомірно та на підставі Закону України «Про очищення влади» прийнято розпорядження про звільнення позивача. Стверджував, що звільнивши позивача відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений законом, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 29.12.2010 року ОСОБА_1 працював на посаді першого заступника Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, що підтверджується копіями трудової книжки позивача та особової картки позивача (а.с.9-11, 160).

31.03.2015 року позивачем було подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік ( а.с.93-97).

29.05.2015 року ОСОБА_1 подав заяву про проведення перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» якою надав згоду на проведення перевірки та повідомив, що заборони, визначені ч.3 або ч.4 ст.1 Закону України «Про очищення влади», не застосовуються щодо нього (а.с.58).

У своїх письмових поясненнях від 30.07.2015 року, наданих в ході проведення податковою інспекцією перевірки, позивач, зокрема, зазначив, що земельні ділянки та житлові будинки в с.Збуж Костопільського району набуто ним на підставі заповіту від 28.01.2003 року, як спадщину покійного батька ОСОБА_6 (а.с.92).

Цього ж дня, 30.07.2015 року Костопільською ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято висновок про результати достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» №6250/8/17-09-17-28 (а.с.7-8).

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що «за результатами проведеної перевірки з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 та підтвердних документів» податковим органом зафіксовано наступні висновки:

- «ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна (майнових прав), набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини 1 статті 2 Закону України «Про очищення влади», які не відповідають наявній податковій інформації станом на 30.07.2015 року про майно (майнові права) ОСОБА_1, а саме: в п.23 розділу ІІІ декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 року гр.ОСОБА_1 вказані земельні ділянки площею 1,25 га, фактично згідно з наявною інформацією є 2,17 га, в п.23 декларації не відображено площа земельних ділянок у розмірі 0,92 га»,

- «вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) ОСОБА_1 за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», відповідає наявній станом на 30.07.2015 року податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_1 із законних джерел».

В свою чергу, керівником апарату Костопільської РДА на підставі отриманого від податкового органу висновка №6250/8/17-09-17-28 від 30.07.2015 року складено довідку про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», якою констатовано, що до ОСОБА_1 застосовуються заборони, передбачені частиною третьою статті першої Закону України «Про очищення влади» на підставі критерію, передбаченого частиною восьмою статті третьої Закону України «Про очищення влади»(а.с.138-139).

16.10.2015 року головою Костопільської РДА Рівненської області прийнято розпорядження №51-к, згідно з яким вирішено звільнити ОСОБА_1 16.10.2015 року з посади першого заступника голови районної державної адміністрації з підстав, передбачених Законом України «Про очищення влади» (у зв'язку з виявленням недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік) (а.с.137).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

З 16 жовтня 2014 року набув чинності Закон України "Про очищення влади" №1682-VII від 16.09.2014 року. Відповідно до статті 1 цього Закону, очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_7., підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах верховенства права та законності; презумпції невинуватості; індивідуальності відповідальності та гарантування права на захист.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 2 вказаного Закону, заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються в тому числі й щодо професійних суддів.

Згідно з приписами частини третьої статті 1 Закону, протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах, першій-другій, четвертій, восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені ч.1 ст.4 цього Закону. А, згідно з частиною восьмою статті 3 Закону, заборона, передбачена частиною третьою статті 1, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відтак, одним із методів очищення влади є здійснення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб, що підлягають перевіркам. При цьому, в разі виявлення недостовірності таких відомостей та/або встановлення невідповідності майна (майнових прав) законним доходам, до осіб, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), застосовуються відповідні заборони.

Підстави й порядок проведення перевірок достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та перевірок відповідності такого майна (майнових прав) законним доходам осіб також визначаються Законом України "Про очищення влади".

Так, частиною першою статті 4 вказаного Закону встановлено, що особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2, подають керівнику або органу, зазначеному у частині четвертій статті цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону.

Згідно з абзацом 1 частини четвертої статті 5 Закону, організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка. А в силу вимог наступної частини цієї статті перевірці підлягають достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону та достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

У відповідності до частини сьомої статті 5 Закону України "Про очищення влади", керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у пункті 1 частини п'ятої цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви. До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи. Запити, передбачені абзацами першим та другим цієї частини, надсилаються одночасно. У цей же день керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, надсилає повідомлення до Міністерства юстиції України про початок проходження перевірки особою, яке не пізніше ніж на п'ятий день з моменту його отримання розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України із зазначенням дня початку проходження перевірки.

Згідно з частиною десятою статті 5 Закону України "Про очищення влади", у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Відповідно до частини дванадцятої цієї ж статті, у разі встановлення за результатами перевірки особи недостовірності відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, надсилає копію висновку про результати перевірки до Міністерства юстиції України для офіційного оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України інформації про надходження такого висновку та внесення до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади", не пізніш як у триденний строк з дня одержання такого висновку.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014 року затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" та Перелік органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті Закону України "Про очищення влади".

У відповідності до Переліку органів, що проводять перевірку достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті Закону України "Про очищення влади", обов'язок зі здійснення перевірок відомостей щодо заборон, які можуть бути застосовані до осіб у частині недостовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у поданих ними деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, покладено на Державну фіскальну службу України. Зазначене також відповідає повноваженням ДФС, які визначені підпунктом 92-1 пункту 4 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №236 від 21.05.2014 року.

Відповідно до пункту 2 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014 року, перевірки проводяться апаратом ДФС, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка.

Згідно із пунктами 19 та 20 цього Порядку, із метою проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, до ДФС надсилається запит за формою згідно з додатком 3 разом із засвідченими копіями декларації та трудової книжки (послужного списку) такої особи. ДФС у порядку, визначеному Мінфіном, проводить перевірку достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, складеної в повному обсязі за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", за минулий рік, поданій особою, яка підлягає перевірці, набутого (набутих) за час перебування на посадах, зазначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Пунктами 27, 28 цього Порядку визначено, що у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, зазначених у пункт 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", ДФС протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх фактів недостовірності та/або невідповідності відомостей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня надходження запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них зазначеній особі. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування ДФС під час підготовки висновку про перевірку.

Окрім того, на виконання вимог пункту 20 згаданого Порядку, наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014 року затверджено Порядок проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", яким визначено процедуру проведення органами ДФС перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за минулий рік, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

У відповідності до абзацу 2 пункту 1 Порядку, його дія поширюється на осіб, стосовно яких проводиться перевірка, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування та органи, визначені частиною четвертою статті 5 Закону України "Про очищення влади". Перевірка відомостей щодо членів сім'ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться.

Пунктом 3 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014 року встановлено загальний алгоритм проведення органами ДФС перевірки, який включає такі складові:

1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону України "Про очищення влади", запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи;

2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки (послужного списку) особи, стосовно якої проводиться перевірка;

3) проведення перевірки, що фактично полягає в: аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, доходам, отриманим із законних джерел;

4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей;

5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку;

6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Як передбачено пунктом 4 згаданого Порядку, при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку. У відповідності до пункту 6 Порядку, отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації. Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

В силу вимог абзацу 7 пункту 6 даного Порядку про встановлення недостовірності відомостей, які підлягали перевірці згідно з пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказується у висновку про результати перевірки у разі, якщо вартість майна (майнових прав), набутого (набутих) особою, стосовно якої проводилася перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

Згідно з пунктом 14 Порядку, висновок про результати перевірки, підписаний керівником контролюючого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), який проводив перевірку, надсилається керівнику органу, передбаченому частиною четвертою статті 5 Закону України "Про очищення влади", не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки.

У разі встановлення недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону, вказаних у декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка, контролюючий орган, який проводив перевірку, одночасно з надісланням висновку на запит керівника органу, в якому проводиться перевірка, надсилає до Міністерства юстиції України копію такого висновку.

Статтею 9 Закону України "Про очищення влади" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень при виконанні цього закону оскаржуються в судовому порядку, а у відповідності до абзацу 2 пункту 11 статті 5 цього ж Закону, висновок про результати перевірки про результати перевірки достовірності відомостей, визначених пунктами 1, 2 частини п'ятої статі 5 може бути оскаржений особою в судовому порядку. Також і пунктом 39 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №563 від 16.10.2014 року, передбачено, що висновок про проведення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданій особою за попередній рік декларації, та/або невідповідності вартості майна (майнових прав), зазначеного (зазначених) у декларації особи, що набуте (набуті) за час перебування на посадах, доходам, отриманим із законних джерел, може бути оскаржений особою в судовому порядку.

У зв'язку із наведеним, суд відзначає, що ОСОБА_1, перебуваючи на посаді першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, є особою, котра займає посаду, щодо яких, у відповідності до пункту 10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", здійснюються заходи з очищення влади (люстрації) та щодо якої проводиться перевірка достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посаді судді, доходам, отриманим із законних джерел.

Тож, із врахуванням вищезазначених вимог законодавства вбачається, що перевірка позивача проводилась за місцем його реєстрації, а саме Костопільською ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області, яка є повноважним органом на проведення такої перевірки.

Проте, суд наголошує на тому, що така перевірка повинна здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства України, яке регламентує підстави, умови і порядок її здійснення, що кореспондує приписам частини другої статті 19 Конституції України. Відповідно, у разі недотримання контролюючим органом таких вимог законодавства наслідки перевірки не можуть визнаватися правомірними.

У даній справі, маючи відповідні повноваження на здійснення перевірки достовірності відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру доходам, отриманим із законних джерел, стосовно першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області та за наявності достатніх підстав для її проведення, відповідач 1 не дотримався регламентуючих приписів чинного законодавства України при здійсненні такої перевірки.

По-перше, Костопільською ОДПІ не було дотримано порядку складення висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", оскільки в порушення вимог пунктів 4, 6 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014 року, територіальним органом ДФС України було отримано інформацію щодо майна та доходів позивача не в повному обсязі. Це підтверджено текстом самого висновку, де зазначено, що «на дату формування висновку Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру та ГУ Держгеокадастру у Рівненській області відповіді на запит не надали. Від інших територіальних органів Держгеокадастру станом на 30.07.2015 року інформація не надходила, від Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті станом на 30.07.2015 року відповідь на запити не надійшла».

Тобто податковим органом висновок зроблено за відсутності повної та об'єктивної інформації щодо майна (майнових прав) позивача.

По-друге, як свідчить зміст висновку податковий орган, стверджуючи про невідображення позивачем у декларації земельних ділянок у розмірі 0,92 га, використовував дані інформаційної системи податкового органу, згідно з якими в користуванні ОСОБА_1 знаходяться земельні ділянки у с.Збуж Костопільського району площею 2,17 га (а не 1,25 га, як задекларував позивач). При цьому, в матеріалах справи наявний лист ГУ Держгеокадастру у Рівненській області №8-17-0.41-693/22-15 від 17.08.2015 року, який свідчить, що у приватній власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка у с.Збуж Костопільського району площею 0,98 га (а.с.134-135). Одночасно, згідно з даними Державного земельного кадастру, зазначеними у листі Управління Держгеокадастру у Костопільському районі Рівненської області, за ОСОБА_1 на території Костопільського району обліковуються земельні ділянки загальною площею 1,25 га (а.с.136). Більше того, з матеріалів справи вбачається, що 26.10.2015 року позивач звертався з запитом до Костопільської ОДПІ про надання інформації про сплату земельного податку в 2014 році та щорічно після отримання в користування зазначених у висновку земельних ділянок, однак з відповіді на такий запит неможливо чітко визначити та зрозуміти, за які конкретно земельні ділянки позивач сплачував земельний податок.

По-третє, у п.8 Порядку визначено, що перевірці підлягають відомості та вартість нерухомого майна, вказаного у декларації, набутого особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади». Як встановлено судом, ОСОБА_1 був призначений на посаду першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації в грудні 2010 року, а всі земельні ділянки, які обліковуються за позивачем набуті ним в період з 1999 по 2003 роки, тобто до перебування позивача на посаді, визначеній у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади».

Таким чином, відповідач всупереч чинному законодавству не провів ґрунтовний та повний аналіз відомостей щодо земельних ділянок, які обліковуються за ОСОБА_1, зокрема, щодо розбіжності даних, які зазначені особисто позивачем у декларації та письмових поясненнях, даних, які наявні у податкового органу, та які надані управліннями Держземкадастру, що, у свою чергу, призвело до необґрунтованого та передчасного висновку.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сукупність встановлених в ході судового розгляду справи фактичних обставин дає суду підстави для висновку, що посадові особи Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області, приймаючи висновок за результатами перевірки ОСОБА_1 №6250/8/17-09-17-28 від 30.07.2015 року, діяли не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, з системного аналізу правових норм Закону України "Про очищення влади" та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014 року з урахуванням визначених основних засад люстрації та цілей на досягнення яких запроваджений процес люстрації в Україні, а також беручи до уваги необхідність дотримання балансу між вчиненим порушенням та відповідальністю за це порушення, суд дійшов висновку, що недостовірність відомостей, яка може бути підставою для звільнення особи та застосування до неї відповідних заборон, повинна встановлюватись лише в сукупності з невідповідністю вартості майна, яке належить на праві власності особі. Тобто, саме по собі неповне декларування наявного у особи майна, не може бути підставою для застосування Закону України "Про очищення влади" в частині звільнення особи з посади в разі, якщо це майно було набуте особою на законних підставах та за рахунок коштів, отриманих із законних джерел.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України "Про очищення влади" протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону. Разом з тим, у відповідності, до частини восьмої статті 3 Закону України "Про очищення влади" заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, аналіз частини восьмої статті 3 Закону України "Про очищення влади", а саме: наявність у ній єднально-розділового сполучника: "та/або" дозволяє дійти висновку, що недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади". Ця обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел. Таким чином, необхідною умовою є встановлення недостовірності відомостей та невідповідність вартості майна (майнових прав), зазначених у декларації, доходам, отриманим із законних джерел. Саме ці відомості в сукупності підлягають встановленню відповідачем під час перевірки.

Відтак, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) без встановлення того, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел, не може бути підставою для надання територіальним органом Державної фіскальної служби негативного висновку.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що висновок Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області №6250/8/17-09-17-28 від 30.07.2015 року "Про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" не відповідає вимогам законодавства, складений без наявності повної інформації, є необ'єктивним, оскільки містить, недостатньо обґрунтовані, неправдиві та суперечливі відомості і зроблений без урахування всіх необхідних документів та даних. Відповідачем 1 не було дотримано Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1100 від 03.11.2014 року. Враховуючи наведене такий висновок є незаконним і підлягає скасуванню.

Водночас, судом встановлено, що вказаний висновок став підставою для прийняття Костопільською районною державною адміністрацією довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади», що, в свою чергу слугувало підставою для прийняття розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації №51-к від 16.10.2015 року «Про звільнення ОСОБА_1.».

При цьому, суд наголошує, що саме по собі визнання протиправним і скасування висновку №6250/8/17-09-17-28 від 30.07.2015 року не дозволить досягнути належного захисту прав, свобод та інтересів позивача, позаяк це лише вказуватиме на дефектність такого висновку внаслідок недотримання контролюючим органом вимог чинного законодавства України, яке регламентує відповідну сферу. Оскільки під час здійснення відносно позивача перевірки, передбаченої Законом України "Про очищення влади", податковим органом не було встановлено невідповідності вартості майна доходам, отриманих із законних джерел, то суд дійшов висновку про безпідставність застосування до позивача відповідальності за Законом України "Про очищення влади" у зв'язку з відсутністю правових підстав для такого звільнення.

Крім того, матеріали справи свідчать, що висновок Костопільської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області прийнятий 30.07.2015 року, отриманий посадовими особами Костопільської районної державної адміністрації 28.08.2015 року. Поміж тим, розпорядження про звільнення ОСОБА_1 прийнято лише 16.10.2015 року, тобто з порушенням строку, встановленого ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади".

Так, згідно з ч. 11 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки. Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

Відповідно до ч. 14 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" керівник органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади.

При цьому, суд звертає увагу, що в силу вимог п.7-2 ст.36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є обставини, передбачені Законом України "Про очищення влади".

Положеннями ст.43 Конституції України закріплено право кожного громадянина на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він обирає. При цьому, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

У статтях 2 та 51 КЗпП України закріплено право громадян України на працю і гарантії держави в правовому захисті працездатним громадянам від незаконного звільнення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки на час звільнення позивача об'єктивно таких підстав не існувало, рішення про звільнення ОСОБА_1 було прийнято на підставі висновку податкового органу від 30.07.2015 року, то право позивача на працю було порушене.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

А згідно з вимогами частини 5 статті 235 КЗпП України, прийняте судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Крім того, згідно з приписами п.2 ст.1 ст.256 КАС України рішення суду в частині стягнення присуджених ОСОБА_1 виплат заробітної плати за один місць підлягає негайному виконанню.

Отже, оскільки суд дійшов висновку, що звільнення позивача з публічної служби є таким, що не згоджується з діючим законодавством, то він підлягає поновленню на попередній посаді, а розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області від 16.10.2015 року №51-к - скасуванню.

Щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

У відповідності до підпункту "з" пункту 1, пункту 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року, основою для визначення середнього заробітку є середньоденна (годинна) заробітна плата, яка згідно з матеріалами справи становить 126,98 грн. (а.с.59).

Визначаючи кількість днів, за які належить стягнути грошове забезпечення за вимушений прогул, судом враховано період з 19.10.2015 року по 22.02.2016 року, що фактично становить 89 робочих днів.

З врахуванням вказаного, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 11301,22 грн. (89 дн. х 126,98 грн.).

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання відкликати з Міністерства юстиції України висновок від 30.07.2015 року №6250/8/17-09-17-28 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п.2 ч.5 ст.5 Закону України «Про очищення влади» та зобов'язання Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області відкликати інформацію стосовно ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру осіб Міністерства юстиції України щодо яких застосовано Закон України «Про очищення влади» суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення, так як в даному випадку це був би не належний спосіб захисту порушеного права позивача.

Стаття 6 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, спосіб захисту, застосований судом у судовому рішенні, має призводити до поновлення права особи.

Крім того, здійснюючи передбачене ст.55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов'язаний надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Зважаючи на наведене, суд дійшов висновку, що задоволення позову в частині скасування висновку №6250/8/17-09-17-28 від 30.07.2015 року та розпорядження від 13.10.2015 року за №51-к, визнання протиправним звільнення позивача та поновлення його на посаді першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області є достатнім способом захисту, що призведе до поновлено порушеного права позивача в повному обсязі.

Також, вирішуючи спір по суті, суд звертає увагу, що твердження відповідача 2 про відсутність правових підстав для розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог від 04.12.2015 року у зв'язку з пропущенням строку для її подання, суд оцінює критично з огляду на наступне.

Так, зокрема, відповідач наголошував на тому, що оскаржуване розпорядження про звільнення ОСОБА_1 за №51-к прийняте 16.10.2015 року, а позивач звернувся з вимогами про скасування вказаного розпорядження, визнання незаконним та протиправним його звільнення та поновлення на роботі лише 04.12.2015 року, тобто з порушенням місячного строку на звернення до суду встановленого ч.3 ст.99 КАС України.

Однак, враховуючи долучені в ході судового розгляду справи докази, а саме: копії медичної картки позивача з записами лікаря від 02.11.2015 року, 05.11.2015 року, 13.11.2015 року та результатів аналізів від 02.11.2015 року та 13.11.2015 року (а.с.141-144), суд визнав поважними причини пропуску місячного строку для звернення до суду з даними позовними вимогами та прийняв їх до розгляду.

При цьому, суд також звертає увагу, що згідно з заявою позивача від 04.12.2015 року про збільшення позовних вимог останній просив стягнути з Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної школи в сумі 5000 грн. та стягнути з Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. Поміж тим, 21.01.2016 року позивачем було подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої зменшив позовні вимоги в цій частині (а.с.80).

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу вимог частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати висновок Костопільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області від 30 липня 2015 року за № 6250/8/17-09-17-28.

Визнати протиправним звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області.

Скасувати Розпорядження голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області від 16 жовтня 2015 №51-к "Про звільнення ОСОБА_1.".

Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області.

Стягнути з Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 2793, 56 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 посаді першого заступника голови Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 2793, 56 грн. допустити до негайного виконання відповідно до п.3 ч.1 ст. 256 КАС України.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.