Справа № 826/12909/15
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року м. Київ К/800/49269/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Зайця В.С. (суддя-доповідач),

суддів Голяшкіна О.В.,

Стрелець Т.Г.,

при секретарі судового засідання: Корінець Ю.О.,

за участю представників

позивача Тарасюка С.М.,

відповідача Чернявської О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Профіторг» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Профіторг» до Київської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Профіторг» пред'явило позов до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправною відмову відповідача в наданні дозволу на внесення змін до митних декларацій в частині заміни коду УКТ ЗЕД на код УКТ ЗЕД шляхом оформлення аркушів коригування; зобов'язати відповідача надати дозвіл на внесення змін до митних декларацій шляхом оформлення аркушів коригування, змінивши код УКТ ЗЕД на код УКТ ЗЕД ; здійснення оформлення аркушів коригування митних декларацій, змінивши код УКТ ЗЕД на код УКТ ЗЕТ .

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року, в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судами встановлено, що ТОВ «Профіторг» здійснює поставки філе пангасіуса з В'єтнаму на територію України. В період з 07 березня 2014 року по 17 липня 2014 року подано до митного оформлення ряд митних декларацій, у яких код товару за УКТ ЗЕД визначено як .

Після випуску товару у вільний обіг позивачем виявлено, на його думку, допущення у поданих до митного оформлення ВМД помилку у графі 33, а саме не вірно було вказано код за УКТ ЗЕД поставленого товару.

28 квітня 2015 року до Київської митниці Державної фіскальної служби позивачем було подано заяви про внесення виправлення у графу 33 про визначення коду товару за УКТ ЗЕД, а саме замість зазначеного коду зазначити код , а також надано копію експертного висновку Київської торгово-промислової палати від 24 квітня 2015 року № К-581.

12 червня 2015 року Київська митниця Державної фіскальної служби листом № 4942/5/10-70-60-47 повідомила позивача про відмову у внесенні змін до митних декларацій.

Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для внесення змін до митних декларацій шляхом складання аркушів коригування, оскільки такі зміни пов'язані з перерахуванням сум митних платежів за такими митними деклараціями.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погодився та залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України із правовою позицією судів першої та апеляційної інстанцій погоджується із огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 257 Митного кодексу України (далі - МК України) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до пункту 20 статті 4 МК України митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Статтею 264 МК України визначено, що митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов'язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами, та інші товари, що відповідно до законодавства України декларуються шляхом поданням митної декларації, передбаченої для підприємств, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними, визначає Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 21 травня 2012 року № 450 (далі - Положення № 450).

Відповідно до статті 269 МК України за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов'язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Внесення змін до митної декларації, прийнятої органом доходів і зборів, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

Згідно пункту 37 Положення № 450 після завершення митного оформлення зміни до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом; заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно з додатком 4.

Внесення змін до митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном (Наказ № 1145 від 06 листопада 2012 року).

Згідно Наказу № 1145 аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі, зокрема, необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації на бланку єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов'язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пункту 49.16 статті 49 Податкового кодексу України незалежно від наявності відмови у прийнятті податкової декларації платник податків зобов'язаний погасити податкове зобов'язання, самостійно визначене ним у такій податковій декларації, протягом строків, установлених цим Кодексом.

Із системного аналізу зазначених норм колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що не дозволяється внесення змін до митної декларації щодо відомостей, пов'язаних з перерахуванням сум митних платежів, що були сплачені за такою митною декларацією.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Проіфторг» задекларовано митну вартість товарів (код товару згідно УКТ ЗЕД з ) за відповідними деклараціями за ціною, підтвердженою ним документально, без коригувань та рішень митного органу, суми платежів були за цими митними деклараціями сплачені на відповідний рахунок Державного бюджету.

Зміна коду товару згідно УКТ ЗЕД з на , про яку просить позивач, має наслідком зміну ставки мита з 5% на 0%, та перерахунок митних платежів, що сплачені до Держбюджету за оформленими раніше митними деклараціями.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального права та прийшли до правильного висновку про правомірність відмови митниці у наданні дозволу на внесення змін до митних декларацій шляхом складання аркушів коригування, оскільки зміна коду товару згідно УКТ ЗЕД з на про яку просить позивач має наслідком зміну ставки мита з 5% на 0%, та перерахунок митних платежів, що сплачені до Держбюджету за оформленими раніше митними деклараціями.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, а тому підстав для задоволення касаційних скарг немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Профіторг» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених статтями 237 - 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: