Справа № 810/643/16
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

26 лютого 2016 року 810/643/16

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним пункту 1 розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 10.04.2014 №81 у частині проведення 14.05.2014 конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування Лютіж Київ АС «Полісся» (обєкт конкурсу №45); визнання протиправним пункту 2 розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 10.04.2014 №81 у частині затвердження переліку обєктів, обовязкових та додаткових умов конкурсу за перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування Лютіж Київ АС «Полісся» (обєкт конкурсу №45).

Пунктом 3 частини першої статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя після одержання позовної заяви зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, яка містить перелік загальних для всіх позовних заяв елементів (реквізитів), що дають необхідну інформацію для вирішення судом питання про відкриття провадження в адміністративній справі.

Пунктом 5 частини 1 цієї ж статті закріплено обовязок суду зясувати, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом, а якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановлено строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Відповідно до частини першої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк в шість місяців визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилася, чи буде вона звертатися до суду із позовом.

Крім цього, початок перебігу шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов'язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про їх порушення.

Позивач зазначає, що незважаючи на те, що оскаржуване розпорядження прийняте 10.04.2014 про порушення своїх прав він дізнався лише у 2016 році після одержання від органів державного нагляду та контролю відомостей, що паспорт автобусного маршруту загального користування Лютіж Київ АС «Полісся» Київською обласною державною адміністрацією на момент організації конкурсу не затверджувався, що свідчить про порушення відповідачем положень статті 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку розроблення та затвердження паспорту автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України.

На підтвердження зазначеного позивачем долучено до матеріалів справи адвокатський запит до Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Київській області від 20 січня 2016 року про надання відомостей щодо погодження управлінням Державтоінспекції у Київській області станом на 10 квітня 2014 року схеми руху автобусного маршруту загального користування Лютіж-Київ АС «Полісся».

Однак суд не приймає до уваги вказані посилання позивача як на доказ щодо його обізнаності про наявність порушених прав, оскільки ним не долучено жодних документів, що підтверджують як надання йому у 2016 році від органів державного нагляду та контролю відомостей про те, що паспорт автобусного маршруту загального користування Лютіж Київ АС «Полісся» Київською обласною державною адміністрацією на момент організації конкурсу не затверджувався так і відповіді на адвокатський запит від управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Київській області, з яких від дізнався про порушення свого права.

При цьому позивач не наводить жодних обставин, які йому обєктивно особисто перешкоджали відразу (у розумний строк) як після публікації у газеті «Час Київщини» Спецвипуск від 11.04.2014 оголошення про проведення відповідачем конкурсу із перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування так і після проведення відповідного конкурсу звернутись до відповідача чи інших осіб із заявами, інформаційними запитами щодо надання відповідних документів чи ознайомлення з відповідною документацією.

Відтак, факт звернення адвоката позивача у 2016 році до суб'єктів владних повноважень для отримання певної інформації та не зазначення позивачем об'єктивних обставин, що перешкоджали йому самостійно реалізувати власне право на отримання та доступ до інформації за переконанням суду не свідчить про те, що позивач не знав або не міг знати про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів у 2014 році.

Оскільки інших обставин щодо дати обізнаності позивачем не наведено, враховуючи, що оскаржуване рішення прийняте 10.04.2014, а до суду з адміністративним позовом позивач звернувся лише 23.02.2016 суд дійшов висновку про порушення позивачем строку на звернення до суду.

При вирішенні питання щодо визнання поважними причини пропуску строку на звернення до суду суд зазначає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи є об'єктивно непереборними, а саме, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов'язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Однак і таких обставин не було повідомлено суду позивачем.

Відповідно до вимог статті 100 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскільки наявні в справі матеріали свідчать, що позивачем пропущений встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду, підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними судом не встановлено, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить залишити без розгляду.

Одночасно суд розяснює позивачу, що залишення адміністративного позову без розгляду на даній стадії не позбавляє його права на повторне звернення до адміністративного суду після усунення підстав, з яких позовна заява була залишена без розгляду, зокрема, шляхом надання належних доказів щодо дати обізнаності позивача про наявність порушених прав або повідомлення суд про наявність поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської обласної державної адміністрації про визнання протиправним рішення, - залишити без розгляду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.