Справа № 813/88/16
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

23 лютого 2016 року Справа № 813/88/16

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Приймак С.І.,

позивач ОСОБА_1,

від відповідача ОСОБА_2,

розглянув у судовому засіданні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України у Львівській області, в якому просить: визнати протиправними дії відповідача, повязані із незаконним виготовленням і використанням розрахункового листа № 1075 від 14.11.2008 року, у який внесено недостовірні відомості.

В прохальній частині позовної заяви позивач просив поновити строк оскарження факту неправомірного складання Управлінням СБ України у Львівській області розрахункового листа № 1075 від 14.11.2008 року. В обґрунтування вказаного зазначив, що вказаний розрахунковий лист не доводився до відома позивача, не надавався для ознайомлення, а тому позивач не мав можливості оскаржити такий. Також зазначив, що позивачем подано позов до Львівського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій Управління СБ України у Львівській області щодо виготовлення та поширення вказаного листа (справа № 813/3768/15), який 30.11.2015 року залишений без розгляду. Крім того, у тексті позовної заяви зазначив, що позивачем строк звернення до суду не пропущено.

У судовому засіданні позивач вказане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Представник відповідача проти вказаного клопотання заперечив та подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду /а.с.21/, мотивоване пропуском позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом.

Суд заслухав пояснення представників сторін, зясував обставини, якими обґрунтовуються подані клопотання, а також ті, які мають значення для їх вирішенні, та керується наступним.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб'єкту владних повноважень право на пред'явлення передбачених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб'єкта владних повноважень.

Статтею 100 КАС України передбачено, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо, зокрема, позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

За правилами ч. 1 ст. 121 КАС України за наслідками підготовчого провадження суд у порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду постановляє ухвалу про:

1) залишення позовної заяви без розгляду;

2) зупинення провадження у справі;

3) закриття провадження у справі;

4) закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду.

Так, судом встановлено, що розрахунковий лист № 1075 до особового рахунку № 1075 ОСОБА_1 складено ще у 2008 році /а.с.10/.

Позивач зазначив, що про існування такого йому стало відомо лише з відповіді 04.06.2015 року за № 62/21/п-19-е/16 Управління СБ України у Львівській області на запит про інформацію щодо грошового атестату № 0000406 від 06.05.2015 року /а.с.8, 9/, додатком до якої був вказаний розрахунок.

Оскільки, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ще 05.08.2015 року (справа № 813/3768/16), який відповідно 30.11.2015 року залишено без розгляду відповідно до ухвали у вказаній справі, та повторно звернувся із даним позовом (справа № 813/88/16) 14.01.2016 року, вважає, що строк звернення до суду не пропущено, а причини пропуску строку звернення до суду поважними.

Суд вважає вказані покликання позивача необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Як пояснив представник відповідача розрахунковий лист № 1075 відображає відомості про грошове забезпечення позивача в сумі 6987,70 грн. за період перебування його у розпорядженні начальника УСБ України у Львівській області з 19.05.2008 року по 16.08.2008 року. Про факт нарахування такого ОСОБА_1 проінформовано листом № 62/21-265 від 29.04.2011 року та відповіддю на інформаційний запит № 62/16/П-471/13 від 25.05.2011 року /а.с.24, 26/. Вважає, що ще у 2011 році позивач мав можливість ознайомитись із вказаним розрахунком листом, однак жодних дій щодо реалізації вказаного права позивачем не вчинено.

Також, судом встановлено, що факт нарахування грошового забезпечення позивачу та розмір такого були предметом дослідження в адміністративній справі № 2а-673/08/1370 у якій 01.06.2012 року постановлено рішення /а.с.34-39/.

В той же час, позивачем у судовому засіданні визнано, що вказаний лист він одержав ще 15-16 червня 2015 року. Таким чином, з врахуванням вказаного, строк звернення до суду з позовом завершився 17 грудня 2015 року.

Суд не бере до уваги покликання позивача, що у звязку з звернення до суду з адміністративним позовом в серпні 2015 року у справі № 813/3768/15 перебіг процесуальних строків зупинився.

Крім того, на переконання суду позивачем не надано жодних доказів поважності пропуску строків звернення до суду.

Суд керуючись ч. 2 ст. 8 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду за своєю суттю не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і шляхом встановлення строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 54 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Кримінально-процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України у справі № 1-9/2011 від 13 грудня 2011 р. № 17-рп/2011, надаючи оцінку конституційності скорочення строків на звернення до суду, серед іншого зазначено, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою, а тому у процесуальних кодексах лише скорочено строки здійснення окремих процесуальних дій, а змісту та обсягу конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя не звужено. Наведені зміни не унеможливлюють ефективного розгляду судових справ, тому не суперечать Конституції України.

З наведеної правової позиції Конституційного Суду України слідує, що наявність законодавчо встановленого строку на звернення до суду не слід розглядати як обмеження права на судовий захист - законодавець в такий спосіб лише встановлює часові межі реалізації такого права.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов'язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

В силу закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами, розглянувши матеріали позову та доданих до нього документів суддя вважає, що наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не зазначено та судом з матеріалів позовної заяви не встановлено, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними дій підлягає залишенню без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (чинний на момент звернення до суду із позовною заявою) сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням).

До матеріалів справи долучено квитанцію про проведення електронного платежу № 0.0.488900669.1 від 14.01.2016 року на підтвердження сплати суми судового збору в сумі 551,20 грн., який з врахуванням викладеного належить повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 99, 100, 121, 155, 158-160, 165, 167 КАС України, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні клопотання позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду відмовити.

2. Клопотання відповідача задовольнити.

3. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України у Львівській області про визнання протиправними дій залишити без розгляду.

4. Повернути ОСОБА_1 (м. Львів, пр. В.Чорновола,95/23) сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн.

Ухвала може бути оскаржена, згідно ст. 186 КАС України, протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили, згідно ст. 254 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.02.2016 року.

Суддя Кравців О.Р.