Справа № 804/13834/13-а
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

за позовом

Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області

до відповідача

про

Комунального підприємства «Трамвай»

зобов’язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до комунального підприємства «Трамвай», в якому просила зобов’язати комунальне підприємство «Трамвай» виконати вимоги Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області від 02.09.2013 року за №04-06-05-15/108212 на загальну суму 253082, 74 грн., шляхом визначеним у вимозі.

Позивач, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, зазначив, що відповідач у добровільному порядку не забезпечив виконання вимог щодо усунення виявлених плановою ревізією фінансово - господарської діяльності комунального підприємства «Трамвай» порушень законодавства.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, обґрунтована тим, що позивачем невірно обрано спосіб захисту права.

Як зазначив суд, Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов'язковою до виконання. Проте, що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово відшкодовані шляхом пред’явлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення органу державного фінансового контролю до суду з відповідним позовом.

Позивач – Державна фінансова інспекція у Дніпропетровській області, не погодившись з вищезазначеною постановою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, неповне дослідження матеріалів справи, невідповідність рішення суду обставинам справи, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року та задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційних вимог позивач, зокрема, зазначив, що орган державного фінансового контролю має право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення недоліків, виявлених під час здійснення державного фінансового контролю з питань збереження використання активів, і таке звернення відбувається на виконання владних управлінських функцій.

Відповідачем письмові заперечення на апеляційну скаргу не надані.

У судовому засіданні представник позивача доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав. Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити постанову суду без змін як законну та обґрунтовану.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.08.2013 року працівниками державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області складено Акт ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства “Трамвай” за період з 01.04.2010 року по завершальний період 2013 року № 06-21/03, в якому відображено виявлені порушення фінансово-господарської діяльності відповідача.

Як зазначено вище, за результатами розгляду справи судом першої інстанції у задоволені позову відмовлено.

З зазначеним суд апеляційної інстанції погоджується, виходячи з такого.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» ( далі - Закон № 2939-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб'єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу щодо державного і місцевих бюджетів, дотриманням законодавства про державні закупівлі, діяльністю суб'єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за рішенням суду, винесеним на підставі подання прокурора або слідчого для забезпечення розслідування кримінальної справи.

Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011 (далі - Положення, Держфінінспекція відповідно), визначено, що Держфінінспекція є центральним органом виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головних інспекторів у районах та містах (пункт 7 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція має право в установленому порядку, зокрема: пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 15); у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підпункт 18); при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (підпункт 21).

Положенням установлено, що Держфінінспекція відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб і, у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, пунктом 7 передбачено право пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з пунктом 10 статті 10 Закону № 2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а відповідно до пункту 13 цієї норми - при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за відповідним позовом органу державного фінансового контролю, вони не можуть бути стягнуті за адміністративним позовом про зобов'язання вчинити певні дії.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 28.10.2014 року (справа № 21-462а14).

Виходячи з викладеного, слід дійти висновку, що позов Інспекції про зобов'язання відповідача виконати пункти вимоги щодо відшкодування збитків не може бути задоволений, оскільки збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі зазначеного, апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області слід залишити без задоволення, постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року залишити без змін.

Щодо судового збору слід зазначити наступне.

На час вирішення Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом питання про прийняття апеляційної скарги встановлено наступне, з 01.09.2015 р. набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015р. №484-VIII, яким внесено зміни в Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. №3674-VI (далі - Закон України "Про судовий збір").

Підпунктом 2 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно змісту п.3.1 таблиці ставок судового збору ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру суб’єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір в розмірі 2 відсотків розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 рік становить 1218,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, який підлягав сплаті пенсійним органом при поданні апеляційної скарги у відповідності до п.п.2,п.3,ч.2,ст.4 Закону України “Про судовий збір”, становив 5359,20 грн. (1218,00Ч4Ч110%).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2015 року Державній фінансовій інспекції у Дніпропетровській області було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі. Згідно ч.1 ст.98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.

Виходячи з викладеного слід стягнути з позивача судовий збір у сумі 5359, 20 грн..

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення .

призначення платежу: *; 101; судовий збір: за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд (ЄДРПОУ: 34513210)

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу суду складено у повному обсязі 02.03.2016 р.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун