Справа № 2а-6144/11 (2а-51/12)
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2016 р. м. Київ К/800/33841/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі представників: Генеральної прокуратури України Кузнецової Ю.В., Міністерства аграрної політики та продовольства України Недашківської О.В., Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" Бураковського Д.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційному порядку у залі суду справу за позовом заступника прокуратура Києво-Святошинського району Київської області в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" до Софіївсько-Борщагівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання недійсним та скасування рішення за касаційними скаргами Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" (далі - ДП "НДВА "Пуща-Водиця") та прокурора Київської області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У вересні 2011 року заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, ДП "НДВА "Пуща-Водиця" в Києво-Святошинському районному суді Київської області пред'явив позов до Софіївсько-Борщагівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання недійсним та скасування рішення.

Просив скасувати ряд рішень 40 сесії 5 скликання Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 10 вересня 2010 року № 87-93 про надання третім особам дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства в с. Софіївська Борщагівка.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2012 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року апеляційну скаргу заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області залишено без задоволення.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2012 року скасовано в частині вимог заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, ДП "НДВА "Пуща-Водиця" до Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, третя особа: ОСОБА_13 про визнання недійсними, протиправними та скасування рішення сільської ради щодо надання у власність земельної ділянки ОСОБА_13 для ведення особистого селянського господарства та закрито провадження в справі у цій частині.

В іншій частині постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2012 року залишено без зміни.

У поданих касаційних скаргах ДП "НДВА "Пуща-Водиця" та прокурор Київської області просять рішення судів попередніх інстанцій скасувати, як такі, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи прокуратурою Києво-Святошинського району проведено перевірку додержання вимог чинного законодавства щодо законності припинення права постійного користування земельними ділянками, які перебували у користуванні ДП "НДВА "Пуща-Водиця".

Проведеною перевіркою установлено, що 04 серпня 2010 року сесією Софіївсько-Борщагівської сільської ради прийняті рішення № 87-93 про надання третім особам дозволів на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства із земель ДП "НДВА "Пуща-Водиця", які були передані до земель запасу Софіївсько-Борщагівської сільської ради.

Також судами попередніх інстанцій установлено, що голова Софіївсько-Борщагівської сільської ради звернувся до ДП "НДВА "Пуща-Водиця" про надання дозволу на передачу в запас сільської ради земельних ділянок для наступної їх передачі у власність громадянам для ведення окремих селянських господарств.

Листом від 14 червня 2010 року № 502 ДП "НДВА "Пуща-Водиця" надано згоду на припинення права постійного користування земельними ділянками площею 61,85 га та введення їх до земель запасу села, мотивуючи це скороченням поголів'я худоби та вивільненням частини сільськогосподарських угідь.

Рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 07 липня 2010 року № 2 припинено право постійного користування ДП "НДВА "Пуща-Водиця" земельними ділянками загальною площею 61,85 га, які знаходяться в південно-західній частині села Софіївська Борщагівка.

Рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 04 серпня 2010 року № 4 затверджено технічну документацію щодо припинення права постійного користування ДП "НДВА "Пуща-Водиця" на земельну ділянку площею 61, 85 га (ріллі) та передано цю земельну ділянку до земель запасу в межах села Софіївська Борщагівка.

Іншими рішеннями Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 04 серпня 2010 року надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в с. Софіївська Борщагівка у власність ряду громадян для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту ДП "НДВА "Пуща-Водиця", затвердженого розпорядженням Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06 червня 2006 року № 59, підприємство діє на основі державної власності і підпорядковане Міністерству аграрної політики України.

Згідно з пунктом 6.5 Статуту, Підприємство не має право безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам. Відчужувати, віддавати в заставу майнові об'єкти, що належать до основних фондів, здавати в оренду цілісні майнові комплекси структурних одиниць та підрозділів підприємство має право лише за попередньою згодою Органу управління майном на конкурентних засадах.

Міністерством аграрної політики України з метою підвищення ефективності управління об'єктами державної власності, забезпечення відповідності законодавству установчих документів державних підприємств, віднесених до сфери його управління, видано наказ від 22 червня 2010 року № 341 "Про внесення змін до примірного статуту державного підприємства, віднесеного до сфери управління Мінагрополітики".

Відповідно до пункту 1.1 наказу від 22 червня 2010 року № 341, пункт 5.5 Глави 5 Статуту Державного підприємства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 12 грудня 2008 року № 82 б, доповнено абзацом такого змісту: "Підприємство не має права без попереднього погодження з Уповноваженим органом управління приймати рішення щодо вилучення чи добровільної відмови від користування земельною ділянкою, передачі в оренду, укладання договорів про спільну діяльність (спільний обробіток земельних ділянок) та інших видів договорів, що можуть призвести до вилучення земельних ділянок, зміни цільового призначення земельних ділянок або їх частин, які закріплені за підприємством на праві постійно користування".

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що наказ Міністерства аграрної політики України № 341 щодо заборони на вчинення самостійних (без погодження з Мінагрополітики) дій стосовно спірних земельних ділянок затверджено 22 червня 2010 року, тобто після надання погодження на передачу земель сільській раді 14 червня 2010 року.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що лист ДП "НДВА "Пуща-Водиця" від 14 червня 2010 року № 502, який підписаний заступником генерального директора по виробництву та земельним питанням ОСОБА_15, про надання згоди на припинена права постійного користування земельною ділянкою площею 61,85 га в південно-західні частині села Софіївська Борщагівка та введення її до земель запасу села, є законним та таким, що був підставою для припинення права постійного користування.

Колегія суддів, виходячи з меж касаційного перегляду, встановлених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає вказати на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України підставами набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року

№ 7-рп/2009 у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частини першої, десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Рішення сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а також про затвердження проекту землеустрою за своєю правовою природою є індивідуальними актами застосування норм права (правозастосовчими актами індивідуальної дії), які за юридичними наслідками відносяться до правоконстатуючих актів (констатують факт надання згоди, затвердження), та є виконаними в силу самого факту їх прийняття, а тому є такими, що вичерпали свою дію одночасно з їх прийняттям.

Адміністративний акт, який вичерпав свою дію, не може бути скасований чи змінений, а захист прав особи може здійснюватись лише в напрямку подолання негативних наслідків, що виникли внаслідок прийняття такого адміністративного акта.

Апеляційний суд в своєму рішенні зазначив, що в спірному випадку, рішення про надання ділянок певній частині громадян - виконано та їм надані державні акти на право власності на земельні ділянки, а тому відповідно до чинного законодавства треті особи використали своє право на передачу їм відповідачем, як органом місцевого самоврядування, безкоштовно у приватну власність спірних земельних ділянок.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Разом з тим, в матеріалах справи, що розглядається, відсутні докази отримання третіми особами державних актів на право власності на земельні ділянки.

Ці обставини не встановлювалися ані судом першої ані судом другої інстанції. Між тим вони мають суттєве значення з огляду на визначення юрисдикції суду, якому підвідомчий даний спір.

З урахуванням викладеного, зважаючи на межі касаційного перегляду, встановлені статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій із направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

В іншій частині позову колегія апеляційного суду дійшла вірного висновку, що існує таке, що набрало законної сили судове рішення з того самого спору і між тими самими сторонами в частині оскарження рішення відповідача щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_13 у власність для ведення особистого селянського господарства, що за правилами пункту 4 частини першої статті 157 та частини першої статті 203 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції в зазначеній частині та закриття провадження в справі.

У цій частині ухвала апеляційного суду підлягає залишенню без зміни.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційні скарги Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" та прокурора Київської області задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2012 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року у справі за позовом заступника прокуратура Києво-Святошинського району Київської області в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України, Державного підприємства "Науково-дослідний виробничий агрокомбінат "Пуща-Водиця" до Софіївсько-Борщагівської сільської ради, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання недійсним та скасування рішення, в частині залишення постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2012 року скасувати та вказану справу у цій частині направити на новий судовий розгляд до суду 1-ої інстанції.

В іншій частині ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.