Справа № 816/4211/15
Суддя: Л.О. Єресько
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2016 рокум. ПолтаваСправа №816/4211/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єресько Л.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко О.С.,

представника позивача - Кішка Д.О.,

представника відповідача - Прокопчука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійноекстракційний завод "Прилуки" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Олійноекстракційний завод "Прилуки" (надалі - позивач, ТОВ "ОЕЗ "Прилуки") у вересні 2015 року звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі - відповідач, ДПІ у м. Полтаві) про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.04.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом у розмірі 11 769 926,25 грн та №, яким платнику податку зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року на 1095,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність та безпідставність висновків документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТДВ "Пальмірацукор", ТДВ "Пальмірський цукровий завод" за вересень, жовтень, листопад 20144 року та з ТОВ "Гутянський елеватор" за листопад 2014 року, викладених у акті ДПІ у м. Полтаві від 23.03.2015 №1202/16-01-22-02/37387119, про порушення платником податку вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України щодо заниження податкового зобов'язання зі сплати податку на додану вартість загалом у розмірі 9 415 941,00 грн та завищення від'ємного значення у розмірі 1095,00 грн. Зазначав, що право ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" на податковий кредит підтверджено належним чином складеними податковими накладними та первинними документами бухгалтерського обліку. Звертав увагу на хибність доводів контролюючого органу щодо недійсності в силу закону договорів купівлі-продажу майна, укладених між ТДВ "Пальмірський цукровий завод" (продавець) та ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" (покупець), оскільки судовими рішеннями, що набрали законної сили, надано правову оцінку таким договорам та підтверджено їх правомірність.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях посилався на те, що укладені між ТДВ "Пальмірський цукровий завод" (продавець) та ТОВ "Олійноекстракційний завод "Прилуки" (покупець) договори купівлі-продажу майна вчинено з метою ухилення від сплати податків, що завідомо суперечить інтересам держави, а тому такі договори є недійсними в силу закону, у зв'язку з чим платник податку не має права на формування податкового кредиту.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог з мотивів, викладених у письмових запереченнях ДПІ у м. Полтаві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" у встановленому законом порядку зареєстровано як юридичну особу, .

Позивач перебуває на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві та є платником податку на додану вартість (надалі також ПДВ).

У період з 05.03.2015 по 16.03.2015 ДПІ у м. Полтаві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТДВ "Пальмірацукор", ТДВ "Пальмірський цукровий завод" за вересень, жовтень, листопад 20144 року та з ТОВ "Гутянський елеватор" за листопад 2014 року.

Правомірність підстав та порядку проведення перевірки позивачем не оскаржено.

За результатами перевірки складено акт від 23.03.2015 №1202/16-01-22-02/37387119, в якому вказано на порушення платником податків вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов'язання зі сплати ПДВ загалом у розмірі 9 415 941,00 грн та завищення від'ємного значення у розмірі 1095,00 грн /т. 1, а.с. 24-42/.

На підставі зазначених висновків Акта перевірки ДПІ у м. Полтаві 08.04.2015 сформовано податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100" загалом у розмірі 11 769 926,25 грн (у т.ч., за основним платежем - 9 415 941,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 2 353 985,25 грн) /т. 1, а.с. 43-44/;

- №, яким платнику податку зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2014 року на 1095,00 грн /т. 1, а.с. 45-46/.

За результатами звернення позивача у порядку адміністративного узгодження зі скаргами на зазначені податкові повідомлення-рішення до Головного управління Міндоходів у Полтавській області та ДФС України скарги платника податків залишено без задоволення, а спірні податкові повідомлення-рішення - без змін /т. 1, а.с. 52-72/.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями ДПІ у м. Полтаві від 08.04.2015 №, №, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку спірним рішенням суб'єкта владних повноважень, суд виходить із критеріїв правомірності таких рішень, що визначені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дані рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване ці рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд встановив, що на підставі виписаних ТДВ "Пальмірський цукровий завод" у вересні 2014 року податкових накладних ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" віднесло до податкового кредиту за вересень - листопад 2014 року суму ПДВ загалом у розмірі 9 417 036,00 грн.

Однак, за результатами документальної виїзної позапланової перевірки ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" відповідачем встановлено неправомірне віднесення зазначеної суми ПДВ до податкового кредиту, наслідком чого визначено заниження податкового зобов'язання зі сплати податку загалом у розмірі 9 415 941,00 грн та завищення від'ємного значення у розмірі 1095,00 грн.

Мотивуючи наведені доводи, контролюючий орган посилався на такі обставини.

Спірний податковий кредит позивач сформував за наслідками відображення у податковому обліку операцій купівлі-продажу у ТДВ "Пальмірський цукровий завод" майна загальною вартістю 56 422 536,70 грн.

На переконання відповідача, обставини укладення та виконання таких договорів свідчать про наявність у покупця та продавця умислу на вчинення правочинів з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Так, посилаючись на наявну в ДПІ у м. Полтаві податкову інформацію, відповідач зазначав, що у грудні 2012 року працівниками Золотоніської ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТДВ "Пальмірський цукровий завод" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 30.09.2012 та дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ за жовтень 2012 року. У ході перевірки контролюючим органом виявлено порушення позивачем, зокрема, вимог пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пункту 189.4 статті 189 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на суму 12 604 882,00 грн. На підставі даних висновків податковою інспекцією 14.01.2013 сформовано податкове повідомлення-рішення №22/, яким ТДВ "Пальмірський цукровий завод" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість загалом в розмірі 18 907 323,00 грн.

Крім того, у грудні 2012 року працівниками Золотоніської ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ТДВ "Пальмірський цукровий завод" з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2010 по 31.12.2011. У ході перевірки контролюючим органом виявлено порушенням платником податків вимог пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, пунктів 189.4, 189.6 статті 189, пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено ПДВ загалом в розмірі 12 455 260,00 грн та завищено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації) за грудень 2011 року на 2 481 052,00 грн. На підставі вказаних висновків податковою інспекцією 14.01.2013 сформовано податкові повідомлення-рішення: №19/220, яким платнику зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 2 481 052,00 грн; №20/, яким ТДВ "Пальмірський цукровий завод" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість загалом в розмірі 13 983 432,00 грн.

Не погодившись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями Золотоніської ОДПІ, ТДВ "Пальмірський цукровий завод" оскаржило їх до суду.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.07.2014 у справі №823/1719/13-а у задоволенні позову ТДВ "Пальмірський цукровий завод" відмовлено повністю.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.09.2014 апеляційну скаргу ТДВ "Пальмірський цукровий завод" залишено без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 03.07.2014 у справі №823/1719/13-а - без змін.

За таких обставин, відповідач переконаний, що згадані вище договори купівлі-продажу рухомого та нерухомого майна укладено 08.09.2014 та 09.09.2014 з метою ухилення ТДВ "Пальмірський цукровий завод" від сплати узгоджених сум грошових зобов'язань, адже їх наслідком стала відсутність у останнього майна, за рахунок якого можливо здійснити погашення податкового боргу платника податків.

Водночас позивач за результатами укладених правочинів отримав право на формування податкового кредиту з ПДВ у розмірі 9 403 756,18 грн, чим зменшив податкові зобов'язання з цього податку на вказану суму.

При цьому, отримавши формальне право на податковий кредит з ПДВ, позивач не мав на меті використання придбаного рухомого та нерухомого майна в господарській діяльності, спрямованої на одержання прибутку, адже 09.09.2014 між ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" (орендодавець) та ТДВ "Пальмірський цукровий завод" (орендар) укладено договір оренди майна, за яким орендодавець передав орендарю в тимчасове володіння і користування майно, розташоване за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра.

За твердженням відповідача, все придбане ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" за згаданими правочинами майно вартістю 56 182 349,50 грн наступного дня передано ТДВ "Пальмірський цукровий завод" та оцінено в сумі 8 092 853,47 грн, що майже в 7 разів менше, ніж вартість придбаного майна. З урахуванням розміру орендної плати (68 000,00 грн на місяць), для відшкодування витрат з придбання майна ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" знадобиться 826 місяців або 68 років.

До того ж, за твердженням контролюючого органу, позивач фактично не поніс витрат з придбання рухомого та нерухомого майна, адже оплату його вартості здійснило ТОВ "Кернел-трейд" на підставі договорів поруки від 08.09.2014 та 09.09.2014.

Відтак, відповідач переконаний, що у ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" відсутнє право на формування податкового кредиту за наслідками вчинення вищезгаданих господарських операцій з купівлі-продажу майна.

Оцінюючи наведені твердження контролюючого органу та досліджуючи фактичні обставини справи в їх сукупності, суд виходить з такого.

За приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України (тут та надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Поняття необоротних активів наведено у Положенні про порядок віднесення майна до такого, що включається до складу цілісного майнового комплексу державного підприємства, затвердженому наказом Фонду державного майна України від 29.12.2010 №1954 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 24.01.2011 за №109/18847, згідно з яким необоротні активи - матеріальні та нематеріальні ресурси, які закріплюються за підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління і забезпечують провадження його основної діяльності та строк корисної експлуатації яких становить більше одного року або операційного циклу, якщо він більший ніж рік.

За змістом пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду /пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України/.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищевикладеного, податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично здійснений і підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображатимуть реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

За відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Таким чином, визначальним у питанні перевірки правомірності формування платником податку показників податкової звітності з ПДВ є безпосереднє дослідження факту здійснення господарської операції (її реальності/товарності), на підставі якої таким платником сформовано дані податкового обліку.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТДВ "Пальмірський цукровий завод" (продавець) та ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" (покупець) укладено ряд договорів купівлі-продажу майна, а саме:

- договір купівлі-продажу майна від 08.09.2014, об'єктом якого визначено рухоме майно, опис та характеристики якого наведено у Додатку №1 до договору (2132 найменувань об'єктів рухомого майна), загальною вартістю 24 208 388,40 грн, в т.ч. податок на додану вартість (надалі також ПДВ) в розмірі 4 034 731,40 грн /т. 2, а.с. 16-38/;

- договір купівлі-продажу від 08.09.2014 №02, об'єкт - автомобільний транспорт у кількості 26 одиниць, перелік якого наведено у Додатку №1 до договору, загальною вартістю 1 158 054,00 грн, в т.ч. ПДВ - 193 009,00 грн /т. 1, а.с. 139-141/;

- договір купівлі-продажу від 08.09.2014 №03, об'єкт - сільськогосподарська техніка у кількості 18 одиниць, перелік якої наведено у Додатку №1 до договору, загальною вартістю 1 132 968,00 грн, в т.ч. ПДВ - 188 828,00 грн /т. 1, а.с. 144-146/;

- договір купівлі-продажу від 08.09.2014 №04, об'єкт - товарно-матеріальні цінності, опис та характеристику яких наведено у Додатку №1 до договору, загальною вартістю 3 818 507,23 грн, в т.ч. ПДВ - 636 417,87 грн /т. 1, а.с. 149-158/;

- договір купівлі-продажу від 08.09.2014 №05, об'єкт - товарно-матеріальні цінності, опис та характеристику яких наведено у Додатку №1 до договору, загальною вартістю 113 289,07 грн, в т.ч. ПДВ - 18 881,51 грн /т. 1, а.с. 177-181/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - комплекс загальною площею 57 440,7 кв.м., розташований за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок б/н, загальною вартістю 24 249 312,00 грн, в т.ч. ПДВ - 4 041 552,00 грн /т. 2, а.с. 74-78/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, заводоуправління "А-3", загальною площею 1739,5 кв.м., розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок №1, загальною вартістю 363 079,20 грн, в т.ч. ПДВ - 60 513,20 грн /т. 1, а.с. 235-238/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - квартира номер 1, загальною площею 63,9 кв.м., розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок №28, загальною вартістю 154 867,20 грн, в т.ч. ПДВ - 25 811,20 грн /т. 1, а.с. 199-202/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - квартира номер 4, загальною площею 60,8 кв.м., розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок №19, загальною вартістю 146 384,40 грн, в т.ч. ПДВ - 24 397,40 грн /т. 1, а.с. 192-195/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, готель (амбулаторія) "4А-1", "4а", "4а1", "4а2" загальною площею 328,5 кв.м., що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок №26, загальною вартістю 176 965,20 грн, в т.ч. ПДВ - 29 494,20 грн /т. 1, а.с. 228-231/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, каналізаційна насосна станція "9А-1", "пд" загальною площею 60,3 кв.м., що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок б/н, загальною вартістю 9416,40 грн, в т.ч. ПДВ - 1569,40 грн /т. 1, а.с. 213-216/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, гараж "ЗБ-1" загальною площею 111,9 кв.м., що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок б/н, загальною вартістю 8367,60 грн, в т.ч. ПДВ - 1394,60 грн /т. 1, а.с. 125-128/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, насосна станція оборотного водопостачання "5А-1", "5А1-1", "5А2-1" загальною площею 170,0 кв.м., що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок б/н, загальною вартістю 39 354,00 грн, в т.ч. ПДВ - 6559,00 грн /т. 2, а.с. 1-4/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, бойлерна "А-1" загальною площею 210,9 кв.м., що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок б/н, загальною вартістю 106 449,60 грн, в т.ч. ПДВ - 17 741,60 грн /т. 1, а.с. 242-245/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, хлораторна "У-1" загальною площею 228,8 кв.м., що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок б/н, загальною вартістю 196 429,20 грн, в т.ч. ПДВ - 32 738,20 грн /т. 1, а.с. 220-223/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, баня-прачечна "2Д-1" загальною площею 308,8 кв.м., що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, селище Пальміра, вул. Заводська, будинок б/н, загальною вартістю 113 852,40 грн, в т.ч. ПДВ - 18 975,40 грн /т. 1, а.с. 132-135/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - нежитлова будівля, насосна станція річкової води "6А-1", "6а" загальною площею 101,8 кв.м., що розташована за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с. Маркізівка, вул. Комунарівська, будинок б/н, загальною вартістю 20 373,60 грн, в т.ч. ПДВ - 3395,60 грн /т. 1, а.с. 206-209/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.09.2014, об'єкт - комплекс нерухомого майна загальною площею 953,4 кв.м., розташований за адресою: Черкаська область, Золотоніський район, с/рада Гладківщинська, Гладківщина станція, вул. Нова, будинок б/н та складається з об'єктів, зазначених у договорі купівлі-продажу нерухомого майна, загальною вартістю 240 187,20 грн, в т.ч. ПДВ - 40 031,20 грн /т. 2, а.с. 8-11/;

- договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.2014, об'єкт - квартира №2 загальною площею 59,7 кв.м. що розташована в будинку №21 по вул. Заводській в с-щі Пальміра Золотоніського району Черкаської області, загальною вартістю 166 292,40 грн, в т.ч. ПДВ - 27 715,40 грн /т. 1, а.с. 188/.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця /пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України/.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця /абзац перший пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України/.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту /абзац перший пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України/.

На підтвердження реальності здійснення спірних господарських операцій з купівлі-продажу майна позивач надав копії податкових накладних від 08.09.2014 №11 /т. 1, а.с. 131/, №12 /т. 1, а.с. 138/, №19 /т. 1, а.с. 143/, №5 /т. 1, а.с. 148/, №22 /т. 1, а.с. 167-176/, №25 /т. 1, а.с. 185-187/, №8 /т. 1, а.с. 198/, №9 /т. 1, а.с. 205/, №10 /т. 1, а.с. 212/, №17 /т. 1, а.с. 219/, №16 /т. 1, а.с. 227/, №15 /т. 1, а.с. 234/, №14 /т. 1, а.с. 241/, №20 /т. 1, а.с. 248/, №13 /т. 2, а.с. 7/, №7 /т. 2, а.с. 15/, №24 /т. 2, а.с. 61-73/, №6 /т. 2, а.с. 86-87/, від 09.09.2014 №26 /т. 1, а.с. 191/.

Вказані податкові накладні позивачем відображено у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за відповідні звітні (податкові) періоди та на їх підставі віднесено до складу податкового кредиту таких звітних (податкових) періодів суму ПДВ загалом у розмірі 9 403 756,18 грн, що відображено у податкових деклараціях з ПДВ за вересень-листопад 2014 року та додатках до податкових декларацій №5 "Розшифровка податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів" /т. 2, а.с. 88-101/.

Дослідивши в судовому засіданні наведені вище копії податкових накладних, суд встановив, що їх оформлено у відповідності до вимог пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України.

Зауваження відповідача щодо змісту та форми податкових накладних в Акті перевірки та письмових запереченнях проти позову відсутні.

Також, ДПІ у м. Полтаві не спростовано того, що на момент складення зазначених податкових накладних ТДВ "Пальмірський цукровий завод" мало статус платника податку на додану вартість та було зареєстрованим як юридична особа у встановленому законодавством порядку.

Отже, перелічені податкові накладні підтверджують факт придбання позивачем у ТДВ "Пальмірський цукровий завод" майна загальною вартістю 56 422 536,70 грн (в т.ч. ПДВ - 9 403 756,18), є підставою для віднесення спірної суми ПДВ до складу податкового кредиту та в силу положень статті 70 Кодексу адміністративного судочинства України приймаються судом як належні докази у справі.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За змістом частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до приписів частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Отже, при дослідженні факту здійснення господарської операції мають досліджуватись відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовано дані податкового обліку. При цьому, для підтвердження даних податкового обліку можуть братись до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів чи допущення помилок в їх оформленні не може слугувати підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо іншими даними буде підтверджено фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податку у зв'язку з його господарською діяльністю.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що договірними сторонами складено та підписано акти приймання-передачі рухомого та нерухомого майна /т. 1, а.с. 130, 137, 142, 147, 159-166, 182-184, 190, 197, 204, 211, 218, 225, 233, 240, 247; т. 2, а.с. 6, 14, 39-60, 84-85/.

За договорами проведено розрахунки, в тому числі, шляхом укладення договорів поруки з ТОВ "Кернел-Трейд" /т. 2, а.с. 102-112, 113-128/. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договорів поруки ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" 26.11.2014 перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ "Кернел-Трейд" кошти у розмірі 56 358 000,00 грн /т. 2, а.с. 129-133/, а 03.04.2015 - кошти у розмірі 64 537,10 грн /т. 2, а.с. 134/.

З урахуванням наведеного, суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача відносно того, що позивач не поніс витрат у зв'язку з придбанням майна у ТДВ "Пальмірський цукровий завод".

Так само, матеріалами справи підтверджено, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. у день укладення зазначених вище договорів купівлі-продажу майна проведено державну реєстрацію права власності ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" на придбане у ТДВ "Пальмірський цукровий завод" нерухоме майно /т. 1, а.с. 129, 136, 189, 196, 203, 210, 217, 224, 232, 239, 246; т. 2, а.с. 5, 12-13, 79-83; т. 3, а.с. 40-45/.

За твердженням представника позивача, цілісний майновий комплекс ТДВ "Пальмірський цукровий завод" реалізовано у зв'язку з тим, що протягом 2013-2015 років товариством не проводилось виробництво цукру, а загальними зборами учасників товариства приймались рішення про припинення виробництва у зв'язку зі значними енерговитратами та збитковістю підприємства, нерентабельністю виробництва цукру з огляду на відсутність сировини та складських приміщень для зберігання виготовленої продукції.

У свою чергу, доцільність придбання цілісного майнового комплексу позивачем пов'язана із пріоритетним напрямком діяльності товариства - заготівля, зберігання, переробка та реалізація зерна, насіння зернових та олійних культур. За твердженням представника позивача, ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" має на меті здійснити реконструкцію та перепрофілювання цілісного майнового комплексу під зерновий елеваторний комплекс та олійноекстракційний завод, що є довгостроковою інвестицією та потребує додаткових значних капіталовкладень.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" змінило основний вид господарської діяльності з "Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна" на "Виробництво олії та тваринних жирів" /т. 1, а.с. 73-78/.

Позивач вживає заходів щодо оформлення в установленому порядку прав на користування земельними ділянками, на яких розташоване придбане нерухоме майно /т. 2, а.с. 153-175/.

Укладення договорів оренди майна між позивачем та ТДВ "Пальмірський цукровий завод" зумовлено тим, що останнє після відчуження майна продовжувало надавати послуги із забезпечення селища Пальміра водопостачанням та водовідведенням, отримавши необхідні дозвільні документи.

З огляду на викладене, суд відхиляє як необґрунтовані твердження відповідача про відсутність у діях ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" ділової мети та розумних економічних причин при укладенні та виконанні перелічених вище правочинів.

За вищевикладених обставин, спираючись на сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про те, що господарські операції ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" щодо купівлі-продажу майна у ТДВ "Пальмірський цукровий завод" мали реальний характер, підтверджені належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку та викликали зміни у структурі активів позивача.

А відтак, ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" правомірно віднесено до податкового кредиту суму ПДВ, сплачену у ціні придбаного у ТДВ "Пальмірський цукровий завод" майна.

Суд акцентує увагу на тому, що підставою для донарахування платнику податку грошових зобов'язань може слугувати лише встановлення факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків (постачальниками) з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників. Однак, матеріали справи таких доказів не містять.

Відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення спірних господарських операцій. Зокрема, не надано доказів, що підтверджували б невідповідність змісту угод дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчили про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об'єкта оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Так само, наявні у справі документи не містять жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Доводам контролюючого органу щодо недійсності (нікчемності) перелічених вище договорів купівлі-продажу майна надано правову оцінку у ході розгляду адміністративної справи №816/4545/14 за позовом Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області до Товариства з додатковою відповідальністю "Пальмірський цукровий завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійноекстракційний завод "Прилуки", треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд", Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання правочинів недійсними, стягнення в дохід держави коштів та майна.

Так, постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2015 у задоволенні позову Золотоніської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Черкаській області про визнання правочинів недійсними, стягнення з ТДВ "Пальмірський цукровий завод" в дохід держави коштів в розмірі 56 422 536,70 грн, стягнення з ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" одержаного за договорами купівлі-продажу майна - відмовлено повністю /т. 3, а.с. 72-81/.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22.12.2015 постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2015 у справі №816/4545/14 залишено без змін та вона набрала законної сили /т. 3, а.с. 82-88/.

Згідно з частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, встановлені у ході розгляду адміністративної справи №816/4545/14 обставини легітимності (правомірності) укладених між ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" та ТДВ "Пальмірський цукровий завод" договорів купівлі-продажу майна повторного доказування у межах розгляду даної справи не потребують.

Податкові повідомлення-рішення Золотоніської ОДПІ від 14.01.2013 №20/, №22/, №19/2200 скасовані постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2015, прийнятою за наслідками повернення адміністративної справи №823/1719/13-а на новий розгляд Вищим адміністративним судом України /т. 2, а.с. 135-152/.

Враховуючи наведене вище в своїй сукупності, висновок податкової інспекції про порушення позивачем вимог статей 198, 201 Податкового кодексу України здійснено при помилковому розумінні норм діючого на час виникнення спірних відносин законодавства та фактичних обставин справи.

Виходячи з визначення поняття штрафна санкція, що міститься в підпункті 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно до якого дана санкція може бути застосована до платника податків лише у разі вчинення останнім порушення вимог податкового законодавства, а такі порушення в діях позивача відсутні, суд дійшов висновку, що податковим повідомленням-рішенням від 08.04.2015 № також неправомірно застосовано до ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2 353 985,25 грн /т. 1, а.с. 44/.

В силу положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 21.1.1 пункту 21.1 статті 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Згідно із частиною першою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Водночас, суд акцентує увагу на тому, що відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем під час розгляду адміністративної справи не наведено об'єктивних доводів та не надано належних доказів наявності в діях позивача ознак протиправної діяльності. Тобто, відповідачем не доведено правомірності оскаржених податкових повідомлень-рішень.

Разом з цим, долученими до матеріалів справи копіями податкових накладних та первинних документів бухгалтерського обліку підтверджено право позивача на віднесення спірної суми ПДВ до податкового кредиту за вересень-листопад 2014 року.

Приймаючи до уваги встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими врегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ТОВ "ОЕЗ "Прилуки" повністю.

Зважаючи на те, що податкове повідомлення-рішення є правовим актом індивідуальної дії та згідно з частиною другою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі його неправомірності, визнається судом протиправним і скасовується, суд вважає за необхідне, відповідно до частини другої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, вийти за межі позовних вимог, визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві від 08.04.2015 №, №.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 176 565,32 грн, що підтверджено наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями від 01.09.2015 №124 /т. 1, а.с. 23/, від 21.09.2015 №125 /т. 1, а.с. 3/.

У відповідності до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 69-71, 86, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійноекстракційний завод "Прилуки" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Міндоходів у Полтавській області від 08.04.2015 №, №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійноекстракційний завод "Прилуки" () витрати зі сплати судового збору у розмірі 176 565,32 грн (сто сімдесят шість тисяч п'ятсот шістдесят п'ять гривень тридцять дві копійки).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови в повному обсязі.

Повний текст постанови складено 01 березня 2016 року.

Суддя Л.О. Єресько