Справа № 823/3976/14
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 лютого 2016 року м. Київ К/800/5022/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконавчого комітету Смілянської міської ради, за участю прокурора Городищенського району Черкаської області про визнання дій протиправними та визнання неправдивою довідки, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просила визнати неправомірними дії Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконавчого комітету Смілянської міської ради щодо видачі довідки № 248 від 05.08.2010; визнати вказану довідку неправдивою та спростувати викладену у ній інформацію; відшкодувати на її користь матеріальну шкоду в сумі 51999 грн. 56 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп. та судові витрати.

Постановою Городищенського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року, позовні вимоги про визнання неправомірними дій Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконавчого комітету Смілянської міської ради, визнання неправдивою довідку № 248, спростування наданої у ній інформації та відкликання вказаної довідки - залишено без розгляду, в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до положень пункту п'ятого частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті - пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

Залишаючи позовну заяву без розгляду в частині визнання неправомірними дій Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконавчого комітету Смілянської міської ради, визнання неправдивою довідку № 248, спростування наданої у ній інформації та відкликання вказаної довідки, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Судами встановлено, що вказана довідка № 248 була предметом розгляду справ у 2010-2011 роках за участю ОСОБА_1 Таким чином, починаючи з 2010 року позивачка повинна була дізнатися про наявність спірної довідки.

Із зазначеним позовом ОСОБА_1 звернулася 08 вересня 2014 року.

Враховуючи, що позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку поважними, суди попередніх інстанції прийшли до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви в цій частині без розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суди виходили з такого.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначають норми статті 1166 ЦК України. Будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Однак, для відшкодування шкоди за правилами вказаної статті, необхідно довести: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача шкоди.

Статтями 23 та 1167 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Так, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пленум Верховного Суду України в Постанові № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснив, що моральною шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Крім того, Верховний Суд України у вищевказаній постанові Пленуму зазначив, що в позовній заяві про відшкодування моральної шкоди повинні бути зазначені обставини того, у чому полягає моральна шкода, якими діями, рішеннями вона завдана та якими доказами вона підтверджена. Факт заподіяння шкоди доводить позивач.

Враховуючи те, що позивачем не було доведено, що відповідач своїми діями чи бездіяльністю завдав їй моральної шкоди, суди прийшли до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Оскільки доводи скаржника не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв'язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п'ятим частини п'ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Городищенського районного суду Черкаської області від 14 грудня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока