Справа № 815/96/16
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/96/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити пені дії,-

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернувся ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність Одеської митниці ДФС з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі № 815/1917/15, яка полягає у зволіканнях в частині негайного виконання про поновлення на роботі, виплаті середнього заробітку за один місяць, а також стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.07.2015 року по 09.09.2015 року у розмірі 9 107 грн., стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 12 000 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у адміністративному позові та просили їх задовольнити (а.с. 3-7).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином та своєчасно (а.с. 82). В матеріалах справи містяться заперечення на позов, в яких Відповідач просить відмовити в задоволені позовних вимог (а.с. 62-67).

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі № 815/1917/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.12.2015, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1.

Судом визнано протиправним та скасовано наказ Південної митниці Міндоходів від 02.03.2015 № 29-о про звільнення з посади заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці, який видано головою комісії з реорганізації Південної митниці Міндоходів. Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС з 02.03.2015. Крім того, судом першої інстанції стягнуто з Одеської Митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.03.2015 по 07.07.2015 в розмірі 17 153,40 грн.

Позивач зазначив, що його поновили на роботі лише 10.09.2015 року, середній заробіток за час затримки виконання не виплатили, тому він звернувся до суду за захистом свої порушених прав та просить суд стягнути з Відповідача, а саме з Одеської митниці Державної фіскальної служби на середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.07.2015 року по 09.09.2015 року у розмірі 9 107 грн.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 255 КАС України постанова суду, яка набрала чинності, є обов'язковою для осіб, яки беруть участь в справі, для їх правонаступників, також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Пунктом 7 ст . 235 КЗпП України, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір підлягає негайному виконанню.

Як встановлено судом, Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі № 815/1917/15 визнано протиправним та скасовано наказ Південної митниці Міндоходів від 02.03.2015 № 29-о про звільнення з посади заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-порт» Південної митниці Міндоходів, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС з 02.03.2015, стягнуто з Одеської Митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 02.03.2015 по 07.07.2015 в розмірі 17 153,40 грн. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділу митного оформлення № 2 митного поста «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС та в частині стягнення з Одеської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 250,40 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення з Одеської митниці ДФС на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 4 250,40 грн.

Як встановлено судом, поновлено ОСОБА_1 на роботі лише 10.09.2015 року наказом № 907-о від 10.09.2015 року, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення не виплачено, що не заперечуються Відповідачем.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, У разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку , або різниці в заробітку під час затримки.

Постановою Кабінету міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до вказаного Порядку та у зв'язку із встановленням Одеським окружним адміністративним судом в постанові від 07.07.2015 року по справі № 815/1917/15, яка набрала законної сили, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 складає 4035,35 грн., а середньоденна заробітна плата - 25,30 грн.

Отже, за липень сплаті підлягає сума (18 роб. днів х 8 год. х 25,30 грн. = 3643,2 грн.); за серпень (160 год. х 25,30 грн. = 4048 грн.) та за вересень (7 роб. днів х 8 год. х 25,30 грн. = 1415,8 грн.). Усього сплаті в якості середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.07.2015 по 09.09.2015 підлягає 9107 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 12 тисяч грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 90 КАС України, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. У разі звільнення сторони від оплати надання їй правової допомоги витрати на правову допомогу здійснюються за рахунок Державного бюджету України. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно з п. 2 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, положення цього Кодексу щодо звільнення особи від оплати правової допомоги та забезпечення надання правової допомоги, а також частина третя статті 90 цього Кодексу набирають чинності з моменту набрання чинності відповідним законом. До цього часу граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави», затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, згідно з додатком.

Однак, пункти 1 та 2 додатку до вказаної постанови, які раніше, до прийняття змін, передбачали компенсацію витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави, станом на 22.02.2012 рік виключені.

Таким чином, витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, у зв'язку із чим позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., суд виходить з наступного.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Крім цього розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Проте, суд вважає, що позивачем не надані належні докази, які підтверджують заподіяння йому моральної шкоди, а також не доведено характер немайнових втрат, їх завдання саме суб'єктом владних повноважень, не обґрунтовано, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір цієї шкоди, у зв'язку із чим позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що що позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню частково.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби, Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Одеської митниці Державної фіскальної служби з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 07.07.2015 у справі № 815/1917/15 в частині негайного поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Стягнути з Одеської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання судового рішення з 08.07.2015 року по 09.09.2015 року у розмірі 9 107 (дев'ять тисяч сто сім ) гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.