Справа № 209/63/16-а
Суддя: Решетник Т. О.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/63/16-а
Провадження № 2-а/209/14/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Дніпродзержинськ

Суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська про визнання протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська в перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, в якому просить суд визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська в перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання, як судді у відставці; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська здійснити перерахунок та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці починаючи з 01 вересня 2015 року до 31 грудня 2015 року у розмірі 86 відсотків грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці територіального управління Державної судової Адміністрації України в Дніпропетровській області про розмір суддівської винагороди станом на 10 грудня 2015 року (20670 грн.) для обчислення довічного грошового утримання судді у відставці, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат.

Свої позовні вимоги обґрунтовує, тим що постановою Верховної ОСОБА_3 України від 11.12.2003 року його звільнено з посади судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська у звязку із поданням заяви про відставку із призначенням довічного грошового утримання у розмірі 86% від заробітної плати працюючого судді. З цього періоду він перебуває на обліку у відповідача де й отримує щомісячне довічне грошове утримання. За довідкою Територіального Управління Державної судової адміністрації України у Дніпропетровській області № Бс 2130 від 10.12. 2015 року станом на 01.10.2015, розмір заробітної плати працюючого судді складає 20670,00 грн. В порушення норм діючого законодавства, з підвищенням заробітної плати діючого судді у відповідності до ч. 3 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» з 01.09.2015 року, відповідач не здійснив перерахування та виплату йому щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% від заробітної плати працюючого судді, що суттєво звузило обсяг і зміст його прав як судді у відставці, та державні гарантії матеріального та соціального забезпечення, конституційні гарантії незалежності, у звязку із чим він звернувся до суду.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України Дніпровського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, подав до суду письмові заперечення проти адміністративного позову, в яких зазначено, що Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська повідомляє, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні з 01.01.2007 р. та отримує щомісячне довічне грошове утримання, як суддя у відставці. Щодо перерахунку щомісячного довічного утримання суддям у відставці зазначили, що постановою Пенсійного фонду України від 22.12.2006 № 21-3 затверджено Порядок призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України. Судді, який вийшов у відставку після досягнення чоловіками віку, 62 роки, жінкам - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленому частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. Таким чином, розміри щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці не підлягають перерахунку у зв'язку зі змінами заробітної плати працюючих суддів. Положення про порядок призначення та виплати щомісячного грошового утримання працюючим суддям та щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, затверджено рішенням ОСОБА_3 суддів України від 13.05.2005 № 334 та наказом удової адміністрації України від 25.08.2005 № 94. Згідно цього Положення розмір заробітної плати судді для обчислення суми щомісячного довічного грошового утримання визначається виходячи з посадового окладу, премії, доплати за кваліфікаційний клас, надбавки за вислугу років та інших надбавок, які встановлені законодавчими актами і є обов'язковими для виплати суддям, які працюють на відповідній посаді. З 1 січня 2015 року при призначенні пенсій таким категоріям пенсіонерів, як прокурори, державні службовці, судді, народні депутати, службовці органів місцевого самоврядування, відсоток від заробітної плати, що береться для обчислення пенсії, зменшується з 70 до 60. Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (із змінами, які набрали чинності з 01.01.2015), пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Крім того зазначають, що з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо вчення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до закону України ""Про судоустрій і статус суддів", тощо. Уряд України до 1 травня вніс на розгляд Верховної ОСОБА_3 закон про системну пенсійну реформу. Оскільки зазначений закон не ухвалено, з 01 червня 2015 року призначення пенсій за спеціальними законами припиняється. Пенсії державних службовців, призначені до 01.06.2015 року перерахунку не підлягають. Право на пенсійне забезпечення, загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Тому вважають безпідставним звинувачення з приводу вчинення ними незаконних дій.

Оцінивши зазначені позивачем та відповідачем обставини, наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для прийняття законного і обґрунтованого судового рішення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2, з 11.12.2003 року є суддею у відставці, і згідно довідки №5896/04-18 від 28.12.2015 року Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська, знаходиться у ньому на обліку і отримує щомісячне довічне грошове утримання суддів, яке становило щомісячно у вересні - грудні 2015 року 15956 грн.09 коп.(а.с.8).

Згідно довідок Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області № Б-с 2130 від 10.12.2015 року, № Б-с-125, № Б-с-125/1, № Б-с-125/2 від 26.01.2016 року розмір заробітної плати діючого судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська станом на 01.10.2015 р., 01.11.2015 р., 01.12.2015 р., 01.01.2016 р. складає 20670,00 грн. (а.с.7, 13-15).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає доведеним протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу провести перерахунок призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, повязаного з підвищенням заробітної плати працюючим суддям на підставі даних Територіального Управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, виходячи з таких мотивів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 22 Конституції України при прийняття нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Однією із гарантій незалежності суддів, закріплених в частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, а саме: заробітної плати, пенсії, надання їм у майбутньому статусу суддів у відставці, право якого на пенсійне та щомісячне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч.4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус судді» (в редакції від 07.07.2010 р.), згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Відповідно до ч. 6 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією гарантій незалежності суддів.

Таким чином, конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у звязку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання). Статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та інтересів осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.

Викладене відповідає положенням Європейської хартії про закон «Про статус суддів» від 10 липня 1998 року, за якими рівень винагороди суддям за виконання ними професійних обовязків має бути таким, щоб захистити їх від тиску, що може спричинити вплив на їх рішення або взагалі поведінку судді, і таким чином на їхню незалежність та неупередженість (пункт 6.1); статус забезпечує судді, який досяг передбаченого законом віку для виходу у відставку із посади судді і який здійснював повноваження судді протягом певного строку, право на отримання виплат, рівень який має бути якомога ближчим до рівня його останньої заробітної плати судді (пункт 6.4).

Як зазначається в Рекомендації Комітету ОСОБА_3 Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обовязки від 17 листопада 2010 року №(2010) 12, «оплата праці суддів повинна відповідати їх професії та виконаним обовязкам, а також, бути достатньою, щоб захистити їх від дії стимулів, через які можна вплинути на їх рішення. Мають існувати гарантії збереження належної оплати праці на випадок хвороби, відпустки по догляду за дитиною, а також гарантії виплат, у звязку з виходом на пенсію, які мають відповідати попередньому рівню оплати їх праці» (п.54).

Отже, положення статті 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», узгоджується з вимогами міжнародних актів щодо незалежності суддів і спрямовані на забезпечення стабільності досягнутого рівня гарантії незалежності суддів, які є необхідною умовою здійснення правосуддя, а також гарантією поваги до гідності людини, її прав та основоположних свобод.

Згідно з частиною першої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя, що вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками, пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Складові суддівської винагороди міститься в приписах ч. 2 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та становлять посадовий оклад та доплати за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Частиною 3 статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції діючій до внесених змін Законом України № 3668 від 07.07.2010 р.) встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді,без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Своїм рішенням Конституційний Суд України №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року визнав ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у редакції Закону України №3668 таким, як такий що є неконституційним, що не підлягає застосуванню і таким, що втратив чинність.

Натомість підлягає застосуванню ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в редакції до змін, внесених Законом №3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Рішення Конституційного Суду України має преюдиціальне значення при розгляді судами загальної юрисдикції у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії положень законів України, визнаних неконституційними.

За ч. 3 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється: з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом.

Відповідач, до звернення позивача до суду, проводив розрахунок його щомісячного довічного грошового утримання із розрахунку заробітної плати, яку отримував працюючий на цій посаді суддя станом після 1 січня 2014 року, і не проводив нарахування такого платежу з 1 січня 2015 року і до цього часу в розмірі, який встановленому ч. 3 ст. 129 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» з 1 січня 2015 року.

В звязку зі зміною заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, розрахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача повинен був здійснюватися відповідачем самостійно без отримання від позивача довідок про розмір грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді та складати 86 відсотків складових суддівської винагороди, і підставою для здійснення розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці є лише зміна розміру суддівської винагороди, а не звернення з заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

А отже право позивача може бути захищене шляхом визнання дій відповідача протиправними та шляхом зобовязання відповідача здійснити розрахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 вересня 2015 року і по 31 грудня 2015 року включно в розмірі 86 відсотків грошового утримання працюючого судді.

При здійсненні перерахунку та виплаті позивачу розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідачу необхідно прийняти до уваги нараховану та виплачену позивачеві суму щомісячного довічного грошового утримання за вересень-грудень 2015 року.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 126, 130 Конституції України, ст.ст. 47, 129, 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, ст.ст. 2, 8, 9, 11, 69-71, ч. 2 ст. 87, 94, 99, 158-162, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська про визнання протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Дніпродзержинська в перерахунку щомісячного довічного утримання судді у відставці та зобовязання вчинити певні дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська щодо відмови в перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 за вересень-грудень 2015 року протиправними.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Дніпровському районі м. Дніпродзержинська здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді відповідно до довідки Територіального Управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, а саме за вересень грудень 2015 року у розмірі 86 відсотків суми заробітку працюючого судді, яка становить 20670 грн. 00 коп., виключивши нараховану та виплачену суму щомісячного довічного грошового утримання за вказаний період.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 487,20 грн.

Постанову в частині нарахування та виплати місячного платежу допустити до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом десяти днів з дня отримання копії постанови сторонами у справі, з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.О. Решетник