Справа № 804/377/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

804/377/15

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2016 року

справа № 804/377/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року у справі № 804/377/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, скасування аркушу коригування митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Публічним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» надано всі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, який переміщуються через митний кордон України, що відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В рішенні суду зазначено, що митний орган дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності у документах, поданих до митного оформлення, розбіжностей, які виключали можливість визначення митної вартості товару за першим методом. З урахуванням встановлених розбіжностей, митним органом доведено неможливість визначення митної вартості за ціною контракту (методом №1) та необхідність визначення митної вартості товару саме за методом №2а (другорядним), тобто з дотриманням правил послідовності застосування методів, визначених Митним кодексом України.

Публічне акціонерне товариство «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», не погодившись з постановою суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість та неповне з’ясування обставин справи, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року, адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо необхідності подання страхових документів на товар, оскільки він не несе обов’язку щодо страхування та перевезення товару, а зазначені витрати покладаються на продавця товару та включаються ним до його вартості. У такому випадку чинне законодавство не вимагає надання документів щодо перевезення та страхування товару, тому такі документи декларантом до митного оформлення надані не були.

Крім того, у рішенні митного органу зазначено, з чим і погодився суд першої інстанції, що декларантом не надано перекладу тексту митної декларації країни відправлення. Проте позивач зазначає, що відповідно до положень ст.254 Митного кодексу України, надання документів без перекладу не є порушенням процедури митного оформлення, чи підставою для витребування додаткових документів, або обставиною, що унеможливлює достовірне визначення митної вартості товару. Відтак, митницею зроблено необґрунтований висновок щодо того, що копія вантажно-митної декларації країни відправлення, що надана без перекладу, не задовольняє вимоги щодо повноти та достовірності наданої інформації.

В запереченнях на апеляційну скаргу відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вказав, що при перевірці поданої Публічним акціонерним товариством “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат” митної декларації та документів, долучених до декларації, митним органом встановлено, що декларантом подано не всі документи для підтвердження складових митної вартості. Декларантом не надано страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, подання яких передбачено п.2.8 ст.53 Митного кодексу України. З урахуванням того, що позивачем переміщення товару здійснюється на умовах СІР Кривий Ріг, які передбачають страхування товару, то митний орган дійшов обґрунтованого сумніву щодо того, чи враховано позивачем вартість страхування в ціну товару.

У судовому засіданні представники сторін доводи, викладені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї підтримали в повному обсязі.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення проти неї, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між продавцем (фірма “MarubeniCorporation”, Японія) та покупцем (ПАТ “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”) укладено контракт на придбання шини для великовантажних самоскидів на умовах СІР м. Кривий Ріг, ж.д. станція Інгулець Придніпровської залізниці в терміни у відповідності з Інкотермс 2000, автошини 33.00R51**VRPSE-4 TL фірми Bridgestone в кількості 24 шт. по ціні та в кількості згідно з Додатками №1,№2.

Згідно з п.6 Контракту продавець повідомляє покупця по факсимільному зв’язку або по електронній пошті про готовність товару до відвантаження не пізніше за 5 робочих днів до дати відвантаження і, також, в продовж 48 годин від моменту відправки судна з порту відвантаження висилає по факсу чи електронній пошті копії відвантажувальних документів: мультимодального коносамента, рахунку-фактури, пакувального листа, сертифіката якості, сертифікату походження, страхового полісу, копію вантажно-митної декларації.

На виконання вимог вказаного контракту позивач отримав товар.

Митна вартість товару була визначена позивачем за ціною контракту (метод №1), тобто за 20 300дол. США за одиницю товару (1 шина).

На підтвердження заявленої митної вартості, позивачем з митною декларацією форми МД-2 №110050002/2014/001197 було подано наступні документи:

- картка обліку суб’єкта ЗЕД №110/2012/0000530 від 21.10.2013 р.;

- транспортні залізничні накладні №АТ007511 від 13.04.2014 р., №АТ007512 від 13.04.2014 р.;

- сертифікат якості №б/н від 27.03.2014 р.;

- комерційна пропозиція АС-110/1 від 01.10.2013 р.;

- пакувальний лист б/н від 04.04.2014 р.;

- довідка фітосанітарного контролю №2719 від 13.04.2014 р.;

- довідка радіологічного контролю №2719 від 13.04.2014 р.;

- сертифікат походження товару №0002404 від 07.04.2014 р.;

- лист №10/14-RS від 06.05.2014 р.;

- рішення органу із сертифікації №066/3423 від 06.05.2014 р.;

Відповідно до ч.3 ст.337 МКУ, контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, інших електронних документах, пов'язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.

За результатами перевірки документів, доданих до МД, митним органом запитано додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи виробника) товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; якщо здійснювалось страхування – страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Декларантом на запит митного органу додано:

- мультимодальний коносамент №NSQPC 140438612 від 04.04.2014 р.;

- висновок експерта Криворізького представництва Дніпропетровської торгово-промислової палати від 13.05.2014 р. №Э-57;

- довідка підприємства від 14.05.2014 р. №30/6846 за підписом директора ПАТ “Інгулецький ГЗК”;

- лист фірми “Bridgestone” від 14.05.2014 р. №б/н;

- довідка підприємства від 15.05.2014 р. №31/6902 за підписом головного бухгалтера ПАТ “Інгулецький ГЗК”;

- комерційна пропозиція ОАО “Белшина” від 25.04.2014 р. №12/1426.

За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 20.05.2014 року №110000003/2014/000017/2, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість автошини 33.00R51**VRPSE-4 TL фірми Bridgestone, на підставі наявної інформації щодо митного оформлення ідентичних товарів із застосуванням другого методу визначення митної вартості товару, тобто з 20,300дол. США до 23,454дол.США за одиницю.

В картці зазначено, що по зазначеному товару метод визначення митної вартості за ціною договору не може застосовуватись відповідно до ч.2 ст.58 МКУ, так як використані декларантом відомості не є достовірними (підтвердженими).

З рішення про коригування митної вартості від 20.05.2014 року №110000003/2014/000017/2 вбачається, що підставою для його прийняття є результат митного контролю щодо правильності визначення митної вартості товарів шляхом перевірки даних та відомостей, які відповідно до ст.335 МКУ подаються органу доходів і зборів під час переміщення товарів через митний кордон України.

В результаті такого контролю встановлено, що документи, які додатково надані декларантом, не підтверджують заявлену у МД ціну товару, а саме:

- довідка підприємства від 14.05.2014 р. №30/6846 за підписом директора із закупок ПАТ “Інгулецький ГЗК” містить відомості про вартість товару у розмірі 22,300дол.США за шт., в той час як в МД заявлено 20,300дол.США за одиницю. Довідкою підприємства від 15.05.2014 р. №31/6902 - виправлено описку в ціні товару.

- в листі представника виробника фірми “BridgestoneCorporation” в РФ від 14.05.2014 р. №б/н зазначено, що ціна на товар формується індивідуально, безпосередньо для кожного клієнта. Проте, згідно з положення Генеральної угоди з тарифів і торгівлі митна вартість - це ціна продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції, без будь-якого зменшення звичайної конкурентної ціни;

- висновок експерта Криворізького представництва Дніпропетровської торгово-промислової палати від 13.05.2014 р. №Э-57 має довідковий характер, цінове дослідження проведене на основі інформації, отриманої з сайту мережі Інтернет іншої держави – Білорусії, ніж країна виробника – Японія.

- відсутні платіжні банківські документи на підтвердження оплати за товар.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п’ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об’єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За приписами ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

При цьому, згідно абз.1 ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на необґрунтованість вимог митного органу щодо необхідності подання документів по перевезенню та страхуванню товару, та вказує, що оскільки поставки товару здійснені на умовах СІР Кривий Ріг, то декларант не несе обов’язку щодо страхування та перевезення товару, так як зазначені витрати покладаються на продавця товару та включаються ним до його вартості, тому такі документи декларантом до митного оформлення надані не були.

Проте із зазначеним суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на таке.

Доводи позивача про те, що фірма “MarubeniCorporation” є офіційним представником фірми “BridgestoneCorporation” спростовуються матеріалами справи, оскільки контракт укладено фірмою “MarubeniCorporation” від власного імені.

Відтак, твердження митного органу стосовно того, що могла мати місце попередня закупівля товару компанією “MarubeniCorporation” продукції фірми “BridgestoneCorporation” для подальшого перепродажу Публічному акціонерному товариству “Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат”, є обґрунтованим та таким, що не спростовано поданими позивачем доказами. Зазначене передбачає включення у вартість товару торгової надбавки посередника, відомості про яку відсутні.

Поставка товару (автошин 33.00R51**VRPSE-4 TL фірми Bridgestone) здійснювалась на умовах поставки СІР м. Кривий Ріг, ж.д. станція Інгулець Придніпровської залізниці в терміни у відповідності з Інкотермс, в ред.2000.

Згідно умов Інкотермс 2000 продавець зобов’язаний доставити товар названому ним перевізнику та оплатити витрати, пов'язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. А відтак, саме покупець бере на себе всі ризики і будь-які додаткові витрати після доставки товару в такий спосіб.

Крім того, за умовами CIP на продавця також покладається обов'язок по забезпеченню страхування від ризиків втрати й ушкодження товару під час перевезення на користь покупця. Отже, продавець укладає договір страхування й оплачує страхові внески. Відповідно до умов терміна CIP, від продавця потрібно забезпечення страхування з мінімальним покриттям. У випадку здійснення перевезення в пункт призначення декількома перевізниками, перехід ризику відбудеться в момент передачі товару в піклування першого перевізника.

Згідно з п.6.1 названого контракту продавець повідомляє покупця по факсимільному зв’язку або по електронній пошті про готовність товару до відвантаження не пізніше за 5 робочих днів до дати відвантаження і, також, в продовж 48 годин від моменту відправки судна з порту відвантаження висилає по факсу чи електронній пошті копії відвантажувальних документів: мультимодального коносамента, рахунку-фактури, пакувального листа, сертифіката якості, сертифікату походження, страхового полісу,копію вантажно-митної декларації країни виробника.

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції,наявні документи не давали можливості здійснення перевірки всіх складових митної вартості товару при формуванні ціни товару для кінцевого споживача.

Крім того, у митного органу виник обґрунтований сумнів і щодо визначення заявленої позивачем митної вартості товару.

Позивач послався на наявність висновку Криворізького представництва Дніпропетровської торгово-промислової палати від 13.05.2014 р. №Э-57, згідно якого ціновий аналіз вартості товару здійснено на підставі інтернет-ресурсу виробника. Однак, зазначений ресурс не містять жодної інформації щодо ціни продукції та має виключно довідковий характер.

При цьому, суд першої інстанції врахував, що на час розгляду справи, згідно пояснень позивача, оплату за товар здійснено не було. Документи на оплату до суду апеляційної інстанції також не надано.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо того, що митним органом доведено неможливість визначення митної вартості за ціною контракту (методом 1) та необхідність визначення митної вартості товару саме за методом №2а (другорядним), тобто з дотриманням правила послідовності застосування методів, визначених Митним кодексом України.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» з огляду на законність постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2015 року у справі № 804/377/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу в повному обсязі складено 22.02.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун