Справа № 361/8229/15-а
Суддя: Білик Г. О.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Броварський міськрайонний суд Київської області
м.Бровари № справи 361/8229/15-а
№ провадження 2-а/361/26/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Білик Г.О.

при секретарі Коваль О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари адміністративну справу запозовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,

ПОСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду із вказаним адміністративним позовом про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 22 вересня 2002 року перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської областіта отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», а її чоловік ОСОБА_2, перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської областіта отримував пенсію відповідно до ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, 22 вересня .2015 року позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, оскільки у неї виникло таке право після смерті її чоловіка ОСОБА_2, учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС 1-ї категорії, інваліда 2-ї групи, який помер 24 травня 2015 року.

Проте, рішенням від 01.10.2015 року за № 12031/03, Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської областівідмовило їй у призначенні такої пенсії на підставі того, що визначити за наданими документами скільки годин та в якому населеному пункті перебував ОСОБА_2 не можливо.

ОСОБА_1 не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи їх незаконними, звернулась до суду та надала відповідні докази в підтвердження своїй позиції.

В судове засідання позивач не зявилася, про його проведення повідомлена належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, у наданих письмових запереченнях позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість, просив розглядати справи без її участі.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Таким чином, позивачка скористалась своїм правом на вибір виду пенсії, після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, який за життя перебував на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської областіта отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», і 22.09.2015 року звернулась до відповідного управління пенсійного фонду із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте,рішенням від 01.10.2015 року за № 12031/03 року відповідачем позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії, що на думку позивача є неправомірним та незаконним.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї, тобто в даному випадку слід застосувати ч. 2 цієї статті, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Судом встановлено, що померлий чоловік позивача, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть ОСОБА_3 І-ОК №338688 був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та був інвалідом ІІ групи, що підтверджується копіями довідки № КИО-1 № 146120.

Крім цього, про те, що ОСОБА_2 був учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 р.р. свідчить також копія Свідоцтва учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році, Серія А № 200713 від 12.11.1990 року.

Відповідно експертного висновку № 3579 від 17.07.2015 вбачається, що смерть ОСОБА_2 пов'язана з Чорнобильською катастрофою.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 березня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2012 року, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_4 у перерахунку розміру його основної та додаткової пенсії відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними, зобов'язано відповідача провести з 03 серпня 2010 року ОСОБА_4 перерахунок та виплату розміру основної та додаткової пенсій відповідно до ст. 50, п. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», та виплатити йому недосплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Отже, згідно вказаних документів вбачається, що право ОСОБА_2 на державну та додаткову пенсію відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було встановлено судом та підтверджується відповідними доказами.

Як зазначила позивач в позові вказана пенсія нараховувалась і виплачувалась її чоловіку до дня його смерті.

Частиною 1 ст.46 Конституції України передбачене право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках, передбачених законом.

Основним положенням щодо реалізації конституційного права громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя та здоров'я визначає Закон України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Цим законом передбачено визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, порядок визначення статусу та віку виходу на пенсію, розмірів пенсії по інвалідності та у зв'язку з втратою годувальника. Порядок обчислення розмірів пенсії та їх виплату, строк призначення та порядок їх перерахунку регулює Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до положень ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Пенсія в разі втрати годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, у розмірі 50 процентів пенсії по інвалідності померлого годувальника на одного непрацездатного члена сім'ї.

До непрацездатних членів сім'ї померлого годувальника належать особи, зазначені у ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст.26 цього Закону.

Як передбачено п. 3 ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

В матеріалах справи міститься пенсійне посвідчення позивача та посвідчення № 507473с дружини померлого громадянина із числа ліквідаторів категорії 1 , смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою та свідоцтва про одруження, з яких вбачається, що позивач є пенсіонером за віком та вдовою померлого ОСОБА_2, смерть якого пов'язана із Чорнобильською катастрофою, і має право на пільги і компенсації передбачені, в тому числі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, оскільки ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» помер внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, позивач, яка відповідно до положень ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є непрацездатним членом сім'ї померлого годувальника, має право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника в розмірі 50% пенсії по інвалідності померлого годувальника відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вимогами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» чітко встановлено, що чоловік (дружина) вважається непрацездатним членом сім'ї, якщо така особа є інвалідом або досягла пенсійного віку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що посилання відповідача на відсутність документів, які б підтверджували скільки годин та в якому неселеному пункті перебував ОСОБА_2, не можуть бути підставою для відмови у задоволення позову, оскільки право на вказану пенсію померлого встановлено судом, повторне підтвердження права на пенсію померлого нормами чинного законодавства не передбачено, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.11, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2 КАС України, ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати дії Управлінні Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області щодо відмови ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у переведенні її з пенсії за віком на пенсію у зв'язку із втратою годувальника у відповідності до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Броварах та Броварському районі Київської області перевести ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з пенсії за віком на пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 у зв'язку із втратою годувальника та призначити ОСОБА_1 згідно із ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію в розмірі 50 відсотків пенсії від пенсії чоловіка ОСОБА_2, який помер 24 травня 2015 року, з її подальшою виплатою, починаючи з 22 вересня 2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 160 КАС України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текс постанови виготовлений 22 лютого 2016 року

Суддя Г.О. Білик