Справа № 826/17715/15
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 лютого 2016 року письмове провадження № 826/17715/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О., розглянувши адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Керамхолл»
до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Керамхолл» (далі - ТОВ «Компанія «Керамхолл», позивач) звернулось до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС України (далі - Київська міська митниця ДФС України, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000044 від 23.07.2015; про визнання протиправним та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації № 100270001/2015/00115 від 23.07.2015; про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000045/2 від 24.07.2015; про визнання протиправним та скасування картки відмови у прийнятті митної декларації № 100270001/2015/00116 від 24.07.2015; про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000046/2 від 24.07.2015; про визнання протиправним та скасування картку відмови у прийнятті митної декларації № 100270001/2015/00117 від 24.07.2015; про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000047/2 від 24.07.2015; про визнання протиправним та скасування картку відмови у прийнятті митної декларації № 100270001/2015/00118 від 24.07.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було подано всі передбачені Митним кодексом України, документи, що підтверджують правомірність формування позивачем митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, проте митним органом оскаржуваними рішеннями відкориговано митну вартість товарів.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 14.12.2015 сторони заявили клопотання про подальший розгляд справи за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд м. Києва, встановив.

Між позивачем (покупець) та ТОВ «Кераміка Парадиж», (продавець) укладено контракт від 21.01.2015 № CР/ЕS/2015/02 відповідно до умов якого, продавець продав, а покупець придбав продукти і товари продавця, а саме керамічні плитки і декорації, експозитори.

З метою митного оформлення товару, що надійшов відповідно до вказаного вище контракту, позивачем подано митні декларації № 100270001.2015.219251, № 100270001.2015.219236, № 100270001.2015.219253 та № 100270001.2015.219231, якими заявлено до митного оформлення плитку та фріз кам'яної кераміки для підлоги та стін згідно переліку.

Разом із МД позивачем подано наступні документи: зовнішньоекономічний контракт; прейскурант (прайс-лист) виробника товару; рахунки-фактури (інвойси), сертифікати про походження товару загальної форми, інформацію про позитивні результати здійснення фітосанітарного контролю товару, інформацію про позитивні результати радіологічного контролю, листи виробника товару, картки особи, яка здійснює операції з товарами.

Митна вартість визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

За результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, митним органом виявлено, що подані основні документи містять розбіжності, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зокрема, згідно пункту 2 параграфу 1 контракту від 21.01.2015р. № CP/ES/2015/02 зазначено, що «кількість, асортимент, ціна за одиницю товару, вартість кожної доставки товарів, а також умови оплати будуть окремо погоджуватися між сторонами у формі специфікації, замовлення, проформи...» жодний з яких не надано. Також згідно пункту 8 параграфу 2 банківські реквізити зазначені в контракті від 21.01.2015 № CP/ES/2015/02 не відповідають банківським реквізитам зазначених у рахунку-фактурі.

Однак, органом митної служби електронними листами витребувано від позивача додаткові документи, а саме : транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; копію митної декларації країни відправлення товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою організацією та/або; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи на підтвердження митної вартості товару (за бажанням декларанта).

За результатами перевірки митної декларації та документів, що підтверджують визначену митну вартість, Київською міською митницею було винесене рішення про коригування заявленої митної вартості товарів від 23.07.2015 та 24.07.2015 №№ 100270001/2015/000044, 100270001/2015/000045/2, 100270001/2015/000046/2 та 100270001/2015/000047/2.

В свою чергу, рішення про коригування митної вартості товарів стали підставою для видання карток відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23.07.2015 та 24.07.2015 №№ 100270001/2015/00115, 100270001/2015/00116, 100270001/2015/00117, 100270001/2015/00118.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з пунктом 2 параграфу (а) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Відповідно до пункту 2 параграфу (b) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Згідно з пунктом 2 параграфу (с) статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року якщо дійсна вартість не може бути визначена відповідно до параграфу (b) цього параграфа, оцінка для митних цілей повинна базуватися на найближчому еквіваленті такої вартості, який можна визначити.

Згідно з частиною першою статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до частини першої статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно із частиною першою статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до частини шостої статті 264 Митного кодексу України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками подання позивачем митних декларацій Київською міською митницею ДФС витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Керамхол» додаткові документи для підтвердження митної вартості ввезеного товару, зокрема: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, прайс-листи виробника товару; копію митної декларації країни відправлення товару; висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою організацією та/або; інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи на підтвердження митної вартості товару (за бажанням декларанта).

За результатами отримання повідомлення митниці про необхідність надання додаткових документів, позивачем, електронними повідомленнями, надано наступні документи: виписки з бухгалтерської документації, прейскурант (прайс-лист), копії митних декларацій, міжнародні транспортні накладні. Документи, що підтверджують вартість перевезення, податкові накладні.

За наслідками подання позивачем зазначених документів, Київською міською митницею ДФС було винесено рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які обґрунтовано наступним: згідно пункту 2 параграфу 1 контракту від 21.01.2015 № CP/ES/2015/02 зазначено, що «кількість, асортимент, ціна за одиницю товара, вартість кожної доставки товарів, а також умови оплати будуть окремо погоджуватися між сторонами у формі специфікації, замовлення, проформи...» жодний з яких не надано. Також згідно пункту 8 параграфу 2 банківські реквізити зазначені в контракті від 21.01.2015 № CP/ES/2015/02 не відповідають банківським реквізитам зазначених у рахунку-фактурі.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що надання додаткових документів є необхідним у разі потреби в підтвердженні задекларованої декларантом митної вартості товару за першим методом, викликаної обґрунтованими сумнівами митного органу в достовірності відомостей, які містяться в поданих до митного оформлення товару документах.

Посилання митного органу на те, що в пункті 2 параграфу 1 контракту від 21.01.2015 № CР/ЕS/2015/02 зазначено, що «кількість, асортимент, ціна за одиницю товару, вартість кожної доставки товарів, а також умови оплати будуть погоджуватись окремо між сторонами у формі: специфікації, замовлення, проформи…», (які не було надано до митного оформлення) судом відхиляються, адже ст. 52 Митного кодексу України не містить в переліку обов'язкових документів такого пункту як «інші документи передбачені контрактом», а позивач надав всі документи згідно ст. 52 Митного кодексу України.

Також відповідач зазначає, що згідно пункту 8 параграфу 2 банківські реквізити зазначені в контракті від 21.01.2015 № CP/ES/2015/02, а саме : Ваnk: РKO ВР SА, Ul.Slowackiego 9. 97-300 Piotrkow Tryb. IBAN: РL 17 1020 3916 2084 0000 0000 9770 SWIFT: BPKOPLPW, не відповідають банківським реквізитам зазначених у рахунку-фактурі від 21.07.2015 № ZK (BANK PEKAO SA SWIFT/BIC : PKOPPLPW PL84 1240 3129 1111 0000 2755 0551). Тобто, вказані банківські реквізити не тотожні.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що 21.01.2015 між позивачем та ТОВ «Кераміка Паридиж» (Республіка Польща) укладено додаткову угоду №1 до Контракту, згідно з якою сторони домовились змінити пункт 11 параграфу 8 контракту на : BANK PEKAO SA, I ODZIAL W OPOCZNIE PL.KOSCIUSZKI 16 SWIFT/BIC : PKOPPLPW PL84 1240 3129 1111 0000 2755 0551.

Таким чином, банківські реквізити, зазначені в рахунку-фактурі від 21.01.2015, відповідають умовам Контракту.

До того ж, суд зауважує, що визначені в рахунках-фактурах та зовнішньоекономічному контракті банківські реквізити, на які покупець повинен сплатити вартість товару, тобто погоджений сторонами угоди напрямок розрахунків, жодним чином не стосується числового значення митної вартості цього товару, яку належить перевіряти митному органу. Відтак, відмінності в банківських реквізитах, указаних в угоді та у відповідному рахунку-фактурі, при умові, якщо отримувач коштів той самий, не можуть викликати сумнівів у дійсній ціні, яка підлягає сплаті за товар, що імпортується, і не являються законною підставою для витребування у декларанта додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України.

До того ж, митна декларація країни відправлення відноситься до групи документів, передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, які перевіряються митним органом лише якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тобто, митна декларація країни відправлення не є основним документом, що підтверджує складові митної вартості, яка була сплачена чи підлягає сплаті декларантом.

Відповідачем не спростовано дійсності поданих до митного оформлення основних документів, достовірності зазначених у них відомостей, контрактної ціни товарів, а також не доведено об'єктивної неможливості перевірити договірну ціну на підставі цих документів. Ані в оскаржуваних рішеннях, усупереч вимогам чинного законодавства щодо їх обґрунтованості, ані під час судового розгляду контролюючим органом не наведено обставин, які свідчили б про ознаки підробки в указаних документах, чи розбіжності у числових значеннях складових митної вартості імпортованих товарів.

Під час розгляду справи судом не встановлено передбачених частиною третьою статті 53 Митного кодексу України підстав для витребування у позивача (декларанта) додаткових документів та для коригування вартості задекларованого ним товару.

Відповідно до частини третьої статті 58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 64 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:

1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;

2)системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;

3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;

4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу;

5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;

6) мінімальної митної вартості;

7) довільної чи фіктивної вартості.

Суд звертає також увагу на те, що відповідачем не доведено неможливість застосування попередніх методів визначення митної вартості товарів.

Дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог, вислухавши доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Компанія «Керамхолл» про визнання протиправними та скасування рішень Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про коригування митної вартості товарів № 100270001/2015/000044 від 23.07.2015, № 100270001/2015/000045/2 від 24.07.2015, № 100270001/2015/000046/2 від 24.07.2015; № 100270001/2015/000047/2 від 24.07.2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23.07.2015 № 100270001/2015/00115 та від 24.07.2015 №№100270001/2015/00116, 100270001/2015/00117 та 100270001/2015/00118.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Керамхолл» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості № 100270001/2015/000044 від 23.07.2015, № 100270001/2015/000045/2 від 24.07.2015, № 100270001/2015/000046/2 від 24.07.2015; № 100270001/2015/000047/2 від 24.07.2015 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 23.07.2015 № 100270001/2015/00115 та від 24.07.2015 №№100270001/2015/00116, 100270001/2015/00117, 100270001/2015/00118.

Судові витрати в сумі 596,04 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Керамхолл» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.О. Арсірій