Справа № 591/711/16-а
Суддя: Клименко А. Я.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/711/16-а
Провадження № 2-а/591/114/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

розглянувши у порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Суми

про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Суми і свої вимоги мотивує тим, що з 09.12.2014 року їй було призначено пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 70 % заробітної плати, але при нарахуванні та призначенні пенсії їй не була врахована індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення. 28.01.2016 року вона звернулася до відповідача із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії, однак їй було відмовлено. Вважає відмову в перерахунку пенсії неправомірною, а тому просить суд визнати дії відповідача протиправними та зобовязати відповідача здійснити з 28.01.2016 року перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» в розмірі 70% заробітної плати, з включенням до складових заробітної плати сум індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірах, що вказані у довідках виданих Управлінням майном обласної ради від 25.01.2016 року №25 та від 08.12.2014 року № 2, а також стягнути на її користь судовий збір в розмірі 551,20 грн..

Від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких просять відмовити в задоволенні позову в звязку з необґрунтованістю та безпідставністю вимог.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку скороченого провадження, оскільки сторонами надано достатньо доказів на підтвердження та обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Суд, вивчивши матеріали даної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного:

ОСОБА_1 з 09.12.2014 року призначена пенсія за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 70%.

28.01.2016 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії з врахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення з урахуванням довідки виданої Управлінням майном обласної ради від 25.01.2016 року №25, однак листом Управління Пенсійного фонду України в м. Суми від 04.02.2016 року за №37/к їй було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії.

Однак з такою відмовою відповідача в здійсненні перерахунку пенсії суд не погоджується, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 37-1 Закону України «Про державну службу» встановлено, що перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" в структуру заробітної плати входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну службу" заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та індексація заробітної плати входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначені виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. До такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Оскільки з наданої позивачем довідки вбачається, що на суми індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення нараховується збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а тому ці суми мають бути враховані при обчисленні пенсії.

Таким чином, висновок відповідача про те, що індексація заробітної плати та матеріальна допомога на оздоровлення, на які нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, не враховуються при обчисленні розміру пенсії державного службовця, оскільки такі види виплат не включаються до складу заробітної плати державного службовця, є помилковим.

Так, у спірних правовідносинах слід надати перевагу нормам ст. 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення", які є спеціальними в питаннях призначення та перерахунку пенсії державного службовця, а не положенням Законів України "Про державну службу", який щодо спірних правовідносин є загальним.

Тобто, аналіз наведених положень законів дає підстави для висновку, що індексація заробітної палати та матеріальна допомога на оздоровлення входили до системи оплати праці державного службовця, які повинні враховуватись при призначенні йому пенсії.

Вищенаведене узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 20.02.2012 року, яка в силу ст.244-2 КАС України є обов'язковою для всіх судів України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі , в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, відмовляючи у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням індексації заробітної сплати та матеріальної допомоги на оздоровлення, діяло не на підставі та не у спосіб, що передбачені Законами України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", Закону України «Про пенсійне забезпечення», а тому позовні вимоги про зобов'язання здійснити позивачеві перерахунок пенсії з урахуванням зазначених видів виплат підлягають задоволенню.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213 у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України „Про державну службу та ряд інших, у звязку з чим з 01.06.2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених Законі України «Про державну службу», не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 58 КУ, закони та нормативно правові акти не мають зворотньої дії в часі. Крім того, нормами чинного законодавства визначено, що не допускається погіршення положення пенсіонера.

Згідно з рішенням КСУ від 09.02.1999 року № 1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Вирішуючи позовні вимоги за позовом до субєкта владних повноважень, суд виходить із конституційних принципів, на яких базуються здійснення прав та свобод людини та громадянина в Україні, включаючи права на пенсійне забезпечення, які передбачені Конституцією України, з неможливості скасування та звуження права на пенсійне забезпечення. Правовою гарантією забезпечення державою цього права є виконання прийнятих на себе зобовязань, що слідує з принципів верховенства права, закріпленого ст. 8 Конситуції України.

З урахуванням наведених норм та обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідачем безпідставно було відмовлено у здійсненні позивачу перерахунку пенсії, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» перерахунок призначеної пенсії у разі виникнення права на підвищення пенсії проводиться з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заява з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Суми із завою про перерахунок його пенсії 28.01.2016 року. Таким чином, перерахунок її пенсії необхідно провести з 01.02.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати в сумі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 37 Закону України «Про державну службу», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про оплату праці», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. ст. 41,45,48 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 2,6, 7-9, 11,17-19, 69-71, 94, 159-163, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Суми в частині відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Суми починаючи з 01 лютого 2016 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії державного службовця, визначеної на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), з врахуванням індексації заробітної плати та матеріальної допомоги на оздоровлення відповідно до довідок виданих Управлінням майном обласної ради від 25.01.2016 року № 25 та від 08.12.2014 року № 2 в розмірі 70 відсотків.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. судового збору.

Постанову суду може бути оскаржено відповідно до ст. 186 КАС України до Харківського апеляційного адміністративного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10-ти днів з дня проголошення постанови, або протягом 10-ти днів з дня отримання копії постанови.

СУДДЯ А.Я. КЛИМЕНКО