Справа № 805/255/16-а
Суддя: Кірієнко В.О.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/255/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 лютого 2016 р. Справа №805/255/16-а

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кірієнко В.О., розглянувши у приміщенні суду за адресою: м. Слов’янськ, вул. Добровольського, 1, позовну заяву Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал Агролідер» про стягнення з розрахункових рахунків податкового боргу в розмірі 22 823 162,88грн., -

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал Агролідер» про стягнення з розрахункових рахунків податкового боргу в розмірі 22 823 162,88грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2016 року позовну заяву було залишено без руху та позивачу було надано строк для усунення недоліків до 29 лютого 2016 року, шляхом надання доказів сплати судового збору в розмірі 342 347,44грн.

Представником позивача через канцелярію суду 19.02.2016року було надано клопотання про відстрочення терміну сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке обґрунтовано відсутністю на рахунках ОДПІ грошових коштів для сплати судового збору та позбавлення позивача права на розгляд його справи у суді, що є перешкоджанням доступу до суду.

З приводу заявленого податковим органом клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві положення Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору” від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015 року, передбачено, що Кабінету Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже, суб’єкти владних повноважень, які з 01.09.2015 року позбавлені пільг щодо сплати судового збору, повинні бути забезпечені відповідним фінансуванням.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», якою доведено до відома суддів апеляційних, окружних адміністративних судів та місцевих загальних судів довідку про результати вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір», якщо бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати. Водночас якщо ці бюджетні установи діють як суб’єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Податковий орган є бюджетною установою, однак спірні правовідносини виникли в результаті реалізації владних управлінських функцій (здійснення контролю за своєчасністю та повнотою сплати податків та зборів).

Наведене зумовлює висновок про відсутність передбачених чинним законодавством підстав для звільнення позивача від сплати судового збору або його відстрочення.

З приводу доводів позивача, які стосуються обмеження його доступу до суду, суд зазначає наступне.

22 травня 2015 року Верховною Радою України прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 484-VІІІ (далі – Закон № 484).

Набрання чинності Законом № 848 було відтерміновано до 01 вересня 2015 року, що визначено п. 1 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» цього Закону.

Разом з цим п. 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 848 Кабінету Міністрів України доручено забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, проект Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» внесений на розгляд Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України.

Реалізуючи право законодавчої ініціативи, Кабінет Міністрів України крім іншого обґрунтовував необхідність прийняття цього законопроекту тим, що внаслідок численних змін до Закону України «Про судовий збір» коло осіб, звільнених від сплати судового збору, є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет.

Метою законопроекту було запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Законопроектом передбачалося виключення органів державної влади з числа суб’єктів, що звільняються від сплати судового збору, що, за висновком суб’єкта законодавчої ініціативи, мало дисциплінувати їх у відносинах із судами та унеможливило зловживання ними своїми процесуальними правами, зокрема, у випадках безпідставного звернення до судів та безвідповідального оскарження судових рішень з огляду на саму лише безкоштовність звернення до суду.

З огляду на викладене суд не приймає доводи позивача про обмеження його права на доступ до суду внаслідок недостатнього бюджетного фінансування.

Отже, позивачем, станом на 29 лютого 2016 року недоліки позовної заяви не усунуті, у зв’язку з чим суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 108 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Маріупольської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал Агролідер» про стягнення з розрахункових рахунків податкового боргу в розмірі 22 823 162,88грн. - повернути позивачеві.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали з подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кірієнко В.О.