Справа № 287/25/15-а
Суддя: Ковальчук М. В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 287/25/15-а
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 року м.Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою про повернення помилково сплаченого судового збору посилаючись на ст.7 Закону України "Про судовий збір", мотивуючи її тим, що при подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного адміністративного суду, ним було помилково сплачено судовий збір не на рахунок вищевказаного суду, а на інший рахунок.

Відповідно до ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ), особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки ОСОБА_1 надав таку заяву, тому суд розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши заяву та надані документи, суд вважає, відмовити в задоволенні вимог заяви з наступних підстав.

Нормами ч.2 ст.87 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Зі змісту ст.7 Закону України "Про судовий збір" (далі Закон) слідує, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у звязку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

В даному випадку заявником помилково було сплачено судовий збір не на той рахунок, Законом та КАС України не передбачено механізму повернення помилково сплаченого збору.

Таке повернення судового збору врегульовано наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року N 787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".

Згідно з цим Порядкомповернення помилково або надміру сплаченого судового збору в національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України з відповідних бюджетних рахунків для зарахування цього виду надходження, відкритих у цих органах відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення помилково або надміру зарахованого до бюджету судового збору здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2011 року N 106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджету"контроль за справлянням надходжень бюджету у вигляді судового збору, серед інших суб'єктів, здійснюють Вищий адміністративний суд України та Державна судова адміністрація України.

Крім того, відповідно до роз"яснень Постанови|Довідки Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" у разі наявності підстав для повернення судового збору, відмінних від тих, які передбачені статтею 7 цього Закону, це питання вирішується у позасудовому порядку, визначеному наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року N 787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів". Тобто суди першої та апеляційної інстанцій можуть лише надати відповідну довідку органам Державної судової адміністрації України про те, що документ, за який сплачено судовий збір, до суду не надходив. Вищий адміністративний суд України як орган, що контролює надходження до бюджету судового збору за подання документів, які за законом можуть бути предметом його розгляду, повинен лише підготовити відповідне подання платнику судового збору для звернення до органу Казначейства про повернення судового збору.

Таким чином, повернення судового збору ухвалою суду можливе тільки з підстав, які визначені у статті 7 Закону про судовий збір, для його повернення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до повноважень суду не входить повернення помилково сплаченого судового збору, а тому заявнику слід відмовити в задоволенні заяви за безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.7 Закону України "Про судовий збір", ст.87 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2