Справа № 471/28/16-а
Суддя: Губанова В. М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/28/16-а
Провадження №2-а/471/1/16
Номер рядка звіту 18
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2016 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої - судді Губанової В.М.

при секретарі - Тягнирядно І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Миколаєві про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №918306 від 25.12.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Миколаєві про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №918306 від 25.12.2015 р., посилаючись на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено постанову серії ПС1 №918306, де вказано, що ОСОБА_1 25 грудня 2016 р. о 13:50 год. на вул.. Спаській (перехрестя вул.. Радянської), керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO, р/з ВА 4223 ВВ не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, при цьому не вказавши статтю, за яке передбачено таке правопорушення. До позову надав поліс №АЕ/6197318 від 23.12.2015 р., який почав діяти з 24.12.2015 року. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою та просить її скасувати.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обємі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заперечення, в якому посилається на законність та обґрунтованість винесення інспектором патрульної поліції постанови, просить справу розглядати без участі представника.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази в їх сукупності та які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій, чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Судом встановлено, що відповідно до постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 № 918806 від 25 грудня 2015 р., 25 грудня 2016 р. о 13:50 год. на вул.. Спаській (перехрестя вул.. Радянської), ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ-DAEWOO, р/з ВА 4223 ВВ не мав при собі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності накладено штраф в розмірі 425 грн.

В запереченнях, які знаходяться в матеріалах справи відповідач посилається на те, що позивачем було порушено ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, що перебуваючи в м. Миколаєві, ОСОБА_1 знаходячись на вул.. Спаській в районі перехрестя Радянської, припаркував автомобіль DAEWOO-LANOS на узбіччі в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 15.9 ПДР України та при перевірці документів на автомобіль, виявилося, що у позивача відсутній поліс обовязкового страхування, що є також порушенням п. 2.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 126 ч. 1 КУпАП. Згідно ст. 36 КУпАП інспектором було винесено одну постанову та накладено стягнення на ОСОБА_1 в розмірі 425 грн.

Позивач у своєму позові посилається на незаконність винесення постанови та вказує, що відповідачем не було складено протоколів по справі про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол по справі про вчинення адміністративного правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п'ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п'ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев'ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Візповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 Кодексу.

Згідно Правил дорожнього руху України пункт 2 передбачає обов'язки і права водіїв механічних транспортних засобів так як:

2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзвязку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків і (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий Державтоінспекцією МВС;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Крім того, в п. 15.9 Правил дорожнього руху передбачено заборону зупинки транспортних засобів ближче ніж 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Позивач в позові посилався на те, що він не водій транспортного засобу, а був лише пасажиром, однак в судове засідання доказів не надав, при цьому, на вимогу працівників патрульної поліції він надав всі документи на автомобіль, які були в нього в наявності.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 25 грудня 2015 року вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 їздила у справах до м. Миколаєва. Виявивши поломку автомобіля, вона припаркувала її на вул.. Спаській та пішла до банку зняти з картки кошти для придбання масла автомобільного. Коли повернулася, її чоловік повідомив, що працівник патрульної поліції виніс відносно нього постанову про накладення штрафу.

Згідно п. 2.2. Власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Наявність у позивача документів на транспортний засіб є підтвердженням користування останнім транспорним засобом.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач не надав доказів працівникам поліції на спростування фактів, викладених у вказаній постанові, однак надав до суду поліс обовязкового страхування від 23.12.2015 р., що не є доказом того, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, поліс був укладений до вчинення правопорушення.

Суд критично оцінює доводи позивача та свідка ОСОБА_3, щодо несправності автомобіля, оскільки зі змісту п.1.10 Правил дорожнього руху України вбачається, що вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка, в тому числі спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, є появою перешкоди для руху.

Отже, зупинка позивача для придбання мастила, не є вимушеною в розумінні Правил дорожнього руху, і не знімає з нього відповідальності за зупинку у невстановленому місці, оскільки позивач, як водій транспортного засобу, зобовязаний був на виконання вимог п.2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

За вимогами п. 15.15 Правил дорожнього руху у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити всіх заходів, щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити діяти згідно з вимогами п.п. 9.9 9.11 цих Правил. Зокрема, п. 9.10 Правил разом з увімкненням світлової сигналізації слід установити знак аварійної зупинки або миготливий червоний сигнал на відстані, що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 метрів до транспортного засобу в населених пунктах і 40 метрів поза ними.

Дану обставину представник позивача не підтвердив у судовому засіданні, як і ті обставини, що позивач не порушував Правила дорожнього руху.

Однак, відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова не відповідає вимогам статті 283 КупАП, а саме - не вказано нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення та місце розгляду справи, працівником поліції вказано лише вулицю без населеного пункту.

На підставі наведеного, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню.

В частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення суду відмовляє, оскільки це не входить до компетенції суду.

Відповідно до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 159, 160, 161, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Миколаєві про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС1 №918306 від 25.12.2015 р.

- задовольнити частково.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серія ПС1 № 918306 від 25 грудня 2015 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп., - визнати незаконною та скасувати.

В частині закриття провадження у справі відмовити.

На постанову протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до Одеського адміністративного апеляційного суду через Братський районний суд.

Суддя - Губанова В.Б.