Справа № 812/1548/15
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 лютого 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1548/15

Луганський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Олійник О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Дім "Євротрубпласт" до Луганської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2015 № 702180001/2015/000014/1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.06.2015 № 702180001/2015/00038,-

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2015 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Євротрубпласт» до Луганської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 19.06.2015 №702180001/2015/000014/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.06.2015 № 702180001/2015/00038.

В обґрунтування позову зазначив, що на виконання контракту від 12 березня 2015 року укладеного між Позивачем та компанією постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Група «ПОЛІПЛАСТИК» (Росія) № 1203-2015, на адресу Позивача 16 червня 2015 року було відвантажено партію товару у кількості 21 000,00 кг, на загальну суму 28 560,00 євро, відповідно до рахунку-фактури № ЭВ000621 від 10.06.2015.

З метою митного оформлення товару, передбаченого рахунком-фактурою, Позивачем була подана до підрозділу Відповідача декларацію від 19.06.2015 № 702180001/2015/001379, в якій товар задекларований у митний режим «імпорт», митна вартість товарів, визначена за ціною контракту - фактурна вартість товару визначена на рівні 28 560,00 євро, а митна вартість - 28971,12 євро.

Стверджував, що Відповідачем безпідставно не застосовано митну вартість товару за ціною договору за наявності всіх необхідних для цього документів. Наполягав на безпідставності вимог Відповідача стосовно витребування додаткових документів, відсутності чітко визначених критеріїв щодо витребуваних документів, порушені принципів забезпечення єдиного підходу митних органів до контролю правильності визначення митної вартості товарів.

В наслідок зазначених порушень митним органом 19 червня 2015 року прийнято рішення № 702180001/2015/000014/1 про коригування митної вартості товарів, яким збільшено митну вартість товару з 28 888,90 євро до 32 669,70 євро. На підставі зазначеного рішення, перший метод визначення вартості товару не застосовано у зв'язку з тим, що заявлені відомості про митну вартість не підтверджено документально у повному обсязі. Застосовано другорядний - за ціною договору щодо ідентичних товарів.

19.06.2015 Відповідачем складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 702180001/2015/00038.

Із зазначеними рішеннями позивач не згоден просив їх скасувати.

В судове засідання представник Позивача не прибув, надав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними у справі доказами.

Представник відповідача до суду не прибув, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, у раніше наданих письмових запереченнях (т.1 а.с. 86-93) зазначив, що підставою для витребування додаткових документів були наявні сумніви, оскільки відбулось зменшення фактурної вартості у порівнянні з попереднім митним оформленням з 1,54 євро/кг (додаткова угода від 27.05.2015 № 28 до контракту від 12.03.2015 № 1203-2015) до 1,36 євро/т (додаткова угода від 16.06.2015 № 32 до контракту від 12.03.2015 № 1203-2015) при фактичному збільшені рівня котирувань на поліетилен низького тиску.

З посиланням на вимоги і до частин третьої - четвертої статті 53 МК України у Позивача були витребувані документи, але останній їх своєчасно не надав, лише з листом від 08.09.2015 № 08/09-01, після збігу терміну визначеного частиною 8 статті 55 МК України декларантом надано комерційну пропозицію продавця на червень 2015 року, яка в свою чергу не спростовує сумніви щодо включення до митної вартості всіх її складових та не відображає причини зниження ціни товару.

Враховуючи неможливість застосування попереднього методу (основного), митну вартість оцінюваного товару визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів (у відповідності до статті 59 МК України) на підставі рівня митної вартості ідентичного товару із розрахунку 1,54 євро/кг з додаванням витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України (МД від 02.06.2015 №702180001/2015/001270).

Правову позицію обґрунтував посиланням на вимоги статей 53, 54, 58 59 МК України, лист Міністерства доходів і зборів України, що викладена у листі Міністерства доходів і зборів України від 05.11.2013 № 14693/6/99-99-24-02-04-15, щодо необхідності включення до митної вартості товарів витрат на оплату транспортно-експедиційних послуг, яка за його твердженням відповідає правовій позиції Вищого адміністративного суду України (постанова Вищого адміністративного суду України від 01.07.2009).

У відповідності до частини 7 статті 55 МК України товар випущено у вільний обіг з наданням гарантії за МД від 19.06.2015 № 702180001/2015/001381, тобто, органом доходів і зборів надано можливість декларанту довести заявлений рівень митної вартості товару шляхом надання додаткових документів. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов до наступного.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Євротрубпласт» (ідентифікаційний код 33090871), зареєстрований як юридична особа 29.07.2004 виконавчим комітетом Лисичанської міської ради Луганської області, з місцем знаходження в м. Рубіжному Луганської області, є субєктом зовнішньоекономічної діяльності, платником податку на додану вартість (т.1 а.с. 74-75).

Відповідач - Луганська митниця є юридичною особою, спеціально уповноваженим органом виконавчої влади у галузі митної справи, який має в своєму складі структурний підрозділ сектор митного оформлення митного поста «Сєвєродонецьк», на який відповідно до Митного кодексу України та тимчасового положення покладено безпосереднє здійснення митної справи, що не заперечують сторони по справі.

Згідно з статтєю 1 Митного кодексу України (далі - МКУ) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов'язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

12 березня 2015 року між Позивачем (за контрактом «Покупець») та товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Група «ПОЛІПЛАСТИК» (Росія, за контрактом «Продавець») було укладено Контракт № 1203-2015 (далі - контракт № 1203), за яким Продавець зобовязаний передати товар у власність «Покупця», а останній прийняти та оплатити товар поліетилен різних марок зазначених у специфікації (т.1 а.с. 19-23).

Відповідно до Розділу 3 вищезазначеного контракту № 1203 ціна на товар є договірною та зазначається у Специфікаціях, валюта контракту - ЕВРО, ціни на товар, вказані у Специфікаціях, зміні не підлягають.

Згідно з пунктом 2.3 контракту № 1203, товар, зазначений у Специфікації, може поставлятися окремими партіями.

10.06.2015 Специфікацією № 32 до вищезазначеного контракту № 1203 (далі - Специфікація № 32), сторони узгодили поставку на протязі червня 2015 року поліетилену ПЭ2НТ11-9 у кількості 42 000,00 кг за ціною 1,36 євро за 1 кг, загальною вартістю 57 120,00 євро (т.1 а.с. 24).

Відповідно до пункту 2.1. контракту № 1203-2015 торгівельні умови трактуються відповідно до Міжнародних правил "Інкотермс-2010" ( т.1 а.с.19).

На виконання умов контракту № 1203, на адресу Позивача 16 червня 2015 року було відвантажено партію товару у кількості 21 000,00 кг, на загальну суму 28 560,00 євро, відповідно до рахунку-фактури від 16.06.2015 № ЭВ000621 (т.1 а.с.25).

З метою митного оформлення товару, передбаченого рахунком-фактурою, Позивачем була заповнена та подана до підрозділу Відповідача - митного посту «Сєвєродонецьк» митна декларація від 19.06.2015 № 702180001/2015/001379 (далі - митна декларація 79 або МД 79), в якій Товар задекларований у митний режим «імпорт» (т.1 а.с. 96).

В митній декларації 79 Позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно за ціною контракту № 1203 в розмірі - 28560,00 євро (т.с.1 а.с.96).

Разом з митною декларацією Позивач надав митному органу: контракт від 12 березня 2015 року № 1203-2015 (т.1 а.с.19), специфікацію від 16.06.2015 № 32 (т. 1 а.с. 24), рахунок-фактуру від 16.06.2015 № ЭВ000621 (т.1 а.с 25), товарну накладну від 16.06.2015 №ЭВ000621 (т.1 а.с. 26), договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 29.12.2014 № 25-МД (т.1 а.с. 27), рахунок від 19.06.2015 № 296 (т.1 а.с 31), довідку про транспортно-експедиційні послуги від 19.06.2015 (т.1 а.с 32, зазначену довідку з невідомих причин Позивач в позові називає довідкою про транспортні витрати т.1 а.с. 4). Надання зазначених документів визнається сторонами як обов'язкове.

Додатково Позивачем було надано Відповідачу копії наступних документів: митну декларацію країни відправника № 10113070/170615/0008445, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) від 16.06.2015 № 113789, лист продавця товару від 24.01.2013 б/н, бухгалтерську довідку від 16.06.2015 б/н, калькуляцію від 16.06.2015 б/н (т. 1 а.с 33-39).

Згідно з статтею 55 МКУ митному органу надано право коригувати митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Митним органом 19.06.2015 прийнято рішення № 702180001/2015/000014/1 про коригування митної вартості товарів, внаслідок чого митну вартість товару збільшено з 28560,00 євро до 28971,12 євро (т.1 а.с. 11). У рішенні зазначено, що метод визначення вартості товару за ціною угоди не застосовано, у зв'язку з тим, що заявлені відомості про митну вартість не підтверджено документально у повному обсязі. Застосовано другорядний метод - за ціною договору щодо ідентичних товарів, а саме відповідно до декларації № 702180001/2015/001270 від 02.06.2015.

У вищевказаному рішенні зазначено, що відповідачем встановлені розбіжності та відсутність числових значень митної вартості товарів, які є обов'язковими при її обчисленні у відповідності до розділу 2 ст. 58 МКУ, а саме: до митної вартості товарів не включено в повному обсязі витрати на транспортування; згідно ISIS від 05.06.2015 спостерігається збільшення вартості на поліетилен низького типу виробництва "Казаньоргсинтез" впродовж червня 2014 року по червень 2015 року, вартість у червні 2015 року залишилась незмінною у порівнянні з травнем 2015 року; додатково врахована наявна у митного органу інформація щодо митної вартості товарів з ідентичними і подібними характеристиками, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни й у час, який є максимально наближеним (підпункт 2 пункту 2 ст. 55 МКУ) митна вартість яких вища.

В пункті 1 специфікації № 32 визначені умови постачання - FCA (а.с. 24).

Згідно з Міжнародними правилами "Інкотермс - 2010" умови Постачання FCA передбачають обов'язок покупця, у даному випадку позивача, нести витрати з транспортування товару від продавця до місця призначення. Згідно із інформацією, наявною у контракті № 1203-2015, та супровідних документах товар постачався з м. Клімовськ РФ до м. Рубіжне Україна.

Відповідач зазначив, що враховуючи наявність пов'язаності між продавцем та покупцем, що зазначено декларантом у гр. 9а ДМВ від 15.06.2015 № 702180001/2015/001379 (т.1 а.с. 96) можна вважати, що існуючий взаємозв'язок вплинув на заявлену митну вартість товарів. Дані факти призвели до виникнення сумнівів стосовно включення в ціну товарів всіх необхідних складових митної вартості у відповідності до умов поставки, та відповідно сумніви у заявленому рівні митної вартості товарів. У зв'язку із чим, необхідне подання додаткових документів у відповідності до ч.3 ст. 53 МКУ: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, а також, відповідно до ч.4 ст. 53 МКУ - виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортерів товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію) виробника.

Листом № 19/06-02 від 19.06.2015 позивач відмовився від подання додаткових документів (т.1 а.с. 40).

Через неподання документів, що стосуються складових митної вартості товару, відповідно до положень ч.6 ст.54, ч.2 ст. 58 МКУ, застосування основного методу визначення митної вартості неможливо, у зв'язку з тим, що заявлені відомості про митну вартість не підтверджено документально в повному обсязі, а тому 19.06.2015 митним органом складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів № 702180001/2015/00038 (т.1 а.с.14, 98).

Позивач листом від 20.08.2015 № 6162/2015 звернувся до відповідача про надання роз'яснень щодо витребування додаткових документів, у тому числі і за ВМД від 19.06.2015 № 702180001/2015/001381. У додаток до листа № 08/09-01 від 08.09.2015 про перегляд відповідачем низки спірних рішень про коригування митної вартості та застосування до товарів, випущених у вільний обіг, митну вартість за першим методом (ціною угоди), у тому числі і за ВМД від 19.06.2015 №702180001/2015/001381, відповідачу надано лише комерційну пропозицію продавця на червень 2015 року (т.1 а.с. 41-45).

Відповідачем на ці листи надано відповіді від 14.09.2015 № 2583/10/12-70-25 та від 24.09.2015 № 2336/10/12-70-25 про відсутність підстав для перегляду прийнятих рішень, оскільки дії митного органу щодо прийняття рішень про коригування митної вартості є правомірними та ґрунтуються на законі, а додаткові документи для перегляду митної вартості за ціною контракту позивачем не надані, крім комерційної пропозиції продавця на червень 2015 року, яка не спростовує сумніви щодо включення до митної вартості всіх її складових та не відображає причини зниження ціни товару (т.1 а.с. 46-53).

Посилання позивача на те, що разом з митною декларацією ним надано усі документи, необхідні для визначення митної вартості товару, суд вважає необгрунтованим з наступних підстав.

Наданий позивачем разом із митною декларацією № 702180001/2015/001379 від 19.06.2015 договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 29.12.2014 № 25-МД, укладений з ПП "Ростимир" (т.1 а.с. 27-30), не містить ідентифікаційних ознак за якими можливо його ототожнити з перевезенням товару за зазначеною декларацією.

Надані разом із митною декларацією рахунок № 296 від 19.06.2015 (т.1 а.с 31) та довідка про транспортно-експедиційні послуги від 19.06.2015, яку позивач в позові називає довідкою про транспортні витрати (т.1 а.с 32), не містить індивідуальних ознак за якими їх можливо достеменно пов'язати з договором від 29.12.2014 № 25-мд.

При цьому рахунок № 296 крім витрат на транспортні послуги містить інформацію про транспортно-експедиційні послуги по Україні в сумі 4583,33 грн, а довідка від 19.06.2015 містить інформацію про транспортно-експедиційні послуги, далі мовою оригіналу: "от п/п до г. Рубежное составили 5500,00 грн". Таким чином, зазначені документи співпадають за витратами на транспортні послуги та мають розбіжності в значеннях про транспортно-експедиційні послуги.

Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність" визначено, що експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Суд не приймає до уваги документи, надані представником позивача разом з додатковими поясненнями, а саме копії документів: заявки № 396 від 15.06.2015, договору доручення № 181 від 10.09.2014, заявки № 396 ПП "Ростимир", акта № 489 від 19.06.2015, рахунку перевізника № 489 від 19.06.2015, виписка по банківському рахунку ПП «Ростомир» за 23.07.2015, акт здачі-прийнмання робіт № ОУ-0000289 від 19.06.2015, платіжного доручення № 1559 від 10.07.2015, лист ПП «ростомир» від 07.12.2015 № 75, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, оскільки зазначені документи не були подані позивачем до митного органу при митному оформленні товару, ВМД № 702180001/2012/001270 від 02.06.2015, декларація митної вартості від 02.06.2015, рахунки-фактури № ЄВ000569 від 27.05.2015, рахунок-експедитора № 246 від 28.05.2015, довідки про транспортно-експедиторські витрати від 28.05.2015 (т.1 а.с.197-221).

Крім того, п. 3.3 договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 29.12.2014 № 25-МД передбачено, що водій Перевізника (ПП "Ростимир"), який здійснює перевезення вантажу, є експедитором та уповноважений здійснювати фактичне та документальне приймання вантажу від вантажовідправника з оформленням відповідного акта про приймання вантажу до перевезення.

Оскільки, перевезення вантажу за ВМД від 19.06.2015 №702180001/2015/001379 здійснював один і той же водій як територією Російської Федерації, так і територією України, а відповідно він же виконував функції експедитора, то позивачем безпідставно віднесено транспортно-експедиційні послуги лише на митну територію України.

Згідно частини 6 статті 54 МКУ орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частини другий - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

В даному випадку Позивач не надав відповідачу документальне підтвердження складових митної вартості зокрема договору з третіми особами стосовно перевезення товару та документів пов'язаних з його виконанням. Додаткові документи щодо виконання договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 29.12.2014 № 25-МД, що надані позивачем до суду, до митного органу ним не надавались, хоча надати такі документи митний орган пропонував позивачу.

Статтею 55 МКУ надано право митному органу коригувати митну вартість товарів.

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із пунктом 9 статті 55 МКУ у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.

Аналіз наведених вище норм законодавства свідчить, що до виключної компетенції митних органів належить перевірка та контроль правильності обчислення декларантом митної вартості товару. Саме митний орган встановлює достатність наданих декларантом документів для підтвердження митної вартості товару.

Відповідно до статті VII п.2. (a) Генеральної угоди по тарифам и торгівлі 1947 року (ГАТТ 1947), ратифікованої Верховною Радою України шляхом прийняття Закону України № 250-VI від 10.04.2008, оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватись на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватись на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних оцінках.

В статті VII п.2 "b" цієї угоди вказано, що під "дійсною вартістю " слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або і) з порівнюваними кількостями, або іі) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Статтею 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року визначено, що ніщо в цій Угоді не тлумачиться як обмежуюче або таким, що ставить під сумнів право податкових адміністрацій переконуватися у правдивості або точності будь якої заяви, документу або декларації, що надаються для цілей митної оцінки.

Відповідач згідно з наведеними законодавчими нормами надав позивачу можливість підтвердити заявлену митну вартість чи відкоригувати її шляхом надання додаткових документів, однак позивач не надав затребуваних додаткових документів у повному обсязі або інших документів щодо підтвердження чи узгодження з Митницею заявленої митної вартості спірного товару, не обґрунтував неможливість надання додаткових документів. Інших способів, ніж витребування митним органом додаткових документів та надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено. У контролюючого органу були достатні підстави для сумніву щодо правильності митної оцінки товару (інформація про те, що вартість ідентичного та подібного товару, який поставлявся також і самим Товариством протягом 2015 року, перевищує заявлений декларантом рівень митної вартості), тому Митниця обґрунтовано запропонувала позивачу надати додаткові документи, які, в свою чергу, Товариство відмовилося надати, що дало підстави для визначення митної вартості відповідачем.

З пояснень відповідача, та наданих останнім документів, стосовно проведення консультацій, встановлено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, було виявлено, що подані декларантом документи містять розбіжності та відсутні всі відомості на підтвердження числових значень складових митної вартості товару. Стверджував, що до митної вартості товарів не включено у повному обсязі витрати на транспортування, а саме витрати на експедиційні послуги.

Відповідачем правомірно врахувано під час перевірки фактичне зменшення фактурної вартості за одиницю товару у порівнянні з попереднім митним оформленням з 1,54 євро/кг (додаткова угода від 27.05.2015 № 28 до контракту від 12.03.2015 № 1203-2015) до 1,36 євро/т (додаткова угода від 16.06.2015 № 33 до контракту від 12.03.2015 № 1203-2015) при тому, що згідно з аналізом цінової інформації періодичного видання ICIS, рівень котирувань на поліетилен низького тиску поступово збільшувався наступним чином: ICIS від 30.04.2015 - 1280 - 1450 дол. США/т на умовах DAF Росія, ICIS від 08.05.2015 - 1460 - 1550 дол. США/т на умовах DAF Росія, ICIS від 22.05.2015 - 1460 - 1550 дол. США/т на умовах DAF Росія, ICIS від 11.06.2015 - 1460 - 1580 дол. США/т на умовах DAF Росія ( том 1 а.с.124-127).

Тобто, у квітні - червні 2015 року відбувається поступове зростання цін на поліетилен низького тиску на умовах поставки DAF Росія.

Приймаючи до уваги посилання сторін на періодичне видання ICIS як на джерело інформації, та відсутність даних про спростування наведеної в ньому інформації, у суду відсутні підстави вважати неправомірним використання зазначеної інформації відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст.59 МКУ у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Згідно із статтею 53 МКУ декларант для підтвердження заявленої митної вартості,у тому числі подає транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Таким чином, враховуючи умови поставки товару та вимоги статті 53 МКУ позивач зобов'язаний надати відповідачу документи про вартість перевезення товару.

Відповідно до частини третьої статті 53 МКУ у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) визначені додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною четвертою статті 53 МКУ визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Перелік документів наведений повністю оскільки Позивач наполягав на відсутності права у Відповідача вимагати додаткові документи та стверджував про фактичне надання необхідних документів.

Позивачем самостійно у графі 9а митної декларації зазначено про пов'язаність між собою продавця та покупця (т.1 а.с.96). Оскільки відповідачу засновницькі документи не надавались, відповідно він мав підстави вважати наявною пов'язаність між продавцем та покупцем.

З урахуванням викладеного при здійснені аналізу формування ціни товару та рівня коригувань на поліетилен низького тиску згідно з періодичним виданням ІСІS, посадова особа митниці мала обґрунтовані підстави вважати, що на заявлений декларантом рівень митної вартості вплинув взаємозв'язок між продавцем та покупцем. Таким чином в даному випадку позивач зобов'язаний був надати додаткові документи.

З урахуванням викладеного при опрацюванні наданих декларантом документів у посадової особи відповідача були підстави вважати наявними розбіжності, відсутність числових значень складових митної вартості товарів та, у відповідності до частин третьої та четвертої статті 53 МКУ, витребувати у позивача наступні документи:

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-л исти) виробника товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом)

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються, відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортеру товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію) виробника.

У відповідності до ч. 3 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язаний протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Вирішуючи питання про правильність визначення митним органом митної вартості товару за другим методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів), суд вважає за необхідне зазначити, що частиною першою статті 57 МКУ визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 МКУ).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МКУ).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4 ст.57 МКУ).

Наданими відповідачем доказами підтверджено, що митним органом проведено консультацію з декларантом згідно з вимогами частини 4 статті 57 МКУ, в процесі якої декларанту надано роз'яснення причини незастосування першого методу визначення митної вартості, повідомлено про рівень цін на подібні та ідентичні товари, запропоновано здійснити коригування митної вартості оцінюваного товару за другим методом визначення митної вартості товару (за ціною договору щодо ідентичних товарів) відповідно до ст. 59 МКУ на підставі рівня митної вартості ідентичного товару - на однакових умовах поставки із розрахунку 1,54 євро/кг, з урахуванням того, що ВМД від 02.06.2015 № 702180001/2015/001270 подавалась позивачем щодо аналогічних товарів, того самого виробника та за тим самим контрактом, на підставі якого оформлено спірну ВМД.

Таким чином судом достовірно встановлено дотримання відповідачем процедури проведення консультацій та черговості застосування методів визначення митної вартості. .

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч.3 ст.58 МКУ).

Відповідно до ч.2 ст.59 МКУ при визначені митної вартості за ціною ідентичних товарів за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як фізичні характеристики, якість та репутація на ринку, країна виробництва, виробник (ч.2 ст.59 МКУ).

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.59 МКУ).

У даному випадку митним органом як ідентичний товар прийнято партію товару між тими самими продавцем та покупцем, що оформлена на підставі ВМД від 02.06.2015 № 702180001/2015/001270 із розрахунку 1,54 євро/кг з додаванням витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням наявності обгрунтованих сумнівів у митного органу щодо підстав зниження митної вартості товару, що поставлявся різними партіями на підставі одного контракту, неподання декларантом додаткових документів, які пропонував надати митний орган, чи інших наявних на підтвердження задекларованої митної вартості, що потягло за собою відсутність відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за такі товари, судом встановлено, що Луганською митницею правомірно відмовлено декларанту у застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Другий метод визначення митної вартості товарів було застосовано відповідачем послідовно, обгрунтовано, тому суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача при прийнятті оскаржуваних рішень, а, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

У зв'язку із відмовою в задоволені позову судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Євротрубпласт» до Луганської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16.06.2015 № 702180003/2015/000002/1 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.06.2015 № 702180003/2015/00007 відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено та підписано 29 лютого 2016 року.

Суддя В.С. Шембелян