Справа № 161/16321/13-а 2а/161/797/13
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 р. Справа № 876/15411/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправною відмову відповідача щодо проведення виплати йому підвищення до пенсії як інваліду війни ІІ групи в розмірі не менше 350% мінімальної пенсії за віком та зобов'язати відповідача здійснити нарахування та виплачувати підвищення до пенсії як інваліду війни ІІ групи в розмірі не менше 350% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2013 року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова мотивована тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області виплачувало ОСОБА_1 спірне підвищення до пенсії в розмірі, визначеному ч. 4 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в редакції, яка набрала чинності з 01.01.2006 року, а саме 40% мінімальної пенсії за віком. Отже, дії відповідача є правомірними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Постанову в апеляційному порядку оскаржив представник позивача, вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення. Просить постанову скасувати та прийняти нову, якою позов задовольнити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що зміни до ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що набули чинності з 01.01.2006 року, а саме зменшено розмір підвищення до пенсії як інвалідам війни ІІ групи з 350% до 40% мінімальної пенсії за віком, є неконституційними, оскільки звужують обсяг прав даної категорії осіб, що недопустимо в силу вимог ст. 22 Конституції України. Тому в даному випадку повинні застосовуватись відповідні положення даного Закону, чинні до внесення зазначених вище змін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановив суд, ОСОБА_1 є інвалідом війни ІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для вереранів війни - інвалідів війни, що підтверджується відповідним посвідченням (а.с.13).

Частиною 4 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що інвалідам війни ІІ групи пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії підвищується на 350 процентів мінімальної пенсії за віком.

Однак Законом України від 05.10.2005 року "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який набрав чинності з 01.01.2006 року, було внесено зміни, зокрема, до ч. 4 ст. 13 цього Закону та викладено її в такій редакції: " інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове

утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість

пенсії, підвищуються, зокрема інвалідам ІІ групи, на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність".

Як зазначило Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області в листі-відповіді від 13.09.2013 року № 530/О-07, наданій ОСОБА_1, і в запереченні на позов, а також не заперечується позивачем, йому виплачується пенсія з урахуванням підвищення до пенсії як інваліду війни ІІ групи в розмірі 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, тобто в розмірі, встановленому чинним законодавством.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Твердження позивача про неконституційність зазначених вище змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" колегія суддів вважає безпідставним, оскільки відповідно до ст. ст. 147, 150 Конституції України та ст. 12 Закону України "Про Конституційний Суд України" виключно Конституційний Суд України вирішує питання про відповідність законів та інших правових актів Конституції України і дає офіційне тлумачення Конституції України та законів України.

А згідно з ст. 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Зазначені вище положення Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не визнавались у встановленому порядку Конституційним Судом України такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), отже, є чинними і підлягають виконанню.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий О.М. Довгополов

Судді Л. Я. Гудим

В. В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлений 25.02.2016 року