Справа № 808/8732/15
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року о 17 год. 07 хв.Справа № 808/8732/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Семененко М.О.

за участю секретаря судового засідання Бірюкової І.В.

за участю представників:

позивача - Кравченка С.І.,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_3) до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення від 19.10.2015 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами перевірки дійшов необґрунтованих висновків про неправомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціях з придбання позивачем технологічного обладнання для сортування, очищення, лущення, сепарації та розділення сипучих матеріалів і насіння сільськогосподарських культур, та зазначає, що дане обладнання використовувалось позивачем у власній господарській діяльності, оскільки він здійснює неспеціалізовану торгівлю харчовими продуктами, переважну більшість з яких складають сільськогосподарські культури. Крім того, представник позивача зазначив, що на даний час вищевказане обладнання реалізовано позивачем іншим особам, в результаті чого сформовано та сплачено податок на додану вартість у значно більшому розмірі, у зв'язку з чим жодної шкоди державі позивачем не завдано. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що за результатами проведеної перевірки позивача встановлено відсутність документального підтвердження використання позивачем придбаного технологічного обладнання у власній господарській діяльності, у зв'язку з чим контролюючий орган дійшов висновку про відсутність підстав для врахування даних операцій при формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа-підприємець Запорізьким міським управлінням юстиції 29.09.2008 №2001941, на податковий облік в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві взятий з 15.12.2014 та станом на 14.05.2015 перебуває на обліку в ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

В період з 14.05.2015 по 04.06.2015 співробітниками ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, за результатами якої складено акт №215/26-55-17-01- від 11.06.2015 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акта перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем, серед іншого, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті в бюджет, в розмірі 186488,00 грн., в т.ч. за листопад 2013 на загальну суму 24205,00 грн., лютий 2014 в сумі - 841,00 грн., березень 2014 - 3032,00 грн., квітні 2014 в сумі - 1479,00 грн., травень 2014 в сумі - 12738,00 грн., червні 2014 в сумі - 37162,00 грн., липні 2014 в сумі - 54879,00 грн., серпні 2014 в сумі - 19411,00 грн., вересні 2014 в сумі - 24681,00 грн. та жовтні 2014 в сумі 8060,00 грн. та встановлення завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі - 155091,79 грн., в т.ч. за лютий 2014 в сумі - 54411,00 грн., липень 2014 в сумі - 63062,00 грн. та за грудень 2014 в сумі - 37618,00 грн.

Не погодившись з висновками акту перевірки позивачем подано заперечення на акт перевірки №81 від 16.06.2015, за результатами розгляду яких контролюючий орган дійшов висновку про зменшення суми податку на додану вартість за листопад 2013 року на загальну суму 24205,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення - рішення № від 23.06.2015, яким позивачу збільшено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 241626,69 грн., в т.ч. основний платіж 162283,00 грн. та 79343,69 грн. штрафні санкції.

Не погодившись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ГУ ДФС у м. Києві.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 03.09.2015 №2572/С/26-15-10-08-16, прийнятим за результатами розгляду первинної скарги, скаргу позивача задоволено частково, скасовано податкове повідомлення-рішення від 23.06.2015 № в частині грошового зобов'язання по податку га додану вартість на суму 77581,69 грн. (основний платіж - 31047,00 грн., штрафні санкції - 46534,69 грн.), в іншій частині податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

У зв'язку з частковим скасуванням податкового повідомленням-рішенням від 23.06.2015 №, ДПІ у Жовтневому районі м. Запоріжжя прийнято податкове повідомлення-рішення № від 19.10.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 164045,00 грн., в т.ч. за основним платежем 131236,00 грн. та 32809,00 грн. штрафними санкціями.

Позивач оскаржив рішення ГУ ДФС у м. Києві до ДФС України, проте, рішенням ДФС України повторна скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення без змін.

Вважаючи висновки контролюючого органу безпідставними та не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки та рішення за результатами розгляду первинної скарги позивача, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованості цих висновків.

З акту перевірки судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення став висновок відповідача про заниження суми податку на додану вартість у зв'язку з тим, що підприємцем до складу податкового кредиту з ПДВ віднесено суми ПДВ на придбання обладнання, що не використовувалось у господарській діяльності позивача, а саме:

приймального бункеру, призначеного для завантаження твердої сировини в машину для лущення арахісу (Машина для лущення арахісу модель 3N01В03S);

розсів колібратора КФ 4 м з пультом управління в кількості 5 штук, аспірація для рушки з енергоузлом (1 штука), рушка (1 штука), пневмовібростіл ПВС - 3 з пультом управління (1 штука), аспірація для ПВС - 3 з енерговузлом (1 штука), норія НСТ-06, h=8м (1 штука), норія НСТ-06, h=6м (3 штуки), лабораторне сито (5 штук), решето фадєєва 790x990-2,6 (4 штуки), решето фадєєва 250x990-2,6 (2 штуки), решето фадєєва 790x990-2,5 (4 штуки), решето фадєєва 250x990-2,5 (2 штуки), сито фадєєва р-р 790x990 яч.3,0 (2 штуки), сито фадєєва р-р 1030x990 яч.3,0 (2 штуки), сито фадєєва р-р 790x990 яч.4,0 (2 штуки), сито фадєєва р-р 1030x990 яч.4,0 (2 штуки), решето фадєєва 790x990-2,8 (4 штуки), решето фадєєва 250x990-2,8 (2 штуки);

генератора ІЧ вимірювання та проектування обладнання.

Відповідно до рішення ГУ ДФС у м. Києві від 03.09.2015 №2572/С/26-15-10-08-16, прийнятого за результатами розгляду первинної скарги встановлено, що приймальний бункер, призначений для завантаження твердої сировини в машину для лущення арахісу (Машина для лущення арахісу модель 3N01В03S), був реалізований позивачем фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 відповідно до договору поставки № 080115 від 08.01.2015, у зв'язку з чим контролюючий орган вважає використання даного товару в господарській діяльності позивача підтвердженим, а віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість по операціях з його придбання - правомірним.

Суд зазначає, що відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, (далі - ПК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Положеннями п.198.2 ст.198 ПК України передбачено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

З матеріалів справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_3 у період з 01.01.2013 по 31.12.2014 здійснював господарську діяльність у сфері неспеціалізованої оптової торгівлі продуктами харчування (КВЕД 46.39), зокрема, сільськогосподарськими культурами - арахіс, коріандр, кориця, стружка кокосового горіху, виноград сушений, насіння маку не для посіву, кунжуту, слива сушена, кмин, абрикоси сушені, тощо, які імпортувались позивачем з Китаю, Індонезії, Індії, В'єтнаму, Туреччини та інших країн.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 21.08.2013 між позивачем та компанією «Qingdao Newart Peanut Machinery Co., Ltd», Китай, укладено контракт №35, відповідно до п.1.1 якого продавець - компанія «Qingdao Newart Peanut Machinery Co., Ltd» зобов'язується поставити, а покупець - ФОП ОСОБА_3 оплатити та прийняти товар китайського походження: машина для лущіння арахісу модель 3N01B03S (а.с.92-95).

Виконання умов контракту підтверджується наданою до матеріалів справи міжнародною товарно-транспортною накладною, платіжними дорученнями, митною декларацією (а.с.96-104).

Крім того, на підтвердження на підтвердження введення в експлуатацію вищевказаного технічного устаткування до матеріалів справи надано: наказ №1-о від 17.02.2014 «Про створення комісії з випробування та прийняття в експлуатацію основного засобу»; акт №1/2014 від 18.02.2014 про установку, випробування та пуск універсальної лінії з очистки олієнасіння, горіхів, сухопродуктів з овочів та фруктів №3N01B03S; наказ №2-0 від 18.02.2014 «Про введення в експлуатацію основного засобу», акт приймання-передачі внутрішнього переміщення основних засобів, інвентарну картку обліку основник засобів (а.с.105-111).

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що 01.04.2014 між позивачем та ТОВ «Інгредієнт - Україна» укладено договір №03/14, відповідно умов до якого предметом даного договору є виготовлення, установка та налаштування обладнання для підсушування арахісу, с метою подальшого лущіння (а.с.113-115).

На виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано рахунок-фактуру №080414 від 01.04.2014, видаткову накладну №ІН-0516-2 від 16.05.2014, податкову накладну №6 від 04.04.2014, відповідно до яких позивачем у контрагента було придбано генератор ІЧ випромінювання керамічний HTS/1 600W 245*60 (а.с.116-118). Оплата за придбаний товар та надані послуги підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.119-120).

Крім того, 08.08.2014 між позивачем та ПП «Сучасні Технологічні Системи» укладено договір №4, відповідно до умов якого предметом договору є проектування, виготовлення і пуско-налагодження обладнання - Мікронізатор СОЯР 500, який відповідає вимогам, викладений в Технічному завданні на проектування (а.с.121-124).

Виконання умов вищевказаного договору до матеріалів справи надано специфікацію №1, додаткові угоди №2, 3, акти про передачу давальницьких матеріалів, довіреності, рахунок фактури, видаткову накладну, податкову накладну, платіжні доручення (а.с.125-145).

Проведення модернізації основного засобу та введення його в експлуатацію до матеріалів справи надано наказ №5-о від 05.12.2014 «Про проведення модернізації основного засобу», наказ №6-о від 15.12.2014 «Про створення комісії з випробування та прийняття в експлуатацію модернізованого засобу», акт №3/2014, акт приймання-здачі, наказ №7-о «Про введення в експлуатацію основного засобу» (а.с.146-151).

Суд звертає увагу, що відповідно до пояснень представника відповідача, наданих в судовому засіданні, вищезазначені господарські операція (на підставі договору №03/14 від 01.04.2014 та договору №4 від 08.08.2014) також досліджувалась під час проведення перевірки, будь-яких заперечень щодо їх здійснення в межах господарської діяльності позивача не встановлено.

10 квітня 2014 року між позивачем та ТОВ «Спецелеватормельмаш» укладено договір №07-14, відповідно до умов якого продавець - ТОВ «Спецелеватормельмаш» зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити обладнання. Комплект поставки та склад обладнання узгоджується сторонами договору в специфікації (додаток №1) (а.с.191-193).

Відповідно до додатку №1 до договору №07-14 позивачем було придбано розсів колібратора КФ 4 м з пультом управління в кількості 5 штук, аспірація для рушки з енергоузлом (1 штука), рушка (1 штука), пневмовібростіл ПВС - 3 з пультом управління (1 штука), аспірація для ПВС - 3 з енерговузлом (1 штука), норія НСТ-06, h=8м (1 штука), норія НСТ-06, h=6м (3 штуки), лабораторне сито (5 штук), решето фадєєва 790x990-2,6 (4 штуки), решето фадєєва 250x990-2,6 (2 штуки), решето фадєєва 790x990-2,5 (4 штуки), решето фадєєва 250x990-2,5 (2 штуки), сито фадєєва р-р 790x990 яч.3,0 (2 штуки), сито фадєєва р-р 1030x990 яч.3,0 (2 штуки), сито фадєєва р-р 790x990 яч.4,0 (2 штуки), сито фадєєва р-р 1030x990 яч.4,0 (2 штуки), решето фадєєва 790x990-2,8 (4 штуки), решето фадєєва 250x990-2,8 (2 штуки), що підтверджується наданими до матеріалів справи первинними документами (а.с.194-203).

Введення в експлуатацію вищевказаного технологічного устаткування підтверджується наданими до матеріалів справи наказами, актами, інвентарною карткою обліку основних засобів (а.с.204-211).

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що товар, який імпортується позивачем в межах основного виду здійснюваної господарської діяльності, з урахуванням значного терміну та умов транспортування (морським транспортом), а також з урахуванням вимог щодо якості продукції, яка реалізується на території України, вимагає проведення первісної підготовки перед реалізацією, яка полягає в очищенні, сортуванні, просушуванні, лущенні та інше.

Саме для проведення такої первісної обробки імпортованого товару перед подальшою реалізацією позивачем придбано машину для лущіння арахісу модель 3N01B03S та лінію з очистки, калібрування та розділення олієнасіння, горіхів, зерна та сипучих продуктів, які дозволяють здійснювати очистку або лущення арахісу, очистку від сторонніх домішок, сушку шляхом вентиляції олієнасіння, горіхів, сухопродуктів з овочів та фруктів.

З пояснення представника позивача також встановлено, що саме у зв'язку з проведенням дій по первісній підготовці до реалізації імпортованого товару позивачем було додатково оформлено право на зайняття допоміжною діяльністю у рослинництві (КВЕД 01.61).

Суд зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства України підставою для формування податкового кредиту суб'єктами господарювання - фізичними особами, зареєстрованими платниками податку на додану вартість, при ввезені на митну територію України основних засобів є, як і для платників податку на додану вартість - юридичних осіб, взяття на облік такого майна в якості основних фондів та подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.

Суд вважає, що наданими до матеріалів справи доказами позивач підтвердив використання придбаного технологічного обладнання в межах господарської діяльності, у зв'язку з чим висновки контролюючого органу не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про правомірність віднесення позивачем до складу податкового кредиту суми коштів по придбанню лінії по лущінню арахісу та лінії з очистки , калібрування та розділення олієнасіння, горіхів, зерна та сипучих продуктів, оскільки таке устаткування безпосередньо використовувалось в господарській діяльності позивача під час первинної обробки імпортованого товару перед його подальшою реалізацією, що підтверджується матеріалами справи.

Посилання представника позивача на подальшу реалізацію ліній по очищенню імпортованої продукції, як на підставу неправомірності оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, судом до уваги не беруться, оскільки такі обставини не були підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, а відтак не входять до предмету доказування у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області від 19.10.2015 №.

Судові витрати в розмірі 1640,50 грн. (одна тисяча шістсот сорок гривень 50 коп.) присудити на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м.Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.О. Семененко