Справа № 638/20557/15-а
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 р.Справа № 638/20557/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бартош Н.С.

за участю секретаря судового засідання Дорошенко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.01.2016р. по справі № 638/20557/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Харківської міської ради

про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Виконавчого комітету Харківської міської ради, та просив:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Харківської міської ради стосовно відмови у прийнятті відповідних рішень з приводу організації житлово-будівельного кооперативу «Рибасівський»,

- зобов'язати Виконавчий комітет Харківської міської ради прийняти відповідні рішення щодо організації діяльності ЖБК «Рибасівський» у відповідності до ст.137 ЖК УРСР, та пунктів 2,3,4,5 Примірного статуту ЖБК, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186, а саме:

- визначити кількість громадян для організації ЖБК «Рибасівський» шляхом прийняття відповідного рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради,

- скласти списки осіб, які вступають до ЖБК «Рибасівський» шляхом прийняття відповідного рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради,

- організувати проведення загальних зборів, на яких буде прийняте рішення про організацію кооперативу «Рибасівський» шляхом прийняття відповідного рішення Виконавчого комітету Харківськї міської ради,

- прийняти рішення Виконавчого комітету Харківськї міської ради про затвердження рішення зборів про організацію ЖБК «Рибасівський» і список осіб, які вступають до кооперативу, і членів їх сімей.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.01.2016р. по справі №638/20557/15-а в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.01.2016р. по справі №638/20557/15-а позивач подав апеляційну скаргу, просить ї скасувати та прийняти нову постанову, якою його позов задовольнити у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача та представників сторін колегія суддів встановила, що позивач разом із членами його сім'ї ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов за загальною чергою та у списку осіб, які мають право на першочергове одержання житлової площі з урахуванням пільги мешканців ветхого будинку, що підтверджується довідками Управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства від 10.11.2015 року №2087 жх, №2088 жх.(а.с.12,13)

17.11.2015 року на підставі ст.133,137 ЖК УРСР та пунктів 2,3,4,5 Примірного статуту ЖБК, затвердженого Постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186 позивач та члени його сім'ї звернулись до відповідача з заявою, в якій просили його визначити кількість громадян для організації ЖБК «Рибасівський» шляхом прийняття відповідного рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради, скласти списки осіб, які вступають до ЖБК «Рибасівський» шляхом прийняття відповідного рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради, організувати проведення загальних зборів, на яких буде прийняте рішення про організацію кооперативу «Рибасівський» шляхом прийняття відповідного рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради, прийняти рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради про затвердження рішення зборів про організацію ЖБК «Рибасівський» і список осіб, які вступають до кооперативу, і членів їх сімей.

Листом від 24.11.2015 року №10762/9-15 Виконавчим комітетом Харківської міської ради позивачу та його сім'ї було відмовлено в задоволенні заяви, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду.

Колегія суддів вважає, що підстави для задоволення позову та апеляційної скарги відсутні виходячи з наступного.

Відповідно до ст.133 ЖК УРСР громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, вправі вступити до житлово-будівельного кооперативу і одержати в ньому квартиру. Відповідно до ч.2 ст.135 ЖК УРСР до членів житлово-будівельного кооперативу приймаються громадяни, які постійно проживають у даному населеному пункті і перебувають на обліку бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Згідно з ч.1 ст.137 ЖК УРСР Житлово-будівельні кооперативи організуються при виконавчих комітетах місцевих Рад народних депутатів, при підприємствах, установах і організаціях.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЖК УРСР порядок організації та діяльності житлово-будівельних кооперативів установлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу та іншими актами законодавства Української РСР.

Постанова Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» №1545-ХІІ від 12.09.1991 року врегулювала порядок тимчасового застосування законодавства Радянського Союзу на території незалежної, суверенної республіки Україна.

Цією постановою встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавчі органи місцевого самоврядування діють на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 N 280/97-ВР, з дня прийняття якого втратив чинність Закон Української РСР «Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування» від 07.12.1990 N533 X11.

Дійсно у відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 42 ЗУРСР «Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування» до повноважень Виконавчого комітету міської (міста обласного підпорядкування) Ради, крім повноважень, перелічених у пункті 1 цієї статті, зокрема, відносилось прийняття рішень про організацію житлово- будівельних і гаражних кооперативів, здійснення контролю за їх діяльністю.

Проте таких повноважень виконавчим органам відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 N 280/97-ВР не надано.

Крім цього починаючи з 2003 року, правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні, як системи кооперативних організацій, до яких відносяться кооперативи та кооперативні об'єднання, регулюються Законом України «Про кооперацію» №1087-ІУ від 10.07.2003 року (далі -Закон №1087). До законодавства про кооперацію віднесено норми Конституції України, ЦК України, цього Закону та інших нормативно-правових актів з питань кооперації і закріплено пряму вказівку усім кооперативам, створеними до набрання чинності цим Законом, привести свої статути у відповідність із ним.

Згідно із преамбулою цього Закону визначено, що цей Закон визначає правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні.

У статті 5 Закону №1087 визначено законодавство про кооперацію, до якого віднесено норми Конституції України, Цивільного кодексу України, цього Закону та інших нормативно-правових актів з питань кооперації.

Згідно із ст. 6 Закону №1087 передбачено, що відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Отже створюючи кооператив його засновники повинні визначитись із типом та напрямом діяльності кооперативу.

Статтею 7 Закону №1087 врегульоване питання створення кооперативу і визначено, що кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах.

Засновниками кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також юридичні особи України та іноземних держав, які беруть участь у діяльності кооперативів через своїх представників. Рішення про створення кооперативу приймається його установчими зборами. Чисельність членів кооперативу не може бути меншою ніж три особи. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами.

Статтею 8 Закону №1087 передбачені вимоги до статуту Кооперативу, та визначено, що статут є правовим документом, що регулює його діяльність.

Отже норми Закону №1087, на відміну від норм ЖК УРСР, по-іншому врегулювали правовідносини щодо створення та діяльності кооперативів, зокрема, обслуговуючих, що за напрямами діяльності віднесено до типу житлово- будівельних.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 755- IV від 15.05.2003 року (в редакції чинній на момент звернення позивача до відповідача) його дія поширюється на відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Стаття 3 цього ж Закону поширює сферу його дії на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.

Закон №755 є спеціальним законом, який врегульовує порядок засвідчення фактів створення юридичних осіб, за результатами перевірки порядку їх створення вимогам чинного законодавства.

Порядок проведення державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, встановлений ч. 2 ст. 4 та ст. 25 Закону №755, передбачає здійснення ряду заходів, зокрема: відбувається перевірка комплектності документів, які подаються державному реєстратору, та повноти відомостей, що вказані в реєстраційній картці; здійснюється перевірка документів, які подаються державному реєстратору, на відсутність підстав для відмови у проведенні державної реєстрації; здійснюється внесення відомостей про юридичну особу або фізичну особу - підприємця до Єдиного державного реєстру; оформлюється і видається виписка з Єдиного державного реєстру.

Статтею 27 Закону №755 визначено підстави для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи, серед яких, невідповідність установчих документів вимогам ч. 3 ст.8 цього Закону (щодо відповідності змісту установчих документів юридичної особи чинному законодавству) та/або порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом; невідповідність найменування вимогам закону.

За правилами ч. 3 ст. 25 Закону №755 державний реєстратор вносить запис до -ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про проведення державної реєстрації юридичної особи виключно за відсутності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації.

Слід зазначити, що норми ЖК УРСР та Примірного статуту в частині створення житлово-будівельних кооперативів суперечать Закону України «Про кооперацію» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» № 755-IV від 15.05.2003 року, який повинен застосовуватися до правовідносин, пов'язаних з реєстрацією будь-якої юридичної особи, в тому числі житлово-будівельного кооперативу.

Суд першої інстанції правомірно зазначив, що питання створення та діяльності кооперативів, метою яких є забезпечення економічних, соціальних та інших потреб їх членів, що, регулювалися Житловим Кодексом Української РСР та Примірним Статутом, вже врегульовано чинним законодавством України, зокрема, шляхом прийняття Цивільного кодексу України (2003), Закону «Про кооперацію» та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Не може бути визнано обґрунтованим посилання позивача на Постанову Верховного суду України від 17.06.2014 у справі №21-195а14.

В зазначеній постанові колегія суддів судових палат в адміністративних, господарських та цивільних справах Верховного суду України на підставі аналізу п. 12 «Перехідних положень», ст. 41 ЗК України, ст.ст. 133, 135, 137 ЖК УРСР, Примірного статуту дійшли висновку, що сільські, селищні та міські ради мають право розпоряджатися землями комунальної власності територіальних громад виключно в межах населеного пункту. При цьому, даючи дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність ЖБК, відповідна рада має враховувати мету створення такого кооперативу, порядок його організації та діяльності відповідно до вимог ЖК УРСР та Примірного статуту.

Отже предметом розгляду зазначеного у вказаному рішенні спору є питання врахування мети створення кооперативу, порядку організації його діяльності відповідно до вимог ЖК та Примірного статуту при наданні земельної ділянки ЖБК як спеціальному суб'єкту, передбаченому ст. 41 Земельного кодексу. В Постанові Верховного Суду України не розглядалось питання щодо відповідності норм ЖК УРСР та Примірного статуту іншим нормам цивільного законодавства, що регулює питання щодо створення та організації діяльності ЖБК.

Таким чином норми ст.ст.133, 135, 137 ЖК УРСР та Примірного статуту, згідно Постанови Верховної ради України від 12 вересня 1991 року N 1545-ХІІ «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР», можуть застосовуватись лише з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

Оскільки питання, щодо створення і діяльності житлово-будівельних кооперативів врегульовані Законом України «Про кооперацію» який є спеціальним, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців», відсутні правові підстави для застосування ст.ст. 133, 135, 137 ЖК УРСР та Примірного статуту.

Отже Виконавчий комітет Харківської міської ради, при розгляді звернення ОСОБА_1 та інших від 16.11.2015 року діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

На підставі викладеного суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.01.2016р. по справі № 638/20557/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Філатов Ю.М.
Судді(підпис) (підпис) Мельнікова Л.В. Бартош Н.С.
Повний текст ухвали виготовлений 29.02.2016 р.