Справа № 344/11675/15-а,2-а/344/459/15
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Справа № 876/11780/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Кушнерика М.П., Курильця А.Р.,

з участю секретаря судового засідання - Кіри Н.В.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача- управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, в якому просила визнати дії управління Пенсійного фонду у м. Івано-Франківську щодо обмеження виконання рішення Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року кінцевим терміном протиправними; зобов'язати управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську на постійній основі здійснювати включення до заробітку для обчислення пенсії сум отриманої матеріальних допомог на оздоровлення, на вирішення соціально- побутових питань та індексації на заробітну плату; зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії станом на 01 липня 2011 року з врахуванням допомог на здоровлення та соціально-побутових потреб, індексації на заробітну плату в тому відсотковому відношенні яке було застосовано на момент призначення пенсії, тобто 90 відсотків від заробітку з якого сплачено страхові внески, різницю недоотриманої пенсії виплатити з 20 грудня 2013 року та при черговому щомісячному нарахуванню та виплаті пенсії враховувати суми матеріальних допомог та індексації на заробітну плату та в тому відсотковому відношенні, яке було застосовано на момент призначення пенсії.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2015 року позовні вимоги в частині за період з 01 липня 2011 року по 11 лютого 2015 року залишено без розгляду у зв'язку з пропуском строку для звернення до адміністративного суду. Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську про визнання неправомірними дій та зобов'язання проведення перерахунку пенсії, включивши в суму заробітної плати для обчислення пенсії визначену матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, індексацію з 12 лютого 2015 року задоволено. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську здійснити ОСОБА_1 з 12 лютого 2015 року перерахунок та виплату пенсії державного службовця з врахуванням виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових потреб, індексації, та враховувати вказану суму при чергових перерахунках пенсії. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську повернути ОСОБА_1 різницю між отриманою нею з 12 лютого 2015 року та перерахованою сумами пенсії.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що право на врахування матеріальних допомог у структуру заробітної плати позивач мала з моменту призначення пенсії, а не прийняття рішення суду, що підтверджено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду у даній справі, якою визнано протиправною відмову відповідача врахувати ці матеріальні допомоги. Рішенням Львівського апеляційного адміністративного суду позивач захистила своє порушене право, а дата перерахунку (20 грудня 2013 року) визначена судом з врахуванням строку звернення до суду. Разом з тим, при прийнятті судового рішення, яке набрало законної сили, не вказано 90% співвідношення пенсії до зарплати, тому відповідач неправомірно зменшив відсоток при перерахунку пенсії до 80 % за вказаний період. Також суд безпідставно вважав пропущеним строк звернення до адміністративного суду та залишив без розгляду позовні вимоги за період з 01 липня 2011 року по 11 лютого 2015 року, оскільки постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року про зобов'язання відповідача здійснити з 20 грудня 2013 року перерахунок пенсії з врахуванням матеріальних допомог та індексації, яка набула законної сили 20 листопада 2014 року, виконана відповідачем у березні 2015 року, коли мала місце доплата до пенсії за період з 20 грудня 2013 року по 19 листопада 2014 року і одночасно зменшення відсоткового співвідношення пенсії до зарплати з 90% до 80%. Отже саме з березня 2015 року позивачу стало відомо про порушення її прав (копія листа відповідача від 13 березня 2015 року № 69/4-8/1), із позовом про їх захист вона звернулася 12 серпня 2015 року, тобто в межах встановленого ст.99 КАС України строку. Просить скасувати апеляційну скаргу задовольнити та змінити постанову суду першої інстанції в частині дати, з якої здійснювати нарахування і виплату пенсії - з 20 грудня 2013 року.

Позивач (апелянт) - ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення позивача (апелянта), перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області як отримувач пенсії за віком згідно з Законом України "Про державну службу" з 01 липня 2011 року.

До виходу на пенсію позивач працювала начальником відділу інспектування у соціальній сфері та культурі контрольно-ревізійного управління Івано-Франківської області. Страховий стаж позивача на посаді державного службовця становить 33 роки 11 місяців 3 дні. Загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітку - 90%.

Пенсія обчислена у розмірі 90 % від суми заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років, середньомісячної суми надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи та премій) за 24 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією.

Згідно з довідкою Державної фінансової інспекції в Івано-Франківській області від 20 січня 2014 року № 09-11-14-14/421 позивач на протязі 2006-2011 років отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, з яких були сплачені соціальні внески, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Разом з тим, управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області під час призначення пенсії позивачу не врахувало сум індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 21 липня 2014 року позов задоволено. Зобов'язано відповідача провести перерахунок пенсії позивача, включивши в суму зарплати для обчислення пенсії виплачену матеріальну допомогу на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, зобов'язано УПФ в м. Івано-Франківську виплатити ОСОБА_1 заборгованість в частині недорахованої суми пенсії з 01 липня2011 року та при черговому перерахунку пенсії враховувати суми матеріальної допомоги.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року у справі №876/7885/15 позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську задоволено частково. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську щодо відмови ОСОБА_1 у врахуванні матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань при призначенні пенсії державного службовця. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську включити ОСОБА_1 у місячний розрахунок заробітної плати для призначення пенсії державного службовця суми матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги на вирішення соціально-побутових питань та здійснити з врахуванням даних сум перерахунок і виплату позивачу недоотриманої пенсії державного службовця за період з 20 грудня 2013 року. Позовні вимоги за період до 20 грудня 2013 року залишено без розгляду.

Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську в березні 2015 року здійснило нарахування позивачу пенсії державного службовця відповідно до вказаного рішення суду з грудня 2013 року по дату набрання чинності рішенням суду 19 листопада 2014 року, та провело доплату на його виконання з урахуванням сум матеріальної допомоги, допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації у розмірі 80% від заробітку, і в подальшому знову нараховувало пенсію у розмірі 90% від заробітної плати без врахування допомог та індексації.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на перерахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 90 % від заробітної плати відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" із заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з якої сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням строку звернення до суду - 12 лютого 2015 року.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

На одержання пенсії державних службовців мали право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія призначалась в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, на які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшувалась на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_1 при призначенні обчислена у розмірі 90 % від суми заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг та вислугу років, середньомісячної суми надбавки за високі досягнення у праці або виконання особливо важливої роботи та премій) за 24 календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією.

Судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено факт не включення позивачу у суму заробітної плати для призначення пенсії державного службовця матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації, які входять у структуру заробітної плати, і з яких нараховані та сплачені страхові внески, що є порушенням вимог чинного законодавства і права позивача на включення таких при призначенні пенсії державного службовця.

Така правова позиція узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України (постанова від 20 лютого 2012 року справа №21-430а11, постанова від 28 травня 2013 року справа №21-97а13), а в силу вимог ст.244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З матеріалів справи вбачається, що управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області з 20 листопада 2014 року припинило виплату пенсії позивача з врахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації.

Колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо обмеження виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року кінцевим терміном є протиправними, оскільки пенсійні виплати здійснюються на постійній основі один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на визначений строк, із зазначенням кінцевого терміну.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів дійшла висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині, оскільки такими діями відповідача порушено право позивача на належне пенсійне забезпечення, а тому такі підлягають в цій частині задоволенню.

Щодо решти позовних вимог, то колегія суддів вважає, що такі підлягають задоволенню в межах строків звернення до суду, оскільки позивачу в силу вимог Закону України «Про державну службу» призначили пенсію державного службовця у розмірі 90% від заробітку, в який неправомірно не включили матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію, хоча такі відповідно до вимог чинного законодавства України входять у структуру заробітної плати, на них нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, при зверненні до суду з позовом про зобов'язання провести перерахунок пенсії з 01 липня 2011 року позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду, передбачений ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України - адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач про порушене право дізналася у березні 2015 року, коли їй здійснили виплату одноразово всієї суми за період з 20 грудня 2013 року по 19 листопада 2014 року і з 20 листопада 2014 року припинили виплату.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги за період з 01 липня 2011 року по 19 листопада 2014 року необхідно залишено без розгляду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального права, у зв'язку з чим постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198, п.п.1, 4 ч.1 ст.202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 жовтня 2015 року у справі № 344/11675/15-а, 2-а/344/459/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії за період з 01 липня 2011 року по 19 листопада 2014 року залишити без розгляду.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську Івано-Франківської області щодо обмеження виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2014 року кінцевим терміном.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в місті Івано-Франківську Івано-Франківської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії державного службовця у розмірі 90 % від заробітної плати відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" із заробітної плати з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, з яких сплачено страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (з 01 січня 2011 року - єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування) з 20 листопада 2014 року з урахуванням виплачених сум.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: М.П. Кушнерик

А.Р. Курилець

Повний текст постанови виготовлено 29 лютого 2016 року.