Справа № 336/8887/15-а (2-а/336/17/2016)
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2016 року справа № 336/8887/15-а (2-а/336/17/2016)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гімона М.М.

суддів: Білак С.В. Чумака С. Ю.

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2016 року в адміністративній справі № 336/8887/15-а (2-а/336/17/2016) за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначені йому пенсії за віком на загальних умовах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 03 вересні 2012 року та зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя призначити йому пенсію за віком з 03 вересня 2012 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників зайнятих в галузях економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2016 року в адміністративній справі № 336/8887/15-а (2-а/336/17/2016) у задоволенні даного позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішення суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати постанову суду і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування скарги апелянт вказує на помилковість визначення Управлінням ПФУ ОСОБА_1 статусу особи, яка переведена з одного виду пенсій на інший, оскільки він набув право на отримання пенсії за Законом № 1058-IV лише у 2012 році та вперше звернувся із заявою про її нарахування, а тому застосування відповідачем показника середньої заробітної плати за 2007 рік є неправомірним.

Відповідно до ст. 183-2 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснюється в письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах апеляційної скарги, виходить з того, що останню необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що з 1992 року ОСОБА_2 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до вимог Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), яка була обчислена за формулою, передбаченою для цього Закону (без застосування показника середньої заробітної плати по Україні), яку він отримував до вересня 2012 року. При цьому, після призначення цієї пенсії ОСОБА_1 продовжував працювати.

Досягнувши пенсійного віку, 03 вересня 2012 року позивач звернувся до Управління ПФУ із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідач при призначенні позивачу пенсії за віком з 03.09.2012 року з урахуванням страхового стажу та заробітку, здійснив її розрахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2007 рік.

04 грудня 2015 року позивач вдруге звернувся до відповідача із заявою про перерахунок призначеної пенсії, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях України, за три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії, однак Управлінням ПФУ листом від 09 грудня 2015 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Вирішуючи спірні правовідносини та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що за заявою позивача він був переведений із пенсії за вислугою років на пенсію за віком, але це не передбачає нового призначення пенсії, а є її перерахунком, який відповідач обгрунтовано провів із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з фактичних обставин справи не може погодитись з такими висновками суду в зв'язку з наступним.

Статтею 1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв'язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно зі статтею 7 Закону № 2262-XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором; у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону № 2262-XII та Закону № 1058-IV, призначається одна пенсія за її вибором; при цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону № 2262-XII, і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону № 1058-ІV, яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

За правилами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV (в редакції, як діяла на 03 вересня 2012 року) заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

В частині другій статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" наведено формулу визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, однією з розрахункових величин якої є середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Водночас позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ, котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії. Зокрема, при призначенні пенсії за вислугу років показник середньої заробітної плати (доходу) при її розрахунку не застосовується в силу вимог зазначеного Закону, адже основою доходу у цьому разі є грошове забезпечення.

Крім того, після звільнення з лав Збройних Сил України позивач продовжував працювати та сплачував у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Аналізуючи наведене в сукупності, суд апеляційної інстанції вказує на наявність підстав щодо застосування у даній справі частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV, а тому відповідачу при призначенні пенсії за віком з 03 вересня 2012 року необхідно було провести обрахунок пенсії позивачу з урахування вимог саме цієї норми.

В той же час, виходячи з приписів ст.ст. 99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, права позивача піддягають захисту в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду (відповідно до штампу конверту - 10 грудня 2015 року), тобто з 10 червня 2015 року. Інша частина позовних вимог за період з 03 вересня 2012 року по 09 червня 2015 року підлягає залишенню без розгляду.

Разом з тим, судова колегія не вбачає підстав для задоволення вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови в призначені позивачу пенсії за віком на загальних умовах згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 03 вересні 2012 року, оскільки Управління ПФУ призначило ОСОБА_1 пенсію за віком, але, як вже було встановлено вище, неправомірно її обрахувало.

Вищенаведене в сукупності вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції викладених в оскаржуваному рішенні фактичним обставинам справи, а тому воно відлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

З огляду на те, що адміністративний позов задоволено частково, у відповідності до ч.3 ст. 94 КАС України, відшкодуванню підлягають кошти у розмірі 1023,02 грн., тобто, у сумі, пропорційно до задоволених позовних вимог ((974,20 грн. + 1071,84 грн.)/2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2016 року у справі № 336/8887/15-а (2-а/336/17/2016) - скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м.Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за період з 03 вересня 2012 року по 09 червня 2015 року - залишити без розгляду.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 10 червня 2015 року - задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1 обчислення пенсії за віком з 10 червня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та її виплату із урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1023,02 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Запоріжжя.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з моменту винесення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.М.Гімон

Суддя: С.В. Білак

Суддя: С.Ю. Чумак