Справа № 640/1517/16-а
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/1517/16-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2016 м.Харків

Київський районний суд м.Харкова в складі головуючого судді Бородіної Н.М., розглянувши у скороченому проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду в Київському районі м.Харкова про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Київському районі м.Харкова, в якому просить суд :

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії з 01 червня 2015 року;

- зобов'язати відповідача відновити виплату раніше призначеної пенсії з 01 червня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що в 2013 році їй була призначена пенсія за нормами Закону України «Про державну службу». Після призначення пенсії вона продовжує працювати. З 1 квітня 2015 року виплата пенсії була припинена відповідно до ст.12 Закону України від 02 березня 2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", ст.47 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п.5 Перехідних положень Закону України від 02 березня 2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України, у томі числі «Про судоустрій і статус суддів». Оскільки до 1 червня 2015 року Верховною Радою України не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовані норми щодо пенсійного забезпечення, зокрема осіб, яким пенсії призначалися відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Таким чином, з 1 червня 2015року відпали підстави для припинення виплати їй пенсії, оскільки вона з зазначеної дати не є особою, яка має право на призначення пенсії у порядку спеціального закону. Вона звернулась до пенсійного фонду із заявою про поновлення виплати пенсії, однак листом від 28.01.2016 року їй було відмовлено.

Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову, мотивуючи тим, що позивачу з 2013р. призначена пенсія у відповідності до ЗУ «Про державну службу», вона на теперішній час працює, і у зв'язку із внесеними змінами до ЗУ «Про державну службу» та ЗУ Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" до неї застосовуються обмеження, зокрема, тимчасове припинення виплати пенсії у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, а та також у період з 01.02.2016р. по 31.12.2016р., відтак у Пенсійного фонду відсутні законні підстави для поновлення виплати пенсії 01.06.2015р.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 18.07.2013р. перебуває на обліку в УПФУ в Київському районі м.Харкова та отримує пенсію призначену за нормами ЗУ «Про державну службу».

Позивач працює на посаді судді Харківського апеляційного адміністративного суду.

У зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, позивачу припинено виплату пенсії з 01 квітня 2015 року.

21 грудня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати їй пенсії з 01.06.2015р.

Листом від 28.01.2016 року відповідач відмовив у поновленні виплати пенсії.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Конституцією України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч.2 ст.6). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 47 цього Закону, пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Виключення з указаного правила становлять лише інваліди I та II груп, інваліди війни III групи та учасники бойових дій, особи, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: у разі, якщо особа, якій призначено пенсію, працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їй не проводиться.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «;Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з указаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Такий висновок щодо правового застосування норм частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Прикінцевих положень Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII відповідає правовій позиції, висловленій Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 26 серпня 2015 року (адміністративна справа № 202/4641/15-а).

Разом з тим, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 внесені зміни до ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» відповідно до яких тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Таким чином, суд вважає, що виплата раніше призначеної пенсії відповідачу підлягає поновленню з 01.06.2015р. по 31.12.2015р., а відмова відповідача у поновлені є протиправною.

В задоволенні позовних вимог без обмеження кінцевої дати виплати пенсії, суд вважає за необхідне відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-14, 71, 159-163, 167, 183-2 КАС України, суд,-

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Харкова, щодо відмови ОСОБА_1 у поновлені виплати раніше призначеної пенсії з 01 червня 2015р.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у Київському районі м.Харкова поновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії з 01 червня 2015р. по 31.12.2015р.

В решті позову відмовити.

Стягнути з держави на корить ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Бородіна Н.М.