Справа № 646/13916/15-а
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 р.Справа № 646/13916/15-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2016р. по справі № 646/13916/15-а

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці Державної фіскальної служби України

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

06.11.2015 року, ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби (далі по тексту - відповідач), в якому просив суд визнати протиправною і скасувати постанову відповідача у справі про порушення митних правил №313/80700/15 від 22.10.2015 року за статтею 485 Митного кодексу України у відношенні позивача.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року в справі №646/13916/15-а та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, а також недоведеність доказами встановлених обставин, що призвело до неправильного вирішення справи та винесення необґрунтованого та незаконного судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 23.02.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 17.02.2015 року на митному посту «Харків - Східний» було здійснено митне оформлення митної декларації №807100000/2015/004895 та випущено у вільний обіг товар : "Нетканий матеріал", що надійшов на адресу ПП «Спецімпекс», директором якого є позивач.

Під час митного оформлення вказаної декларації заявлена митна вартість товару була скоригована за результатами здійснення контролю правильності її визначення у відповідності до вимог ст. 55 Митного кодексу України на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 17.02.2015 року №807000011/2015/000294/2

Постановою відповідача у справі про порушення митних правил №313/80700/15 від 22.10.2015 року, позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 81819,21 грн.

Позивач, не погодившись з вищевказаною постановою звернувся до суду за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було правильно встановлено фактичні обставини, надано вірну правову кваліфікацію діям позивача, стягнення накладено у передбаченому законом розмірі, а наведені позивачем підстави своєї невинуватості у вчиненні зазначеного правопорушення не ґрунтуються належних та допустимих доказах.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі такого.

Частиною ч. 1 ст. 305 МК України визначено, що у випадках, визначених цим Кодексом, виконання зобов'язань осіб, що випливають з митних процедур, забезпечуються шляхом надання органам доходів і зборів забезпечення сплати митних платежів у способи, передбачені для відповідної митної процедури.

Відповідно до ст. 306 МК України одним із способів забезпечення сплати митних платежів є зокрема фінансові гарантії.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 309 МК України встановлено, що забезпечення сплати митних платежів фінансовою гарантією здійснюється у таких формах:

1. Надання фінансової гарантії, виданої гарантом (гарантія, що надається у вигляді документа);

2. Внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошова застава).

Отже,звільнення особи, відповідальної за сплату митних платежів, від надання фінансової гарантії як забезпечення сплати митних платежів, відповідно до положення ч. 6 ст.307 МК України, звільняє цю особу саме від внесення коштів на відповідний рахунок або в касу органу доходів і зборів (грошової застави), та жодним чином не звільняє від належного та вчасного виконання обов'язку зі сплати митних платежів.

Пунктом 39 ч. 1 ст. 4 МК України визначено, що платник податків це особа, на яку відповідно до МК України, Податкового Кодексу України та інших законів України покладено обов'язок зі сплати митних платежів.

Такою особою по ЕМД № 2015/004895 від 17.02.2015 року є ПП «Спецімпекс».

Пунктом 39 ч.1 ст. 4 МК України визначено, що платник податків - це особа, на яку відповідно до МК України, Податкового Кодексу України та інших законів України покладено обов'язок зі сплати митних платежів.

Відповідно до ст. 6 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України), податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього кодексу.

Відповідно до ст.9 ПК України до загальнодержавних податків належать, зокрема, податок на додану вартість, мито.

Пунктом 9.2 ст. 9 ПК України передбачено, що відносини, пов'язані з установленням та справлянням мита, регулюються митним законодавством, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 271 МК України мито - це загальнодержавний податок, встановлений Податковим кодексом України та цим Кодексом, який нараховується та сплачується відповідно до цього Кодексу, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких наданана Верховною Радою України.

Частиною ч. 2 ст. 271 МК України передбачено види мита, до яких, зокрема, відносяться мито та додатковий імпортний збір.

Пунктом 1 ч.1 ст.276 МК України визначено, що платником мита є, зокрема, особа, яка ввозить товари на митну територію України чи вивозить товари з митної території України у порядку та на умовах, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 278 МК України датою виникнення податкових зобов'язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання органу доходів і зборів митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов'язання органом доходів і зборів у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Відповідно до п. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є, зокрема, особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до МК України.

Пунктом 206.1 ст. 206 ПК України встановлено, що під час ввезення товарів на митну територію України суми податку на додану вартість підлягають сплаті до державного бюджету платниками податку до/або на день подання митної декларації безпосередньо на єдиний казначейський рахунок, крім операцій, за якими надається звільнення (умовне звільнення) від оподаткування.

Згідно п. 46.1 ПК України митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов'язань.

Відповідно до п.п.16.1.4 п,16.1 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Частиною ч. 3 ст. 75 МК України встановлено, що для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна серед іншого сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товару.

Як вбачається з матеріалів справи, випуск у вільний обіг товарів ПП «Спецімпекс» за ЕМД № 807100000/2015/004895 від 17.02.2015 року було здійснене у відповідності до положень ч. 7 ст. 55 МК України із забезпеченням сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання ПП «Спецімпекс» гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу.

Товар за ЕМД №807100000/2015/004895 від 17.02.2015 року було випущено у вільний обіг у відповідності до положень ч. 7 ст. 55 Митного Кодексу України.

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, складає 27 273, 07 грн. (609,99 євро) - тобто не перевищує суму, еквівалентну 1000 євро.

Порядок заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, який визначає правила заповнення граф митних декларацій на бланках єдиного адміністративного документа форми МД-2 (далі по тексту - Порядок № 651), затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684.

Відповідно до п.п. 3.3 вказаного Порядку №651 графи А, С, ПП, Е/ф Р, О, 1 МД паперового примірника МД та її електронної копії або електронної МД заповнюється посадовими особами митних органів. Інші графи МД заповнюються Декларантом.

Зазначена митна декларація заповнена відповідно до Порядку №651, отже саме декларантом внесено відомості, зазначені графах:

9 - "Особа, відповідальна за фінансове врегулювання" - ПП "Спецімпекс";

47 - "Нарахування платежів" - графа заповнюється у разі сплати (необхідності застосування заходів забезпечення сплати відповідно до розділу X МК України) митних платежі в);

48 - "Відстрочення платежів" - 18.05.2015.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, ще" засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно з ч.9 ст. 309 МК України, завершення оформлення митної декларації є підтвердження прийняття фінансової гарантії як забезпечення виконання зобов'язання перед органами доходів і зборів.

Завершення митного оформлення ЕМД № 807100000/2015/004895, яка є тимчасовою декларацією, відбулось 17.02.2015 року. Від цієї дати було розраховано 90 - денний строк дії гарантії, передбачений ч.7 ст. 55 МК України. Кінцевим днем гарантії є 18.05.2015 року, що відображено у ЕМД № 807100000/2015/004895

Колегія суддів зазначає, що ПП "Спецімпекс", як особа, відповідальна за сплату митних платежів, повинна була сплатити різницю між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митницею, а саме: 27273,07 грн. до 18.05.2015 року, тобто у строк, зазначений у графі 48 "Відстрочення платежів" ЕМД № 807100000/2015/004895 від 17.02.2015 року, проте у визначений строк вказана сума не була сплачена.

Статтею 485 МК України, передбачено адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв'язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об'єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, зокрема щодо несплати митних платежів у строк, встановлений законодавством.

Таким чином, враховуючи, що позивач, перебуваючи на посаді директора ПП "Спецімпекс", вчинив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, які полягали у несплаті митних платежів у строк, встановлений законом на загальну суму 27 273,07 грн., колегія суддів приходить до висновку про наявність в діях позивача об'єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем по справі було доведено правомірність ухваленого ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, щодо обґрунтованості та правомірності постанови відповідача у справі про порушення митних правил №313/80700/15 від 22.10.2015 року за статтею 485 Митного кодексу України у відношенні позивача, а тому погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2016 року по справі №646/13916/15-а відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.01.2016р. по справі №646/13916/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Зеленський В.В.
Судді Пянова Я.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 25.02.2016 р.