Справа № 820/19/16
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 лютого 2016 р. № 820/19/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого - судді Зінченка А.В.,

при секретарі - Алавердян Е.А.

за участі сторін:

позивача - ОСОБА_1

представник відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Іваницької А.О. від 22.12.2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) протиправною, скасувати її та визначити спосіб повороту її виконання шляхом прийняття виконавчого листа до виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що, на її думку, оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому є такою, що підлягає скасуванню.

Відповідач у наданих до суду запереченнях зазначив, що при прийнятті оскаржуваної постанови діяв у межах, на підставі та у спосіб передбачений чинним законодавством України, у зв'язку із чим просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини справи.

Харківським окружним адміністративним судом 21.10.2015 року видано виконавчий лист № 2а-30925/09/2070 про стягнення з Харківської районної державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 17.12.2008 року по 27.03.2014 року у розмірі 211906,85 грн. з вираховуванням обов'язкових податків, внесків та зборів.

Зі змісту позовної заяви судом встановлено, що позивач звернулась із заявою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про прийняття до виконання вищевказаного виконавчого листа.

22 грудня 2015 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Іваницькою А.О. на підставі пункту 8 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №49706716 про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа). При цьому, мотивувальна частина постанови містить посилання на частину другу статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» та Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до вимог яких рішення про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконується органами Державного казначейства України в установленому порядку.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Принцип обов'язковості судових рішень знайшов своє відображення в ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за змістом частин першої, другої, четвертої якої судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Закон України від 05.06.2012 року № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Порядок виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок №845), який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи, місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

За ч. 1, ч. 2 ст. 25 вищевказаного Закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Отже, з урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства України, позивач звернувся з відповідною заявою про примусове виконання рішення суду до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, оскільки боржником у даному випадку є Харківська районна державна адміністрація Харківської області.

Тобто, зазначена в оскаржуваній постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження підстава відмови є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому суд дійшов висновку, що постанова відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню ВП № 49706716 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.12.2015 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, для повного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2а-30925/09/2070 виданого 10.02.2015 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з Харківської районної державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Суд зазначає, що частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

А згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Вирішуючи спір, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по виконавчому провадженню ВП №49706716 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 22.12.2016 року.

Зобов'язати відділ примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області відкрити виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2а-30925/09/2070 виданого 10.12.2015 року Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з Харківської районної державної адміністрації Харківської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Постанова в повному обсязі виготовлена 29 лютого 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко