Справа № 819/2901/15
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Справа № 876/12076/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Обрізко І.М.

суддів Левицької Н.Г.,Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Сідельник Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, Апеляційного суду Тернопільської області, Кабінету Міністрів України про зобов'язання проведення перерахунку та виплати заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України, Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, Апеляційного суду Тернопільської області, Кабінету Міністрів України про зобов'язання проведення перерахунку та виплати заробітної плати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що бездіяльність відповідачів є несправедливою і дискримінаційною стосовно нього, як працівника апарату суду, посадовий оклад якого залишається на рівні однієї мінімальної заробітної плати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Однак, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» та Закон України «Про державну службу» чітко врегулювали, що з 26.10.2014 року законодавчо визначений розмір посадового окладу позивача, який становить не менше 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, а оскільки посада на яку він переведений 09 лютого 2015 року віднесена до п'ятої категорії державних службовців він повинен вираховуватись із коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовому окладу працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року відмовлено в задоволенні позовних вимог. Суд виходив з того, що ДСА України є головним розпорядником бюджетних коштів, однак не наділена правом самостійно, без правового регулювання та фінансової можливості, а саме без збільшення видатків з Державного бюджету України здійснювати перерахунок посадового окладу позивача. Не може бути задоволена вимога про зобов'язання ДСА України вжити заходи для перерахування та виплати позивачу заробітної плати починаючи з 26.10.2014 року, оскільки захисту підлягають тільки порушені права, свободи та інтереси, а зобов'язання на майбутнє не входить до такого захисту. Що стосується вимог до Державної казначейської служби, то не вбачається юридично обґрунтованих підстав для зобов'язання служби перерахувати кошти апеляційному суду Тернопільської області, щоб той нарахував та виплатив позивачу зарплату відповідно до ст.ст. 144, 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, сторона позивача подала апеляційну скаргу, з якої із-за порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи просить його скасувати та задоволити позовні вимоги.

Покликання маються на те, що 26.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» в частині внесення змін до ст.144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», то саме з цього часу в нього виникло право на зарплату не нижче від зазначеної законом, не менше 30 % посадового окладу судді місцевого суду для працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, з коефіцієнтом 1,3 для працівників, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців. Суд надав переважне право постанові Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268, а не Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Не враховано Європейську судову практику.

Не погодившись із апеляційною скаргою, Державна судова адміністрація України скерувала до суду свої заперечення, де зазначає, що умови оплати праці державних службовців визначаються Кабінетом Міністрів України. Видатки за постановою Кабінету Міністрів від 09.03.2006 року №268 здійснюються в межах асигнувань.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18 червня 2012 року до сьогоднішнього дня працює в апараті апеляційного суду Тернопільської області: з 18 червня 2012 року на посаді секретаря судового засідання, з 01 серпня 2012 року на посаді судового розпорядника, які, відповідно до Закону України «Про державну службу» та постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 1996 року № 658 «Про затвердження Положення про ранги державних службовців, віднесені до шостої категорії державних службовців», а з 09 лютого 2015 року на посаді заступника начальника відділу діловодства та обліку звернень громадян та присвоєно 11 (одинадцятий) ранг п'ятої категорії, що підтверджується копією трудової книжки, долученої до матеріалів справи (а.с. 15-16).

Частиною другою статті 8 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

В силу вимог ст.33 Закону України «Про державну службу» умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року №482 «Деякі питання оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету» встановлено, що у разі, коли розмір посадового окладу працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів, що фінансуються з бюджету, нижчий ніж визначений законом розмір мінімальної заробітної плати, посадовий оклад установлюється на рівні відповідного розміру мінімальної заробітної плати.

Разом з цим, 26.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VII, яким внесено зміни до ст. 144 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме визначено, що розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до шостої категорії посад державних службовців, установлюється в розмірі 30 відсотків посадового окладу судді місцевого суду, посадові оклади працівників апарату суду, посади яких віднесені до кожної наступної категорії посад державних службовців, установлюються з коефіцієнтом 1,3 пропорційно посадовим окладам працівників апарату суду, посади яких віднесені до попередньої категорії посад державних службовців.

Перехідними положеннями (п. 1 Розділу XII вказаного Закону), встановлено, що вищевказана норма набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Отже, вказані зміни набули чинності з 26.10.2014 року, відповідно до публікації в газеті Голос України № 206 (5959) від 25.10.2014 року.

Однак, п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» встановлено, що норми і положення ч. 1 ст. 144 Закону застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету.

Так, на даний час заробітна плата працівників апарату судів визначена постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» (зі змінами), зокрема, Додатком 47 «Схема посадових окладів керівних працівників і спеціалістів апарату місцевих загальних судів» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №644 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України».

Відповідно ж до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не складають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, Львівський апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі № 819/2901/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня виготовлення ухвали в повному обсязі, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.М. Обрізко

судді Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 26.02.2015 року