Справа № 813/3144/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року Справа № 876/10396/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Хобор Р.Б., Обрізка І.М.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів та поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В:

22.06.2015 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому, із урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:

визнати протиправним і скасувати наказ т.в.о. начальника ГУ МВС України у Львівській області № 820 від 19.03.2015 року в частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1;

визнати протиправним і скасувати наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області № 364 о/с від 27.05.2015 року по особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас Збройних сил України інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1;

поновити його на посаді справ інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ т.в.о. начальника ГУ МВС України у Львівській області № 820 від 19.03.2015 року в частині накладення дисциплінарного стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 Визнано протиправним і скасовано наказ начальника ГУ МВС України у Львівській області № 364 о/с від 27.05.2015 року по особовому складу в частині звільнення з органів внутрішніх справ інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області лейтенанта міліції ОСОБА_1 та поновлено його на посаді інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області.

Додатковою постановою Львівського окружного адміністративного суду від 1 жовтня 2015 року допущено до негайного виконання вищевказаної постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Стрий, Стрийського району та м.Моршин ГУ МВС України у Львівській області.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що відповідачем при притягненні до дисциплінарної відповідальності позивача, за відсутності беззаперечних доказів його причетності до вимагання та отримання неправомірної вигоди, за наявності порушеної кримінальної справи без обвинувального вироку порушено необхідний баланс між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані застосовані заходи дисциплінарного впливу.

Суд першої інстанції вважає безпідставним посилання відповідача на те, що позивачем не дотримано досудового порядку оскарження дисциплінарного стягнення, оскільки ст.20 Дисциплінарного статуту передбачено право особи рядового або начальницького складу усно чи письмово послідовно звернутися зі скаргою щодо накладення на неї дисциплінарного стягнення до старшого прямого начальника - аж до Міністра внутрішніх справ України або до суду.

Крім того, відповідач за наявності встановленого законодавством порядку відсторонення від виконання повноважень на посаді, застосування якого в даному випадку є обов'язковим, передчасно застосував до позивача такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи, управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на те, що спірні правовідносини в даній справі пов'язані з проходженням публічної служби. Адже, позивач являвся працівником міліції - особою середнього начальницького складу і приймався на службу та проходив її на підставі Закону України «Про міліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарного статуту ОВС, а також відомчих наказів.

Апелянт посилається на те, що згідно Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність. Накладенню на позивача дисциплінарного стягнення та звільненню позивача з органів внутрішніх справ передував висновок службового розслідування (як це передбачено ч.1 ст.14 Порядку накладання дисциплінарних стягнень) Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України). Тобто, за фактом порушення службової дисципліни, було призначено та проведено службове розслідування. Вказаними матеріалами службового розслідування, проведеного відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та наказу МВС України від 12.03.2013 №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в ОВС України», вина позивача в грубому порушенні службової дисципліни доведена повністю.

Вважає, що не вірною є позиція суду про те, що внаслідок відсутності вироку суду по кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, в діях останнього відсутній дисциплінарний проступок.

Також, апелянт не погоджується з позицією суду першої інстанції, що під час проведення службового розслідування 19.03.2015 року доводилась винність позивача у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди за непритягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності. Адже, при службовому розслідуванні досліджувались факт та обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, а не доводилась його вина у вчиненні кримінального правопорушення.

Зокрема, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що лейтенант міліції ОСОБА_1 своїми діями, що проявились у неналежному виконанні службових обов'язків, укритті від обліку матеріалів ДТП, вимаганні та отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_3 за нескладання відносно нього протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за порушення правил дорожнього руху та повернення вилученого посвідчення водія та автомобіля, скомпрометував авторитет міліції, як правоохоронного органу перед громадянами, дискредитував звання працівника органів внутрішніх справ, чим грубо порушив обов'язки рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ щодо дотримання дисципліни, неухильне виконання яких передбачено ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, зокрема дотримання законодавства, захист від протиправних посягань прав та свобод громадян, дотримання норм професійної та службової етики, а також положення Закону України «Про міліцію», наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81, тобто скоїв вчинок, який дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ.

За наслідками проведеного службового розслідування, за грубі порушення положень Закону України «Про міліцію», ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказу МВС України від 16.03.2007 р. № 81, на позивача наказом ГУМВС України у Львівській області від 19.03.2015 року №820 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що перед звільненням з ОВС, згідно п.48 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, було проведено атестацію ОСОБА_1 і питання щодо звільнення останнього було розглянуто на атестаційній комісії керівного складу ГУМВС України у Львівській області та прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ. З рапортом про незгоду з висновком атестаційної комісії ОСОБА_1 не звертався та висновки атестації не оскаржував, відповідно погодився з прийнятим рішенням про звільнення його з органів внутрішніх справ. В подальшому, наказом ГУМВС України від 27.05.2015 року №364 о/с ОСОБА_1 звільнено з ОВС за п.64 «є» - за порушення дисципліни.

Тобто, позивач не навів жодного факту та доказу, які би вказували на порушення посадовими особами ГУМВС вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України або ж Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ під час притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з ОВС, наказу МВС України від 12.03.2013 року №230.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що згідно наказу т.в.о. начальника ГУ МВС України у Львівській області №129 о/с від 10.04.2014 року ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора відділення державної автомобільної інспекції з обслуговування м.Стрий, Стрийського арйону та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області.

Відповідно до п.1 наказу головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №820 від 19.03.2015 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ВДАІ з обслуговування м. Стрий, Стрийського району та м. Моршин ГУ МВС України у Львівській області» на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення - звільнення з органів внутрішніх справ.

Наказом головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 364 о/с від 27.05.2015 року ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни.

Стягнення накладено за грубі порушення положень Закону України «Про міліцію», ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, наказу МВС України № 81 від 16.03.2007 року, дискредитацію звання працівника органів внутрішніх справ, що проявилося у неналежному виконанні службових обов'язків, укритті від обліку матеріалів шляхово-транспортної пригоди, вимаганні та отриманні неправомірної вигоди за непритягнення громадянина до адміністративної відповідальності.

Накладенню на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з: органів внутрішніх справ передував висновок службового розслідування, яким встановлено, що 15.03.2015 року о 03 год. 30 хв. на вул. Коновальця в м. Стрию водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Сітроен Берлінго», державні реєстраційні номерні знаки НОМЕР_1, скоїв щляхово-транспортну пригоду та втік з місця події. Під час здачі чергування схему дорожньо-транспортної пригоди та рапорт по даному факту прапорщик міліції ОСОБА_5 передав інспектору ВДАІ з обслуговування м. Стрий ГУМВС лейтенанту міліції ОСОБА_1, оскільки останній, згідно функціональних обов'язків, займався розшуком водіїв, які вчинили ДТП.

Однак, в результаті неналежного виконання своїх службових обов'язків, відомості про вищезазначене ДТП інспектором ОСОБА_1 до «Журналу обліку дорожньо-транспортних пригод» інв. № 19 від 01.01.2014 року в період з 15.03.2015 року по 18.03.2015 року внесено не було, що призвело до укриття від обліку матеріалів ДТП.

Крім того, як службова особа, яка зобов'язана була здійснювати оформлення матеріалів ДТП і приймати законні рішення у встановлений законом строк, ОСОБА_1 вимагав у водія автомашини марки «Сітроен Берлінго», д.р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 неправомірну вигоду у розмірі 3000 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, повернення вилученого посвідчення водія та автомобіля, чим грубо порушив обов'язки рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ щодо дотримання дисципліни, неухильне виконання яких передбачено ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, зокрема дотримання законодавства, захист від протиправних посягань прав та свобод громадян, дотримання норм професійної та службової етики, а також положення Закону України «Про міліцію», наказу МВС України від 16.03.2007 року № 81. Тобто, скоїв вчинок, який дискредитує звання працівника органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про міліцію» порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України затверджується Верховною Радою України.

Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 року №3460-ІV, визначає сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України

Службова дисципліна, як випливає із вимог ст.7 Статуту, базується на високій свідомості та зобов'язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров'я, права та свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави; поважати людську гідність, виявляти турботу про громадян і бути готовим у будь-який час надати їм допомогу; дотримуватися норм професійної та службової етики; берегти державну таємницю; у службовій діяльності бути чесною, об'єктивною і незалежною від будь-якого впливу громадян, їх об'єднань та інших юридичних осіб тощо.

Згідно п.6 ст.12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися визначені цим Статутом види дисциплінарних стягнень, серед іншого, звільнення з посади.

Статтею 2 Статуту встановлено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту ОВС передбачено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненою особою рядового і начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування (наказ №811 від18.03.2015 року про призначення службового розслідування) встановлено, що відомості про шляхово-транспорту пригоду за участю водія ОСОБА_3 інспектором ОСОБА_1 до «Журналу обліку дорожньо-транспортних пригод» інв. № 19 від 01.01.2014 року в період з 15.03.2015 року по 18.03.2015 року внесено не було, що призвело до укриття від обліку матеріалів ДТП.

Згідно висновку атестаційної комісії ОСОБА_1 займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню з органів внутрішніх справ.

На думку суду апеляційної інстанції, матеріалами службового розслідування, проведеного відповідно до вимог Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та наказу МВС України від 12.03.2013 року №230 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування в ОВС України», вина позивача в грубому порушенні службової дисципліни доведена повністю.

Своїми діями ОСОБА_1 грубо порушив вимоги Закону України «Про міліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, Дисциплінарного статуту ОВС України, норми Присяги, а за таких обставин накази ГУ МВС України у Львівській області про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ є правомірними та такими, що винесені відповідно до чинного законодавства.

З врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає рішення суду першої інстанції незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, в зв'язку з чим його слід скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, ч. 4 ст. 202, ст.ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2015 року у справі №813/3144/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів та поновлення на посаді відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Р.Б. Хобор

І.М. Обрізко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.03.2016 року.