Справа № 826/17013/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 березня 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Бужак Н.В. та Сорочка Є.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кендзьори Вікторії Ярославівни про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 червня 2015 року позивач подав відповідачу заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за реєстраційним № 12071692, щодо реєстрації права власності на належний йому садовий будинок.

Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кендзьори В.Я. про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 16 липня 2015 року №22928575 під час розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятої 26 червня 2015 року за реєстраційним номером 12071692 встановлено відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868 (далі по тексту - Порядок), та зупинено розгляд заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з позовом про його скасування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для присвоєння адреси об'єкту нерухомого майна є розпорядження відповідної районної в місті Києві державної адміністрації, а документом, який підтверджує факт присвоєння адреси є довідка (витяг) з Реєстру адрес про присвоєння будівельної адреси об'єктам нового будівництва. Позивачем не надано до суду документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, а тому рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кендзьори В.Я. від 16 липня 2015 року про зупинення розгляду заяви позивача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є правомірним.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Приймаючи оскаржуване рішення, відповідач виходив з того, що копію паспорта ОСОБА_2 надано з нечіткими даними щодо видачі паспорта громадянина України, а також відсутній документ, що підтверджує присвоєння адреси об'єкту нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 (далі - Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 9 Закону № 1952-IV встановлено, що державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону № 1952-IV у разі якщо документи для державної реєстрації прав та їх обтяжень подано не в повному обсязі, передбаченому нормативно-правовими актами, державний реєстратор у строк, встановлений частинами п'ятою, сьомою і восьмою статті 15 цього Закону для розгляду заявлених прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень і письмово повідомляє про це заявника.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідач в оскаржуваному рішенні необґрунтовано послався на нечіткість даних у копії паспорта позивача, оскільки підставою для зупинення розгляду заяви може бути виключно неподання певних документів, а не їх окремі недоліки.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 1952-IV перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Так, відповідно до абз. 14 п. 49 Порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об'єкт нерухомого майна заявник подає документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження факту присвоєння адреси об'єкту нерухомого майна позивачем надано державному реєстратору копію рішення правління Садового товариства «Озерний» від 11 червня 2014 року про присвоєння адреси.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що вказана довідка не може вважатися належним документом у розумінні абз. 14 п. 49 Порядку з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4.16 Положення про реєстр адрес у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 22 травня 2013 року №337/9394 (далі - Положення) присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам здійснюється розпорядженням відповідної районної в місті Києві державної адміністрації.

Пунктом 4.21 вказаного Положення передбачено, що адреса вважається присвоєною з моменту її внесення до Реєстру адрес.

Довідка (витяг) з Реєстру адрес про присвоєння поштової адреси об'єктам нерухомого майна протягом двох робочих днів направляється заявникові через відповідний дозвільний центр, відповідній районній в місті Києві державній адміністрації, державному підприємству "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, Київській міській дирекції українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта", комунальному підприємству Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна.

Довідка (витяг) з Реєстру адрес про присвоєння будівельної адреси об'єктам нового будівництва протягом двох робочих днів направляється заявникові через відповідний дозвільний центр.

Проаналізувавши наведені норми, колегія суддів дійшла висновку, що належним документом, який підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси може бути розпорядження відповідної районної в місті Києві державної адміністрації або довідка (витяг) з Реєстру адрес Містобудівного кадастру міста Києва.

Аналогічної позиції дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 05.11.2015 по справі 826/1112/15.

З огляду на викладене, відповідач обґрунтовано зупинив розгляд заяви позивача про державну реєстрацію у зв'язку з відсутністю належного документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси.

Колегія суддів відхиляє посилання в апеляційній скарзі на Закон України «Про поштовий зв'язок» № 2759-III від 04.10.2001 та постанову Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», оскільки вказані нормативні акти визначають порядок надання послуг поштового зв'язку, права та обов'язки операторів поштового зв'язку і користувачів послуг поштового зв'язку та не регулюють питання присвоєння поштових адрес або державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Не заслуговують також на увагу посилання на лист Державної реєстраційної служби України від 15.04.2013 № 165/06-15-13, оскільки він має виключно рекомендаційний характер та не підлягає обов'язковому застосуванню.

Необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі на рішення судів у справах №№ 826/104/14, 826/20988/13-а, 826/20892/13-а оскільки в у цих справах не розглядалося питання правомірності зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв'язку з неподанням документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси, а по справі № 826/20892/13-а рішення по суті спору взагалі не прийнято, оскільки позивач відмовився від позову.

Також не заслуговують на увагу посилання позивача на постанову Вищого адміністративного суду України від 18 лютого 2016 року по справі № 826/5/15, яка містить правову позицію, з якою колегія суддів погодитись не може. При цьому, апеляційний суд, як зазначено вище, підтримує позицію, якої дотримується Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 05 листопада 2015 року по справі 826/1112/15.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення відповідача про зупинення розгляду заяви позивача є обґрунтованим, правомірним та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2015 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили через п'ять днів після направлення його копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Н.П. Бужак

Суддя Є.О. Сорочко

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді Бужак Н.П.

Сорочко Є.О.