Справа № 210/5802/15-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5802/15-а
Провадження № 2-а/210/31/16
П О С Т А Н О В А

іменем України

"17" лютого 2016 р.

Суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Чайкіна О.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії,--

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (надалі - позивач), звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (надалі - відповідач) щодо відмови у поновленні виплати пенсії як інваліду ІІІ групи (по загальному захворюванню) з 01 червня 2015 р., та зобов'язати вчинити дії по відновленню пенсії, в обґрунтування якого зазначила, що вона отримує пенсію як інвалід ІІІ групи по загальному захворюванню відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01 квітня 2015 р. відповідачем припинено виплату пенсії, оскільки вона є державним службовцем. У подальшому, вона звернулась до відповідача із заявою про поновлення пенсії, однак їй відмовлено. Позивач вважає такі дії дискримінаційними по відношенню до неї та такими, що суперечать Конституції України, Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Конвенції «Про права інвалідів».

Управління Пенсійного фонду України у Дзержинському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надало до суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Як на підставу необґрунтованості позову зазначає, що приписи ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в редакції, чинній з 01.04.2015 р., розповсюджуються на осіб, яким пенсії призначено за спеціальними законами: Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів». Оскільки позивач отримує пенсію по інвалідності 3 групи, призначену за Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відсутні підстави для поновленнявиплати пенсії.

Відповідно до ч.4 ст.1832 КАС України, з урахуванням положень п. 1-4 ч.1 ст. 183-2 цього Кодексу розглядається в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені сторонами спору обставини, у їх сукупності, суддя вважає достатніми підстави для прийняття рішення за наявними матеріалами справи, та не вбачає підстав для розгляду справи в судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та їй призначено пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання ІІІ групи (а.с. 13)

Із повідомлення управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за № 1910/02/37 від 28.09.2015 року слідує, що позивачу з 01 квітня 2015 року виплата пенсії припинена у зв'язку зі змінами в законодавстві щодо пенсійного забезпечення .

Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачу та не відновлення її за зверненням позивача, суд виходить з наступного.

Пенсійне забезпечення громадян України, в т.ч. порядок призначення та виплати пенсій, визначення розміру пенсії, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та іншими нормативно-правовим актами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працює в Управлінні Пенсійного фонду в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу на посаді головного спеціаліста, отже є державним службовцем (а.с. 9,10).

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом № 1058, виплачуватись не повинна.

Суд зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.15 р. закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 01 червня 2015 р. не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) за цими законами не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 ст. 54 Закону № 1058 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Також суд зазначає, що виходячи з принципу незворотності дії законів у часі, положення пункту 5 Прикінцевих положень зазначеного Закону № 213 від 02 березня 2015 р. стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення. Крім цього, в тексті вказаного Закону чітко визначено, що з 01.06.15 р. скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України. При цьому, право на пенсію виникло ще при призначенні пенсії, а отже з 01 червня 2015 р. перешкоди для виплати вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Згідно з частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Посилання відповідача на те, що з позивач має право на поновлення пенсії по інвалідності у разі звільнення з посади, не відповідають положенням Конституції та ст. 9 КАС України.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд звертає увагу на те, що усі рішення та дії суб'єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на поновлення пенсії, призначеної по інвалідності (ІІІ група по загальному захворюванню) відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Суд також вважає, що позивачем не порушено строки звернення до суду, визначені статтею 99 КАС України, оскільки із заявою про причини не припинення пенсії та її поновлення, ОСОБА_3 звернулась у вересні 2015 року, адміністративний позов подано до суду у грудні 2015 року.

Відповідно до частин 3,6 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи те, що спір, що розглядається є немайновим та у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 487,20грн., які було сплачено позивачем при зверненні до суду з цим позовом, суд вважає за необхідне їх стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 22, 152 Конституції України, Законами України "Про державну службу", «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 7-11, 18, 71, 99, 100, 167, 183-2 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, про визнання дій суб'єкта владних повноважень неправомірними та зобов'язання вчинити дії,- задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Дзержинського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відновити з 1 червня 2015 року виплату ОСОБА_3 пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні іншої частині позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована: АДРЕСА_1), р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її копії отримання, з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О. В. Чайкіна