Справа № 2а-556/2010
Суддя: Логвінова О. В.
Дата ухвалення: 2010-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-556/2010
Провадження № 556/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.02.2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі судді Логвінової О. В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративного справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, ОСОБА_3 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області про стягнення недоплаченої щорічної допомоги на оздоровлення. -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2009 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, де вказав, що він є інвалідом Чорнобильської катастрофи та віднесеного до категорії І - інваліда II групи. Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат. Однак, така допомога у 2009 році була зчепа у розмірі 120 грн..

Прохав визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо не нарахування у 2009 році грошової допомоги на оздоровлення у розмірі, встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та нарахування йому щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік відповідно ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 5 мінімальних заробітних плат, з розміру заробітної плати, встановленої на момент виплати, з урахуванням проведених виплат. Стягнути з ОСОБА_3 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на його користь недоплачену - грошову допомогу на оздоровлення за 2009 рік.

Позивач, його представник та відповідачі подали клопотання про розгляд справи в їх відсутності, а тому справа розглядається у відповідності до вимог ч. З ст. 122 КАС України в порядку письмового провадження.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації надав письмові заперечення, де позовні вимоги не визнав, прохав відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що виплата допомоги позивачу у 2009 році проводилася у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 току «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з врахуванням фінансових можливостей держбюджету.

Представник відповідача ОСОБА_3 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області також надав письмові пояснення, де позовні вимоги не визнав, прохав відмовити у їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в письмових запереченнях, які є аналогічними заперечень представника ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, що вище наводилися.

Встановлено, що позивач є інвалідом 2 групи, захворювання якого пов'язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії А № 435554 від 25.05.2006 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» позивач має право на отримання щорічної одноразової допомоги на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Позивач отримав допомогу у 2009 році у розмірі 120 грн.

Разом з тим мінімальна заробітна плата станом на 01.04.2009 року складала 625 грн. на місяць. Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звужування змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Доводи відповідача про відсутність кошторисних призначень для виплати допомоги у розмірах, визначених Законами, не можуть бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» держава взяла на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов'язалася відшкодувати її за пошкодження здоров'я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Європейський суд з прав людини неоднократно наголошував в своїх рішеннях, що держава не може посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання нею взятих на себе зобов'язань, а також звертав увагу на принцип відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов'язань для запобігання відповідальності.

При цьому, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання учасникам бойових дій та особам, постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи певних гарантій, а саме забезпечення їх щорічною грошовою допомогою, така держава чи орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки, зокрема, щодо фізичних осіб без завчасного повідомлення про зміни в такій політиці чи поведінці, оскільки схвалення такої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обгрунтованих сподівань у фізичних осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

В 2009 році позивачу виплачувалися допомоги в порядку та розмірах, встановлених відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 120 грн..

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено право позивача на отримання разової грошової допомоги у розмірах, що встановлені ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в 2009 році.

Так, позивачу недоплачена допомога у відповідності до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 2905 грн. (605 грн. мінімальна заробітна плата х 5 кількість мінімальних заробітних плат - 120 грн. виплачена допомога ).

Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача недоплаченої допомоги у відповідній грошовій сумі не підлягають задоволенню, оскільки суд не може перебирати на себе функцію органу, на якого законодавством покладено повноваження по нарахуванню та виплаті допомоги, а тому суд зобов'язує цей орган відновити права позивача шляхом нарахування та виплати недоплаченої суми допомоги.

Судові витрати у справі відсутні, а тому суд їх розподіл у відповідності до ст. 94 КАС України не проводить.

Керуючись ст. 159 -163 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_2 управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації щодо не нарахування ОСОБА_1 у 2009 році грошової допомоги на оздоровлення в розмірі, встановленому ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов'язати Головне управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та нарахувати ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення за 2009 рік в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розміру заробітної плати, встановленої на момент виплати з урахуванням проведених виплат.

Зобов'язати ОСОБА_3 по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області здійснити відповідну додаткову виплату ОСОБА_1.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня її винесення та наступною подачею апеляційної скарги протягом 20 днів з дня подання заяви про апеляційне оскарження до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили після спливу строку на подачу заяви про апеляційне оскарження, якщо така заява не буде подана.

Суддя ОСОБА_4