Справа № 826/15427/14
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ К/800/12508/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.

розглянула у порядку попереднього розгляду касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центр корпоративних рішень" на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Центр корпоративних рішень" до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), треті особи: Управління охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Міністерство культури України, Інститут археології Національної академії наук України, про визнання протиправним та скасування рішення в частині,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Центр корпоративних рішень" звернулось до суду з позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у якому просив: визнати протиправною (нечинною) та скасувати частину третю пункту 5 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. Набережно-Хрещатицькій, 13 (літ. Б) у Подільському районі міста Києва від 16.04.2014 №3892/0/12/009-14, виданих Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації): «Проектні рішення об'єкту узгодити з Управлінням охорони культурної спадщини, Міністерством культури України»; визнати протиправною (нечинною) та скасувати частину четверту пункту 12 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на вул. Набережно-Хрещатицькій, 13 (літ. Б) у Подільському районі міста Києва від 16.04.2014 року №3892/0/12/009-14, виданих Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації): «проектні рішення узгодити зі спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини»; визнати протиправною (нечинною) та скасувати частину шосту пункту 12 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, на вул.. Набережно - Хрещатицькій, 13 (літ. Б) у Подільському районі міста Києва від 16.04.2014 №3892/0/12/009-14, виданих Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації»): «Отримати висновок Інституту археології НАН України».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року, у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, позивач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, просять скасувати вказані судові рішення, позов задовольнити.

Заслухавши доповідь судді Вищого адміністративного суду України стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом касаційної інстанції, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) 16.04.2014 року надано ПАТ «Центр корпоративних рішень» Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Набережно-Хрещатицькій, 13 (літ. Б) у Подільському районі м. Києва, а саме, Містобудівні умови та обмеження, щодо реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі для влаштування ділового центру з закладом громадського харчування (з влаштуванням вхідних груп поза межами червоних ліній вулиці).

У частині третій пункту 5 Містобудівних умов та обмежень, виданих ПАТ «Центр корпоративних рішень», вказано «проектні рішення об'єкту узгодити з Управлінням охорони культурної спадщини, Міністерством культури України».

У частині четвертій пункту 12 зазначених вище Містобудівних умов та обмежень вказано «проектні рішення узгодити зі спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини».

У частині шостій пункту 12 Містобудівних умов та обмежень вказано «отримати висновок Інституту археології НАН України».

На думку позивача Містобудівні умови та обмеження в частині наведених пунктів не відповідають вимогам закону, оскільки відповідно до положень частини шостої ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, частини третьої ст. 7 Закону України «Про архітектурну діяльність» проектна документація на будівництво об'єктів не підлягає погодженню органами охорони культурної спадщини.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів.

Згідно ч. 2 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об'єкта будівництва.

Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011 року передбачено, що до складу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки входять планувальні обмеження (зони охорони пам'яток культурної спадщини, зони охоронюваного ландшафту, межі історичних ареалів, прибережні захисні смуги, санітарно-захисні та інші охоронювані зони) та вимоги щодо охорони культурної спадщини з урахуванням положень Закону України «Про охорону культурної спадщини».

Згідно п. 5 Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. Набережно-Хрещатицькій, 13 (літ. Б) у Подільському районі м. Києва територія реконструкції знаходиться в межах архітектурної та археологічної, землі історико-культурного призначення охоронних зон, Центрального історичного ареалу м. Києва, на території Державного історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ», є складовою пам'ятки ландшафту «Історичний ландшафт; Київських гір і долини р. Дніпра», пам'ятки археології місцевого значення-Культурний шар Подолу, ІХ-ХVІІІ ст. (рішення Київського Міськвиконкому від 17.11.87 № 1112).

Межі історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури на території м. Києва, визначені розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979 «Про внесення змін та доповнень до рішення Виконкому Київської міської Ради народних депутатів від 16.07.79 № 920 «Про уточнення меж історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури в м. Києві» (далі - розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979).

Згідно із додатком 1 до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979 вул. Набережно-Хрещатицька входить до архітектурного заповіднику (комплекс пам'яток архітектури, пункт 1.1.9 цього розпорядження).

Також знаходиться у межах території Державного історико-архітектурного заповідника «Стародавній Київ».

Комплекси пам'яток історії та культури в межах історичного центру міста з історичним природним ландшафтом: пл. Поштова (без її включення), лінія фунікулера (без його включення), пл. Михайлівська, вул. Велика Житомирська (з включенням забудови обох сторін), пров. Киянівський (з включенням забудови обох сторін), вул. Смирнова-Ласточкіна, вул. Верхній Вал, вул. Набережно-Хрещатицька, Поштова площа (пункт 1.3.1 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979).

Згідно із додатком 1 розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, вул. Набережно-Хрещатицька входить до охоронних зон (архітектурної та археологічної зони) та до зони регулювання другої категорії.

Вказане розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979, встановлює особливий режим проектування та здійснення будівельної діяльності на таких ділянках.

Відповідно до статей 1 та 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» зони охорони пам'ятки - встановлювані навколо пам'ятки охоронна зона, зона регулювання забудови, зона охоронюваного ландшафту, зона охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання.

Додатком 2 до Розпорядження № 979 визначено статус історико-культурних заповідників і зон охорони пам'яток історії та культури на території м. Києва.

Пунктом 5.2 додатка 2 до Розпорядження № 979 передбачено, що всі будівельні, реставраційні, земляні та інші роботи у межах історико-культурних заповідників здійснюються відповідно до чинного законодавства на основі проекту, в кожному конкретному випадку погодженому з управлінням охорони пам'яток історії, культури та історичного середовища та Головним управлінням містобудування і архітектури (крім пам'яток історії та культури) та обговореному за участю громадськості, в тому числі Українського товариства охорони пам'яток історії та культури.

У межах охоронних зон, зон регулювання забудови та зон охоронюваного природного ландшафту відповідно до законодавства забороняється проведення земляних, будівельних робіт без дозволу управління охорони пам'яток історії, культури та історичного середовища (п. 6 Розпорядження № 979).

В межах зон регулювання забудови архітектурно-планувальне завдання (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки) надаються за умови погодження з управлінням охорони пам'яток історії культури та історичного середовища (абзац 2 пункт 10.2 додатку 2 до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 17.05.2002 № 979).

Архітектурно-планувальне завдання (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки) в межах зон охорони включає вимоги і умови щодо охорони пам'яток історії та культури, історичного середовища (пункт 10.2 додатку 2 до Розпорядження № 979).

Згідно пункту 10.7 додатку 2 до Розпорядження № 979, на територіях історико-культурних заповідниках і зонах охорони пам'яток історії та культури забороняється містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу управління охорони пам'яток історії, культури та історичного середовища і без погодження з Інститутом археології Національної академії наук України.

Пунктом 1.10 Державних будівельних норм Б.2.2-2-2008 Склад, зміст, порядок розроблення, погодження та затвердження науково-проектної документації щодо визначення меж та режимів використання зон охорони памяток архітектури та містобудування, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 11 червня 2008 року № 249 (далі - ДБН Б.2.2-2-2008) передбачено, що у зонах охорони пам'яток регламентують архітектурну та містобудівну діяльність із метою збереження та регенерації традиційного характеру середовища пам'яток, а також їх органічного включення в сучасне архітектурне середовище, максимального використання композиційних і пейзажно-видовихякостей пам'яток. Перетворення в зонах охорони пам'яток здійснюють лише за проектами, погодженими відповідними категоріям пам'яток (національного чи місцевого значення) органами охорони культурної спадщини.

В охоронній зоні за погодженням із відповідним органом охорони культурної спадщини і відповідним органом з питань містобудування і архітектури можуть виконуватись, зокрема вибіркові реконструкція і збільшення розмірів окремих будівель, які не порушують традиційного характеру середовища у відповідності з розробленими і погодженими історико-містобудівними обгрунтуваннями (пункт 3.4.1.3 ДБН Б.2.2-2-2008).

Також у пункті 3.4.2.8 ДБН Б.2.2-2-2008 зазначено, що будівництво, реконструкція, земляні та інші роботи в зоні регулювання забудови можуть здійснюватися лише за проектами, погодженими відповідними органами охорони культурної спадщини та відповідними органами з питань містобудування та архітектури.

Зазначені будівельні норми визначають вимоги до складу, змісту, порядку розроблення, погодження та затвердження науково-проектної документації щодо визначення меж та режимів використання зон охорони пам'яток архітектури та містобудування. Вимоги цих норм є обов'язковими для дотримання юридичними і фізичними особами - суб'єктами архітектурної та містобудівної діяльності незалежно від форм власності.

Відповідно до статті 5 та статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини та до повноважень органу охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрацій належить погодження проектів архітектурних перетворень, тобто проектів будівництва (реконструкції).

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» Інститут археології Національної академії наук України є державною науковою установою у сфері дослідження археологічної спадщини, що відповідно до законодавства здійснює наукову археологічну експертизу програм та проектів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт, виконання яких може негативно позначитися на стані об'єктів археологічної спадщини, їх територій та зон охорони.

Згідно частини другої та частини третьої статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць вони заносяться до Списку історичних населених місць України.

Список історичних населених місць України за поданням центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини затверджується Кабінетом Міністрів України.

Межі та режими використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на територіях історичних ареалів населених місць визначаються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідною науково-проектною документацією, яка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, або уповноваженими ним органами охорони культурної спадщини.

На охоронюваних археологічних територіях, у межах зон охорони пам'яток, історичних ареалів населених місць, занесених до Списку історичних населених місць України, забороняються містобудівні, архітектурні чи ландшафтні перетворення, будівельні, меліоративні, шляхові, земляні роботи без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій відносно того, що, у спірних правовідносинах норми Закону України «Про охорону культурної спадщини» є спеціальними по відношенню до Закону України «Про архітектурну діяльність» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки визначають особливості розроблення проектної документації на будівництво (реконструкцію) об'єктів, які знаходяться в зоні охорони культурної спадщини.

Відповідно Законом України «Про охорону культурної спадщини» запроваджені дозвільні процедури, які спрямовані на захист об'єктів культурної спадщини від негативного впливу, у тому числі внаслідок містобудівної діяльності. Крім цього, згідно зі статтею 3 Конвенції про охорону архітектурної спадщини Європи, ратифікованої Законом України від 20.09.2006 року № 165-V, кожна Сторона зобов'язується: вживати правових заходів для охорони архітектурної спадщини; за допомогою таких заходів і діючих в кожній державі або кожному регіоні процедур, забезпечити охорону пам'яток, архітектурних ансамблів та визначних місць.

На думку колегія суддів, суди попередніх інстанції обґрунтовано виходили з того, що у містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки мають бути відображені вимоги щодо забезпечення збереження об'єктів культурної спадщини та традиційного характеру середовища, зумовлені чинним законодавством, зокрема, законами України «Про охорону культурної спадщини», «Про охорону археологічної спадщини».

Також, згідно листа Центру археології міста Києва ІА НАН України вих. № 9-П від 08.08.2014 року, ділянка майбутнього будівництва по вул. Набережно-Хрещатицькій, 13 (літ. Б) у Подільському районі м. Києва, розташована на території археологічної охоронної зони, археологічної пам'ятки «Культурний шар Подолу ІХ-ХVІІІ ст..ст.».

Встановлені у цій справі обставини, з урахуванням відповідного правового регулювання, свідчать про те, що Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), включивши до містобудівних умов та обмежень вимоги щодо погодження проектної документації із спеціально уповноваженими органами охорони культурної спадщини та отримання висновку Інституту археології Національної академії наук України до містобудівних умов та обмежень, наданих ПАТ «Центр корпоративних рішень» для реконструкції з надбудовою нежитлової будівлі для влаштування ділового центру з закладом громадського харчування (з влаштуванням вхідних груп поза межами червоних ліній вулиці) по вул. Набережно-Хрещатицькій, 13 (літ. Б) у Подільському районі м. Києва, діяв виключно в межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством у сфері містобудування та архітектури, з метою збереження охоронної зони, оскільки охоронна зона це територія, що виділяється для збереження найближчого середовища пам'ятки, головним чи суттєвим елементом якого вона є.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Касаційну скаргу слід відхилити, оскільки рішення судів першої та апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правова оцінка обставинам у справі дана вірно, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 225 - 229 Кодексу адміністративного судочинства України як підстави для зміни, скасування судового рішення, залишення позовної заяви без розгляду або закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Центр корпоративних рішень" відхилити, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: