Справа № 815/624/16
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/624/16
УХВАЛА

02 березня 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Завальнюк І.В., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача по відмові у наданні публічної інформації неправомірними та зобовязати відповідача надати позивачу повний перелік працівників відповідача із зазначенням їх прізвища, ім'я, по батькові та займаної посади.

Ухвалою суду від 16.02.2016 року зазначений позов відповідно до ст.108 КАС України залишений без руху, з приводу чого було встановлено пятиденний строк з дня отримання ухвали для усунення значених в ній недоліків.

Копія вищезазначеної ухвали отримана позивачем 24.02.2016 р. і в цей же день останнім на виконання ухвали до канцелярії суду надано заяву про усунення недоліків та уточнення позовних вимог, в якій він просить розглянути справу в порядку скороченого провадження; визнати дії відповідача по відмові у наданні повного переліку працівників відповідача за запитом позивача від 23.12.2015 р. неправомірними та зобовязати відповідача надати ОСОБА_1 повний перелік працівників відповідача із зазначенням їх прізвища, ім'я, по батькові та займаної посади, чим недоліки не усунено.

Так, позивач вважає, що звернута до суду вимога про визнання протиправним акту, дії чи бездіяльності розпорядника інформації та зобовязання його надати інформацію на запит є однією немайновою вимогою, а тому за подання таких позовних вимог не потрібно сплачувати судовий збір окремо по кожній. В обґрунтування зазначеного позивач послався на постанову Пленуму ВАСУ «Про судову практику застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 5 лютого 2016 року N 2, якою рекомендовано суддям адміністративних судів «Аналіз практики застосування адміністративними судами окремих положень Закону України від 8 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір" у редакції Закону України від 22 травня 2015 року N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» враховувати під час ухвалення рішень у справах відповідної категорії.

В свою чергу, відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити вимоги про:

1) скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень;

2) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю;

5) виконання зупиненої чи невчиненої дії;

6) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень;

7) примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Згідно з частиною п'ятою цієї статті адміністративний позов суб'єкта владних повноважень може містити інші вимоги у випадках, встановлених законом.

Отже, частини четверта та п'ята статті 105 КАС України містять формулювання позовних вимог, що може використати позивач, звертаючись до суду про захист прав, свобод чи інтересів, які він вважає порушеними. Перелік позовних вимог не є вичерпним.

Стаття 162 КАС України визначає, які рішення суд може прийняти, вирішуючи такі вимоги.

Зокрема, частиною другою статті 162 КАС України встановлено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про:

1) визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення;

2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії;

3) зобов'язання відповідача утриматися від вчинення певних дій;

4) стягнення з відповідача коштів;

5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян;

6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян;

7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Суд за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень може прийняти іншу постанову у випадках, встановлених законом.

Згідно вищезазначеного аналізу судової практики, позивачі по-різному формулюють зміст позовних вимог, зокрема, у справах, пов'язаних з оскарженням рішення суб'єкта владних повноважень: в одних випадках пред'являють позови про визнання рішення протиправним, в інших - змістом позовних вимог є скасування такого рішення чи визнання його нечинним. Переважно позивачі об'єднують такі дві вимоги в позовній заяві.

Як вимагають положення пункту 1 частини другої статті 162 КАС України, вирішуючи справу, суд повинен визначитися щодо правомірності чи неправомірності оскаржуваного акта, дії чи бездіяльності та встановити правові наслідки протиправності акта. Такими наслідками згідно з вказаним положенням є скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень. При цьому вимога про визнання рішення протиправним може бути окремим способом захисту порушеного права.

Підсумовуючи вищевикладене, Управлінням вивчення судової практики та судової статистики Вищого адміністративного суду України зроблено висновок, що перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов'язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Однак суд зазначає, що позивач невірно тлумачить вищезазначений правовий висновок, роблячи умовивід про те, що звернута до суду вимога про визнання протиправним акту, дії чи бездіяльності розпорядника інформації та зобовязання його надати інформацію на запит є однією немайновою вимогою, а тому за подання таких позовних вимог не потрібно сплачувати судовий збір окремо по кожній.

Так, в контексті вищенаведених правових приписів КАС України та в аспекті вказаного Узагальнення, правова позиція щодо визначення кількості вимог немайнового характеру, звернених до суду, зводиться до того, що вимога про визнання протиправною дії/бездіяльності (як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права) є однією (окремою) вимогою. Про таке правозастосування свідчить розмежування в ч.2 ст.162 КАС України пунктів 1 (визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення) та 2 (зобов'язання відповідача вчинити певні дії).

При цьому згідно п.1 ч.1 ст.183-2 КАС України скорочене провадження застосовується в адміністративних справах щодо зобов'язання суб'єкта владних повноважень вчинити певні дії щодо розгляду звернення, у тому числі інформаційного запиту, фізичної або юридичної особи.

Тобто позовна вимога щодо визнання протиправним рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень щодо розгляду звернення, у тому числі інформаційного запиту, фізичної або юридичної особи розглядається за загальними правами КАС України, а не в порядку скороченого провадження.

Також суд враховує, що заявлені позивачем вимоги є самостійними за своєю природою та кожна окремо є різними способами захисту порушеного права (констатацією такого порушення).

Згідно з п.1 ч.3 ст.108 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Приймаючи до уваги те, що фактично позивачем недоліки не усунено, судовий збір у повному обсязі не сплачено, суд вважає за потрібне позовну заяву ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії відповідно до п.1 ч.3 ст. 108 КАС України повернути позивачеві

На підставі викладеного та керуючись ст.108 КАС України,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя __________ І.В. Завальнюк