Справа № 804/9252/15
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 лютого 2016 рокусправа № 804/9252/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дурасової Ю.В.

суддів: Панченко О.М. Чередниченко В.Є.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Ліквідатора ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2015 року

по справі за позовом Ліквідатора ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, третя особа без самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю" Агрофірма ім. М.О.Посмітного" про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Ліквідатор ТОВ «Агрофірма ім. М.О. Посмітного» ОСОБА_3 звернувся з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, третя особа без самостійних вимог - ТОВ «Агрофірма ім. М.О. Посмітного», в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області у частині невиконання вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 закону України «Про виконавче провадження»;

зобов'язати відповідача закінчити виконавче провадження № 46717830 з виконання наказу господарського суду Одеської області №11-29/176-07-4002 про що винести відповідну постанову; зняти арешти накладені на майно боржника в рамках виконавчого провадження №46717830; скасувати вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у тому числі розшук майна боржника; надіслати постанову про закінчення виконавчого провадження до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2015 року Ліквідатору ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3 відмовлено у відкритті провадження.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що судом, який видав виконавчий документ є саме Господарський суд Одеської області, тому саме Господарський суд Одеської області повинен розглядати зазначений позов Ліквідатора ТОВ «Агрофірма ім. М.О. Посмітного» ОСОБА_3 щодо Відділу примусового виконання рішень.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Ліквідатор ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відкрити провадження у справі за позовом Ліквідатора ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3. Так, позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що ліквідатор є самостійний суб'єкт у правовідносинах, які виникають у процедурі ліквідації підприємства, визнаного банкрутом, а ТОВ «Агрофірма ім. М.О. Посмітного» виступає лише у якості третьої особи. Посилається на те, що ліквідатор як фізична особа, права якої порушені в рамках виконавчого провадження, має право оскаржити дії чи бездіяльність виконавчої служби лише в адміністративному судочинстві.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, вважає, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2015 року винесена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження. Просить постановити нову ухвалу, якою відкрити провадження за позовом ліквідатора.

Представники інших учасників процесу, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши доводи, викладені у апеляційній скарзі, матеріали справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Виходячи з аналізу цієї правової норми, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ліквідатор може бути представником особи - боржника у справі. Отже, в даному випадку, ліквідатор не може діяти як фізична особа права якої порушені в рамках виконавчого провадження. Натомість, апеляційній скарзі апелянт зазначає ліквідатора саме як фізичну особу, з чим погодитися неможна.

Визначаючи предметну та територіальну підсудність даної справи, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що саме Господарський суд Одеської області повинен розглядати позов Ліквідатора ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 13 грудня 2010 року №3, якою встановлено, що відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Слід зазначити, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження", крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною 4 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Крім того, у розумінні статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому, слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Також, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" від 13 грудня 2010 року №3 встановлено, що підсудність справ з приводу рішень, дій або бездіяльності державної виконавчої служби, судам необхідно враховувати, що за приписами пункту 5 частини 1 статті 18, частини 6 статті 181 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини 1 статті 18 цього Кодексу, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист, незалежно від статусу позивача у виконавчому провадженні.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків щодо відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Ліквідатора ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 199, статтями 200, 205, 206 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Ліквідатора ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2015 року по справі за позовом Ліквідатора ТОВ "Агрофірма ім. М.О.Посмітного" ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській, третя особа без самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю"Агрофірма ім. М.О.Посмітного" про визнання протиправною бездіяльність та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів відповідно до ст. 212 та ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий: Ю.В. Дурасова

Суддя: О.М. Панченко

Суддя: В.Є. Чередниченко