Справа № 283/156/16-а
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/156/16-а
провадження № 2-а/283/12/2016
П О С Т А Н ОВ А

і м е н е м У к р а ї н и

26 лютого 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1М, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій щодо відновлення виплати пенсій неправомірними та зобовязання відновити виплату пенсії,

встановив:

26 січня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про поновлення виплати пенсії, в обґрунтування якого зазначив, що з 2011 року він отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На день звернення до суду працює на посаді начальника Новоград-Волинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Житомирській області.

З 01.04.2015 року виплата пенсії йому припинена відповідно до ст. 54 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із змінами внесеними Законом № 213-VIII від 02.03.2015 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», відповідно до яких у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону, у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

В п. 5 Прикінцевих положеннях Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року передбачено, що у разі не прийняття до 01.06.2015 року Закону України щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема відповідно до Законів України, в тому числі «Про державну службу». Верховною Радою України до 1 червня 2015 року такого Закону прийнято не було. Отже, норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців, які визначались ст. 37 Закону України «Про державну службу» втратили чинність з 01.06.2015 року. Таким чином, з 01.06.2015 року відпали правові підстави, згідно яких виплату пенсії йому було припинено.

Листом № 87/Т-ІІ від 20.01.2016 року відповідач відмовив у продовженні виплати пенсії з посиланням на Закон України від 02.03.2015 року та повідомив про відсутність права на отримання пенсії за вислугу років до кінця 2015 року, а саме про неможливість одночасного перебування на державній службі та виплати пенсії.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо припинення виплати пенсії за вислугу років, та зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області поновити йому виплату призначеної довічно пенсії за вислугу років з 01.06.2015 року.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не зявився, подав письмову заяву якою позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач направив до суду заперечення в якому зазначив, що припинення виплати пенсії позивачу з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року відповідає вимогам Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, оскільки він перебуває на посаді державного службовця. Вказаним Законом норму щодо скасування з 01.06.2015 року тимчасового призупинення виплати пенсій не передбачено, зміни в ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не внесено. Так само не скасовано норму щодо права на пенсію відповідно до Закону «Про державну службу».

Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 31.12.2010 року та йому призначено довічну пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійним посвідченням НОМЕР_1, виданим 08.04.2011 року Пенсійним фондом України (а.с. 7,9).

Крім того, позивач працює на посаді начальника Новоград-Волинської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Житомирській області, яка відноситься до категорії державного службовця.

З 01 квітня 2015 року позивачу була припинена виплата пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно Закону України від 02.03.2015 року № 213 -VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Листом № 87/Т-ІІ від 20.01.2016 року відповідач відмовив у поновленні виплати пенсії з посиланням на Закон України від 02.03.2015 року та повідомив про відсутність права на отримання пенсії за вислугу років до кінця 2015 року, а саме про неможливість одночасного перебування на державній службі та виплати пенсії.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, виплачуються без урахування одержуваного заробітку (прибутку) без будь-яких додаткових умов.

На підставі ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року в редакції Закону № 213, яка набрала чинності з 1 квітня 2015 року, тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач дійсно давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

З 1 червня 2015 року особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені статтею 54 Закону № 2262 підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на вказане суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягає відновленню у зв'язку з відсутністю зазначених у статті 54 вказаного Закону підстав для її невиплати. При цьому суд вважає, що поновити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

Керуючись ст. 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», п. 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», Закону України «Про державну службу», ст.ст. 8, 11, 71, 94, 159, 160-163, 167 КАС України, -

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у відновленні виплати пенсії ОСОБА_2 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відновити виплату ОСОБА_2 пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 26 червня 2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, постанова якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на постанову суду може бути подано до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з проголошення постанови.

Суддя: