Справа № 820/229/16
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

23 лютого 2016 р. № 820/229/16

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Полях Н.А.,

при секретарі судового засідання - Корнієнка А.Д.,

за участі:

представника позивача - Акопян М.О.,

представника відповідача - Гаспарян А.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОМАШ ЕРС" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОМАШ ЕРС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому з урахуванням ухвали про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, просить суд: - скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 31.08.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки акту перевірки контролюючого органу не відповідають дійсності, суперечать фактичним обставинам та є незаконними, а винесене за його наслідками податкове повідомлення - рішення № від 31.08.2015 року , є такими, що підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, зазначив, що порушення, встановлені в ході перевірки позивача, зафіксовані належним чином в акті перевірки, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення прийняте на законних підставах, просив у задоволенні позову відмовити

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що контролюючим органом згідно наказу від 23 липня 2015 року № 36 було проведено документальну позапланову виїзну перевірку правомірності нарахування від'ємного значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту та бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2015 року на підприємстві ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" (а.с. 13).

За результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки було складено акт № 141/20-33-15-02-09/39165622 від 12.08.2015 року (а.с. 14-33).

Відповідно до висновків, викладених в акті № 141/20-33-15-02-09/39165622 від 12.08.2015 року, перевіркою встановлено такі порушення: п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України в результаті чого ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" завищено суму податкового кредиту на 30000,00 грн., в т.ч.: за січень 2015 року на 15000,00 грн. та лютий 2015 року на 15000,00 грн., що призвело до завищення від'ємного значення за січень - лютий 2015 року на суму ПДВ 30000,00 грн. та до завищення бюджетного відшкодування по декларації за травень 2015 року на суму ПДВ 30000,00 грн.; п. 200.1 ст. 200 п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за травень 2015 року на суму 8311,00 грн.; п. 33 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового Кодексу України, "Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23.09.2014 р. зі змінами та доповненнями, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.10.2015 за № 1267/26044, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за травень 2015 року на суму 600 070,00 грн.

Позивачем висновки акту № 141/20-33-15-02-09/39165622 від 12.08.2015 року, були оскаржені на підставі заперечень (вих. № 365 від 18.08.2015 р.) (а.с. 35-37).

Західна об'єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області 26.08.2015 року надала позивачу лист № 12583/10/20-33-15-02-15 щодо результатів розгляду заперечень до акту документальної позапланової виїзної перевірки від 12.08.2015 року № 141/20-33-15-02-09/39165622, згідно якого висновки акту були залишені без змін (а.с. 38-44).

У подальшому ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" отримав податкове повідомлення-рішення (форма "В1") № від 31.08.2015 року.

На підставі п. 56.1 ст. 56 ПКУ, ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області зі скаргою № 368 від 07.09.2015 року на податкове повідомлення-рішення № від 31.08.2015 року. (а.с. 45-48).

За результатами розгляду скарги, Головним управлінням ДФС у Харківській області було винесено рішення про результати розгляду скарги, згідно якого висновки Акту залишилися без змін, податкове повідомлення - рішення № від 31.08.2015 року скасоване не було (а.с. 49-53).

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОМАШ ЕРС", звернувся зі скаргою № 378 від 11.11.2015 року до Державної фіскальної служби України. (а.с. 54-57).

Рішенням Державної фіскальної служби України № 28150/6/99-99-10-01-01-25 від 30.12.2015 року податкове повідомлення-рішення Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 31.08.2015 року та рішення прийняте за розглядом первинної скарги - залишено без змін, а скаргу № 378 від 11.11.2015 року - без задоволення (а.с. 58-63).

Не погоджуючись із позицією та рішеннями Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового Кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Водночас згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового кодексу України зазначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Податкова накладна виписується удвох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів (послуг) (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних правових норм, можливо дійти до висновку, що для отримання права на податковий кредит із сум податку на додану вартість, сплачених в ціні придбаного товару (робіт, послуг), платник ПДВ повинен мати податкові накладні, видані на реально отриманий товар (роботи, послуги), призначений для використання у власній господарській діяльності.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги первинні документи, які складені на підтвердження фактичного здійснення господарської операції, а також враховуватись повнота складання всіх підтверджуючих господарські операції документів.

Як вбачається з тексту акту № 141/20-33-15-02-09/39165622 від 12.08.2015 року, відповідачем підтверджується здійснення господарських операцій ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" ПАТ "Сєвєродонецький Оргхім" згідно договору № 1714/15 від 13 січня 2015 року. А саме, відповідачем не заявлено претензій стосовно реальності здійснення господарської операції з ПАТ "Сєвєродонецький Оргхім".

На підтвердження реальності здійснення господарської операції між ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" та ПАТ "Сєвєродонецький Оргхім" позивачем були надані наступні документи: програма робіт, акт приймання - передачі виконаних робіт №1/174 від 19.02.2015 року, рахунки від 20.01.2015 року, 19.02.2015 року, платіжне доручення №701 від 23.02.2015 року, податкові накладні, квитанції, звіт про виконання робіт.

Отже, усі первинні документи відповідають вимогам законодавства та не містять явних дефектів форми і змісту.

За результатами господарської операції позивача з ПАТ "Сєвєродонецький Оргхім" до податкового кредиту було віднесено 30 000,00 грн. Ця сума була заявлена до бюджетного відшкодування. В господарських операціях з ПАТ "Сєвєродонецький Оргхім", контролюючий орган вбачає порушення п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПКУ. У названих нормах ПКУ є декілька умов, відповідно до яких у платника виникає право на податковий кредит та виникають зобов'язання з нарахування зобов'язань зі сплати податку на додану вартість.

В Акті є лише посилання на п. 198.3, п. 198.5 ст. 198 ПКУ та твердження, що ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" порушило ці норми, без конкретизації, які саме порушення мали місце, що є суттєвим порушенням вимог п. 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом ДПА України № 984 від 22 грудня 2010 року.

Судом встановлено, що контролюючий орган вважає, що в даному випадку ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" придбав результати послуг без мети їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах своєї господарської діяльності, тому не мав права на віднесення 30 000,00 грн. до податкового кредиту, відповідно і на бюджетне відшкодування цієї суми.

Відповідач не застосував вимоги останньої частини п. 198.3 ст. 198 ПКУ, відповідно до якої право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду. Це означає одне - порушень з боку нашого підприємства під час віднесення суми податку на додану вартість за результатами господарської операції з ПАТ "Сєвєродонецький Оргхім" 30000,00 грн. до податкового кредиту та заяви про її бюджетне відшкодування немає.

Враховуючи викладене, суд вважає, що фактичне виконання своїх зобов'язань за договором здійснено як позивачем, так і його контрагентом, та підтверджено належним чином оформленими первинними документами.

У відповідності до п. 200.1. ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно п. 200.4. ст. 200 Податкового кодексу України, при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу, б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Судом встановлено, що ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" неодноразово звертався до відповідача стосовно саме цієї суми 8311,00 грн. з проханням привести у відповідність дані рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ, згідно зареєстрованих підприємством податкових накладних та розрахунків коригування (лист № 29/05-1 від 29 травня 2015 року, № 351 від 22 липня 2015 року). Від'ємне значення податкового зобов'язання в сумі 8311,00 грн. у податковій декларації за квітень 2015 року не суперечить вимогам ст. 200 ПКУ, зареєстроване у ЄРПН (на суму ПДВ 8311,00 грн.), до податкової накладної зареєстрованої у ЄРПН.

Суд вважає, що порушень з боку ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" при віднесені до податкового кредиту суми податку на додану вартість 8 311,00 грн. по податковій декларації за квітень 2015 року немає, тому позивач мав повне право на бюджетне відшкодування в сумі 8311,00 грн.

Щодо порушення п. 33 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового Кодексу України (далі - ПКУ), "Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 966 від 23.09.2014 р. зі змінами та доповненнями, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.10.2015 за № 1267/26044 (далі - Порядок № 966), що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за травень 2015 року на суму 600 070,00 грн., суд зазначає наступне.

Пункт 33 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України передбачає, що за вибором платника податку, який він відображає у заяві, що подається у складі податкової декларації, непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені платниками податку до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року, задекларовані до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів, від'ємне значення суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 цього Кодексу, та залишок від'ємного значення попередніх звітних (податкових) періодів після бюджетного відшкодування, задекларовані платниками податку за звітні (податкові) періоди до 1 лютого 2015 року:

а) або без проведення перевірок, передбачених статтею 200 цього Кодексу, збільшують розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, з одночасним збільшенням розміру суми податкового кредиту у податковій декларації за звітний (податковий) період, в якому було здійснено таке збільшення.

Суми такого від'ємного значення та/або бюджетного відшкодування можуть бути перевірені контролюючим органом у загальновстановленому порядку;

б) або підлягають поверненню платнику у порядку, визначеному статтею 200 Кодексу у редакції, що діяла станом на 31 січня 2014 року.

Буквальний зміст підпункту а пункту 33 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України вказує про можливість на вибір платника податку на додану вартість, який має непогашені залишки сум податку на додану вартість, що були заявлені до бюджетного відшкодування за звітні (податкові) періоди до 01 лютого 2015 року, збільшити розмір суми податку, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначену пунктом 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу, та одночасно збільшити розмір суми податкового кредиту в одній тій самій податковій декларації.

ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" 18.06.2015 року було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року. Згідно п. 200.7 ст. 200 ПКУ, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Формування декларації та заяви призволиться з урахуванням правил, встановлених у Порядку заповнення та надання податкової звітності № 966 (далі - Порядок № 966), та порядку електронного адміністрування ПДВ. У рядку 23.2 даної декларації ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" задекларував загальну суму 1 143 917,00 гривень, яка на момент подання декларації мала право на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку.

Як вбачається з тверджень акту № 141/20-33-15-02-09/39165622 від 12.08.2015 року (а.с.26): "Згідно податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2015 року, надану 18.03.2015 року та таблиці 1 додатку 2 до цієї декларації, підприємством відображені показники, які спрямовані для врахування у збільшення реєстраційної суми, на загальну суму 600 070,00 грн. В той же час, ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" при складані податкової звітності за травень 2015 року декларує вищезазначену суму (600 070,00 грн.) до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку".

Таким чином, показники двох різних податкових декларацій за лютий 2015 року та за травень 2015 року були проаналізовані податковими інспекторами одночасно, як одна податкова декларація, що є помилковим.

Як вбачається з наданої до податкового органу податкової декларації за лютий 2015 року, вищезазначена сума 600 070,00 грн. була відображена у рядках 26, 31 декларації та у додатку 2 таблиці 1. Підставами для віднесення цієї суми до вищезазначених рядків є те, що на період формування податкової декларації за лютий 2015 року ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" не мало права на отримання бюджетного відшкодування. А саме, згідно п. 200.5 ст. 200 ПКУ: «Не мають права на отримання бюджетного відшкодування особи, які: були зареєстровані як платники цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування...». Та як наслідок цього фактично не мало права вибору, який запропонований п. 33 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПКУ. ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" зареєстроване як платник податку на додану вартість з 29 квітня 2014 року. Таким чином, на момент формування податкової звітності за лютий 2015 року, ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" з урахуванням вимог ст. 200.5 ПКУ не мало права на отримання бюджетного відшкодування, та у зв'язку з цим, сума 600 070,00 грн. була віднесена в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів. Цей факт підтверджується Витягом з системи електронного адміністрування ПДВ щодо суми збільшення, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 1, сформований 14 квітня 2015 року (а.с. 65).

ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" було прийнято рішення включити зазначену суму у розмірі 600 070,00 гривень до сум, які підлягають бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, що відобразилося у податковій декларації за травень 2015 року та не є порушенням норм податкового законодавства України. Додатковою підставою віднесення до бюджетного відшкодування зазначеної суми є той факт, що ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" здійснює експортну господарчу діяльність на 99,97% (що підтверджується п. 3.5 Акту - а.с. 21), та скористатися зазначеною сумою в якості віднесення в рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів не має можливості. Таким чином, запропонована пропозиція відповідача - віднести зазначену суму на рахунок зменшення податкових зобов'язань з податку на додану вартість наступних звітних (податкових) періодів не відповідає доцільності здійснення ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" господарчої діяльності.

Згідно Витягу з системи електронного адміністрування ПДВ № 1 від 01 липня 2015 року, вищезазначена сума була включена до складу загальної суми податку у розмірі 1 143 917,00 грн., заявленому платником до бюджетного відшкодування та списана з рахунку системи електронного адміністрування ПДВ (а.с. 66). Таким чином, це є підтвердженням правомірності віднесення 600 070,00 грн. до суми, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 3.8 - 3.14 Акту № 141/20-33-15-02-09/39165622 від 12.08.2015 року (а.с. 24), перевіркою було встановлено відсутність порушень при формуванні податкового кредиту, а саме: щодо правомірності проведення господарських операцій ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС" с контрагентом та віднесення сум до податкового кредиту контролюючим органом не виявлено порушень, ознак формування ТОВ "УКРНАФТОМАШ ЕРС"ризикового кредиту не виявлено.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 160-163, 167, 186 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРНАФТОМАШ ЕРС" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати податкове повідомлення-рішення форми "В1" № від 31.08.2015 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 01.03.2016 року.

Суддя Полях Н.А.