Справа № 804/1446/15
Суддя: Гончарова Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 р. Справа № 804/1446/15
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Гончарова І.А., розглянувши адміністративну справу ОСОБА_1 до Держави Україна в особі голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та судових витрат, -
17.01.2014р. ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Держави Україна в особі голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича в якому просить:
- визнати неправомірними дії Держава Україна в особі голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича при забезпеченні реєстрування поданих документів ОСОБА_3, наданих ОСОБА_1, згідно ст.172 СК України, через канцілярію суду та ст. 51 Конституції України, а саме сприяння не внесенню службовою особою до офіційних документів відомостей, складання і ведення завідомо неправдивих документів відомостей, складання і ведення завідомо неправдивих документів у суді, у якому він організує функціонування державної установи;
- визнати дії Держави Україна в особі голови Тернівського районого суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича такими, що порушили право позивача на доступ до правосуддя та право звернення за захистом прав та інтересів непрацездатної, немічної матері, як її законного представника, без спеціальних на те повноважень;
- визнати неправомірними дії Держави Україна в особі голови Тернівського районого суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича, яка не зобов'язала реєстратора Тернівського районого суду м.Кривого Рогу виконувати свої обов'язки, норму ст.154,172 СК України, дотримуватися конституційних принципів, викладених у ст. 1, 3, 8, 51 Основного Закону;
- витребувати у Держави Україна в особі голови Тернівського районого суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича документ який підтвердить, що ним вирішено питання щодо реєстрації позову ОСОБА_3 від 16.12.2014р .;
- зобов'язати Державу Україна в особі голови Тернівського районого суду м.Кривого Рогу зареєструвати і розглянути позов ОСОБА_3 від 16.12.2014р.;
- стягнути з відповідача на користь позивача витрати, які він поніс і які пов'язані з витратами у зв'язку з провадженнями у судах та державних установах, включаючи витрати на копіювання, друк,папір, поїздки та поштові послуги у сумі 100 грн.;
- стягнути за рахунок державного бюджету на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, діями Держави Україна в особі голови Тернівського районого суду м,Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича в сумі 2500 гривень.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.12.2014р. Держава Україна в особі голови Тернівського районого суду м.Кривого Рогу Демиденка Юрія Юрійовича відмовила в зареєстрації та розгляді позову від 16.12.2014р. позову матері позивача - ОСОБА_3, який поданий позивачем. Відмовляючи в реєстрації позову відповідачем не враховані норми ст.172 Сімейного кодексу України, що передбачають право позивача здійснювати представництво батьків без доручення, а також на те, що суди повинні реєструвати позови, скарги батьків, якщо до суду принесла дочка, син, при цьому вони є представниками без доручення, відмова в реєстрації документів, що подаються є порушенням. Дії відповідача ОСОБА_1, вважає протиправними, вважає, що окрім порушення його права на звернення до суду, відповідач своїми діями завдав моральну шкоду позивачу, яка проявляється у тому, що відносно позивача було необґрунтовано прийнято рішення, а саме: не внесення службовою особою до офіційних документів відомостей, складання і ведення завідомо неправдивих документів, яким позбавлено права на ефективний засіб правового захисту та права звернення за захистом прав та інтересів його матері ОСОБА_3
У судове засідання позивач не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Будь-яких клопотань від позивача до суду не надходило.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 18.01.2016 року до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без його участі. Також відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування своєї позиції, відповідач в письмових запереченнях зазначив, що на звернення ОСОБА_1 зі скаргою, якою вимагалося зареєструвати та розглянути приєднаний до скарги адміністративний позов його матері ОСОБА_3, йому було роз'яснено вимоги ст. 105 КАС України щодо форми звернення до суду з адміністративним позовом та вимоги ст. 58 КАС України щодо документів, що підтверджують повноваження представників та повернено адміністративний позов його матері. А отже, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення позивача та відповідача належним чином про розгляд даної адміністративної справи із їх участю та реалізації ними права судового захисту своїх прав та інтересів.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Отже, враховуючи зазначені вище підстави, суд вирішив розглянути справу в порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, дослідивши подані до суду докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи, суд встановив наступне.
17.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м.Кривого Рогу із скаргою, в якій просив зареєструвати та розглянути адміністративний позов його матері ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу про зобов'язання доплати щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».
Стаття 19 Конституції України зобов'язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.
Суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів врегульовані в Законі України "Про звернення громадян" (далі - Закон №393). Вказаний Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до Закону №393 громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (ст. 3 Закон №393).
Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, посадових осіб.
Звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду (ст.7 Закон №393).
Враховуючи викладені норми закону, головою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденком Ю.Ю. позивачу роз»яснені підстави повернення позову його матері ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу про зобов'язання доплати щомісячної державної соціальної допомоги «дітям війни».
В даному випадку, Позивач звернувся до суду в порядку ЗУ «Про звернення громадян», в термін передбачений вказаним законом йому надано відповідь за підписом голови суду, який діяв відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI, яка зазначає, що голова місцевого суду представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.
Розглядаючи позовну вимогу щодо визнання дій Держави Україна в особі голови Тернівського районого суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича такими, що порушили право позивача на доступ до правосуддя та право звернення за захистом прав та інтересів непрацездатної, немічної матері, як її законного представника, без спеціальних на те повноважень, та вимогу про зобов'язала реєстратора Тернівського районого суду м.Кривого Рогу виконувати свої обов'язки щодо реєстрації заяви ОСОБА_3 суд не знаходить підстав для задоволення вказаної позовної вимоги з огляду на те, що позивачу надано відповідь в дводенний строк, чим не порушений місячний строк для надання відповіді встановлений вказаним законом, голова суду дів відповідно до ч.1 ст. 24 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" обов'язковому прийняттю та розгляду підлягають звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що звернення позивача в інтересах його матері було роз'яснено вимоги ч.1 ст. 105 КАС України щодо форми звернення до суду з адміністративним дозовом та вимоги ст.58 КАС України щодо документів, що підтверджують повноваження представників.
Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо витребування доказів щодо реєстрації позову ОСОБА_3 також не підлягають задоволенню, з огляду на те, що лист за результатами розгляду звернення ОСОБА_3, наявний в матеріалах справи, залучений позивачем, як додаток до позову.
Щодо зобов'язання відповідача зареєструвати звернення ОСОБА_3 суд зазначає, що суд може ухвалити постанову про зобов'язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб'єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
Відносно вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 2500,00 грн. та витрат, які поніс позивач і які пов'язані з витратами на копіювання, друк, папір, поїздки та поштові послуги, і у зв'язку з провадженнями у національних судах та державних установах у сумі 100,00 грн., суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини (ст. 1167 ЦК України).
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 р. шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи (п.2).
Верховний Суд України у пункті 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначив, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, необхідною умовою виникнення відповідальності у вигляді обов'язку відшкодувати заподіяну майнову і немайнову шкоду є неправомірність дій або бездіяльність особи, яка заподіяла шкоду, причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою, вини особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б однієї з обов'язкових складових відповідальності за заподіяння шкоди взагалі виключає її настання.
Проте, в ході розгляду справи судом було встановлено відсутність ознак протиправності в діях відповідача, а також до позову не додані належні доказі, яки б підтверджували понесені позивачем моральні чи фізичні страждання, або втрати немайнового характеру, а також витрати в розмірі 100,00 грн., які пов'язані з витратами на копіювання, друк, папір, поїздки та поштові послуги, і у зв'язку з провадженнями у національних судах та державних установах, у зв'язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в зазначеній частині.
Згідно ст.ст.69-70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.
Частина 1 статті 71 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71 КАС України також встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.
В ході розгляду справи відповідачем надані до суду належні та допустимі докази, які свідчать про правомірність дій, у зв'язку із чим, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні адміністративного позову за необґрунтованістю.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України Дніпропетровський окружний адміністративний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі голови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Демиденко Юрія Юрьєвича про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди та судових витрат - відмовити.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення та з дня отримання копії постанови, у разі проголошення постанови суду, яка містить вступну та резолютивну частини, а також прийняття постанови у письмовому провадженні.

Якщо субєкта владних повноважень, у випадках та порядку, передбаченому частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення пятиденного строку з моменту отримання субєктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя І.А. Гончарова