Справа № 818/3815/15
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р. Справа №818/3815/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гелета С.М.

за участю секретаря судового засідання - Кліщенко В.О.

позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Москаленка Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3815/15 за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Головного управління національної поліції в Сумській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1.) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі - УМВС України в Сумській області, відповідач), Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - ГУНП в Сумській області), в якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в сумській області від 06.11.2015р. №394о/с "По особовому складу", поновити на посаді на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, стягнути з УМВС України в Сумській області середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також зобов'язати ГУНП в сумській області відповідно до Закону України "Про національну поліцію" надати можливість, як такому, що виявив бажання проходити службу у поліції, відповідно до п.9 розділу ХІ проходити конкурс на посади, що заміщуються поліцейськими.

Свої вимоги мотивує тим, що він працював на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, на час прийняття спірного наказу ним було подано до УМВС України в Сумській області рапорт про звільнення його із займаної посади в зв'язку із переходом на роботу з 07.11.2015р. в Управління Національної поліції у Сумській області, разом із даним рапортом ним було подано до Управління Національної поліції у Сумській області заяву про взяття на роботу на посаду поліцейського. Зазначені документи ним в присутності інших працівників міліції 06.11.2015р. було передано керівництву в залі, в якому було організовано написання таких рапортів та заяв особами, що виявили бажання служити в поліції. Станом на 06.11.2015р. позивача не було повідомлено про те, що він звільнений по скороченню штатів. Враховуючи те, що ним було подано відповідні рапорти, він з 07.11.2015р. приступив до виконання обов'язків у національній поліції, оскільки жодних зауважень щодо неприйняття його на роботу до поліції від керівництва не було, він вважав, що рапорт було розглянуто та задоволено. Протягом періоду з 07.11.2015р. по 12.11.2015р. він працював на посаді інспектора поліції, його було включено до графіку чергування, надавалися відповідні доручення. 12.11.2015р. позивача було повідомлено про те, що він є звільнений, а тому після 12.11.2015р. не повинен приходити на роботу. Лише в кінці листопада 2015 року йому було надано на ознайомлення наказ №394о/с від 06.11.2015р. в якому зазначено підставу звільнення п.64"г" (через скорочення штату). Зазначає, що в ході реорганізації посада, яку він займав, скорочено не було, посада і по цей час є у штатному розкладі відповідного відділу поліції. Крім цього, зазначав, що безпосередньо брав участь в АТО, про що видано відповідну довідку від 21.10.2015р., на час розгляду справи в суді йому присвоєно статус учасника бойових дій. Підпунктом "г" п.64 Положення №114 передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі. Позивач зазначає, що незрозуміле зникнення його рапорту та заяви у відповідачів станом на 12.11.2015р. не спростовує факт волевиявлення продовжити службу в поліції, оскільки фактично з 07.11.2015р. його допустили до роботи на посаді інспектора поліції. Вважає, що його звільнення з підстав, зазначеного у наказі, є необґрунтованим.

Представник відповідачів проти позовних вимог заперечував, зазначав, що відповідно до п.8 розд.11 Закону України "Про національну поліцію", з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів. Згідно Закону України "Про національну поліцію" від 02.07.2015 р., опублікованого в газеті "Голос України" 06.08.2015 р., позивач вважається таким, що був попереджений про можливе звільнення через скорочення штатів. Відповідно до ст.10 Закону України "Про національну поліцію" працівники міліції, не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в ОВС через скорочення штатів. Зазначав, що позивач не виявив бажання працювати в поліції, рапорт відповідний подано не було, а тому 06.11.2015р. був звільнений в зв'язку із скороченням штату. На даний час УМВС України в Сумській області перебуває в стадії припинення (ліквідації). Також зазначав, що в ГУНП в Сумській області відсутня заява про призначення позивача на посаду в поліції. Пояснити на підставі яких документів та в зв'язку із чим ОСОБА_1 виконував роботу поліцейського з 07.11.2015р. пояснити не зміг.

Суд заслухав пояснення позивача, представника позивача та відповідачів, дослідив матеріали справи та дійшов висновку про протиправність оскарженого наказу та часткове задоволення позовних вимог.

Правовідносини сторін регулюються "Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України №114 від 29.07.1991 р. (далі - Положення), Законом України "Про національну поліцію".

Матеріалами справи підтверджується, що позивач з 24.06.2002р. проходив службу в органах внутрішніх справ Сумської області, остання посада - дільничний інспектор міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області. 06.11.2015 р. наказом начальника УМВС України в Сумській області №394 о/с ОСОБА_1 звільнено з 06.11.2015 р. з посади дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області в області згідно з п.9 розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у запас Збройних Сил за п. 64 "г" (через скорочення штатів) ( а.с.9).

При розгляді даної справи судом встановлено, що 06.11.2015р. позивачем було подано рапорт на ім'я керівництва про звільнення з органів внутрішніх справ за пунктом 64 "з" у зв'язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Одночасно позивачем було подано заяву на ім'я керівництва ГУНП в Сумській області про прийняття на роботу в новостворену установу.

При розгляді даної справи представником відповідача не надано ні рапорту, ні заяви позивача, зазначав, що такі документи в УМВС України в Сумській області та ГУНП в Сумській області відсутні.

В судовому засіданні було допитано як свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтвердили, що керівництво запропонувало працівникам міліції, які виявили бажання працювати в ГУНП в Сумській області, 06.11.2015р. написати рапорт про звільнення за п.64 "з" Положення в зв'язку із переходом на службу в національній поліції, та заяву про прийняття на роботу в ГУНП в Сумській області. Дані заяви були написані ними, а також і позивачем ОСОБА_1 Після написання таких заяв вони передали їх керівнику, який організував їх написання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що його в подальшому було викликано до відділу кадрів для уточнення написання вірного звання у поданій заяві та рапорті. Дані обставини підтвердив і свідок ОСОБА_6, який зазначив, що він та позивач після 06.11.2015р. знаходилися у відділі кадрів.

Відповідно до п. 10 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 р. працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Вказані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ. Відповідно до п. 11 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону, перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до "Прикінцевих та перехідних положень" цього Закону.

Пунктом 64 "г" Положення (в редакції постанови КМУ №885 від 28.10.2015 р. чинної на день звільнення) передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Таким чином, вищезазначені норми Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про національну поліцію" та Положення, на які йдеться посилання у спірному наказі, містять три підстави для звільнення особи зі служби через скорочення штатів, а саме: при відмові працівника міліції від проходження служби в поліції; не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення; при відсутності можливості подальшого використання на службі. Отже, при вирішенні питання щодо звільнення за скороченням штату, начальник органу прямо зобов'язаний розглянути можливість подальшого використання на службі особи, що звільняється.

Однак, відповідач не тільки жодним чином не обґрунтував відсутність можливості подальшого використання позивача на службі та не врахував відсутність відмови позивача від проходження служби в поліції та не перевірив взагалі можливість реалізації його права на прийняття на службу до поліції, а саме до Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Як зазначив в судовому засіданні позивач, після подання рапорту та заяви, від керівництва як УМВС України в Сумській області так і ГУНП в Сумській області зауважень щодо поданих рапортів не було, він, починаючи з 07.11.2015р. продовжив працювати на посаді інспектора дільничного інспектора поліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, його включали в графіки чергувань, керівництвом доручалася відповідна робота, жодних зауважень щодо виконання роботи його як інспектора поліції, не було.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи. Так, позивач 11.11.2015р. знаходився на службі, що підтверджується Журналом єдиного обліку Сумського ВП ГУ НП в Сумській області, оригінал якого було оглянуто судом в судовому засіданні, копії сторінок долучено до матеріалів справи (а.с. 99-104). Також згідно матеріалів по зверненням, зареєстрованим в Журналі єдиного обліку №538, №559 від 11.11.2015р., позивачем за своїм підписом подавалися відповіді рапорти на ім'я Начальника Сумського ВП (м.Суми) ГУНП в Сумській області Карабуті П.І. за вказівками ОЧ Сумського ВП щодо дослідження обставин події. Оригінали матеріалів було оглянуто судом в судовому засіданні, копії долучені до матеріалів справи (а.с.93-98).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно, ОСОБА_1 виконував роботу інспектора поліції, ОСОБА_1 залучався до відповідної роботи в якості поліцейського, лише 12.11.2015р. його керівник ОСОБА_8 з невідомих йому підстав повідомив, що з 12.11.2015р. позивач є звільнений.

Факт допуску позивача до роботи ГУНП в Сумській області підтверджує те, що заява позивача щодо прийняття його на роботу була в наявності станом на 07.11.2015р., крім того, вважається задоволеною.

Жодних доказів того, що 06.11.2015р. позивач був звільнений із займаної посади, його 06.11.2015р. було повідомлено про вивільнення по п. "г" п. 64 Положення, матеріали справи не містять. Натомість підтверджується факт того, що позивач виявив бажання продовжувати працювати у національній поліції, скористався правом написання відповідної заяви, дана заява була задоволена, що свідчить про фактичний допуск позивача по роботи.

Відповідно до п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 р. працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Відповідно до п. 8 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення зазначеного Закону, з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Слід зазначити, що в судовому засіданні представником відповідача не доведено правомірність звільнення ОСОБА_1 по п.64 "г" (через скорочення штату), оскільки матеріали справи не містять доказів виконання УМВС України в Сумській області вимог п.9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 р., з моменту опублікування Закону України "Про національну поліцію" (з 06.08.2015 р.) та до прийняття спірного наказу (06.11.2015 р.), відсутні жодні докази того, що відповідачем було запропоновано вакантну посаду (рівнозначну, вищу чи нижчу) в органах поліції, відсутні докази того, що відповідачем було перевірено можливість подальшого використання ОСОБА_1 на службі та відповідності вимогам поліцейського у порушення п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02.07.2015 та Положення, за наявності виявленого у рапорті від 06.11.2015 р. бажання продовжити службу в органах Національної поліції, до закінчення тримісячного строку позивач звернувся до УМВС України в Сумській області з рапортом про наявність бажання проходити службу в поліції, що було підтверджено в судовому засіданні свідками написання відповідного рапорту, та подальшого працевлаштування позивача на посаді в поліції.

Посилання представників відповідача відносно того, що позивач не подавав відповідних рапортів чи заяв, спростовується показами свідків та фактом допуску позивача до служби у національній поліції.

Вимоги до кандидатів на службу в поліції, передбачені ст.49 Закону України "Про національну поліцію", відповідно до якої, на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров'я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених ч.2 ст. 61 цього Закону, а також особи які: 1) відмовляються від взяття на себе зобов'язань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

Відповідно до ст.50 зазначеного Закону громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, з метою визначення стану їхнього здоров'я зобов'язані пройти медичні обстеження, а також перевірку рівня фізичної підготовки, психофізіологічне обстеження, обстеження на предмет виявлення алкогольної, наркотичної та токсичної залежності в порядку, визначеному Міністерством внутрішніх справ України. Громадяни України, які виявили бажання вступити на службу в поліції, за їхньою згодою проходять тестування на поліграфі. Відповідно до порядку, встановленого законом, щодо осіб, які претендують на службу в поліції, проводиться спеціальна перевірка, порядок проведення якої визначається законом та іншими нормативно-правовими актами.

Обмеження, пов'язані зі службою в поліції визначені ст.61 Закону України "Про національну поліцію".

Позивач до звільнення проходив службу на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, має звання капітана міліції, має статус учасника бойових дій. В органах МВС з 2002 р., має вислугу років на день звільнення у календарному обчисленні 18 років 03 місяці 06 дні. Доказів обмежень, пов'язаних зі службою у поліції згідно до ст. 61 Закону України "Про національну поліцію" відповідачем не надано.

Отже, ОСОБА_1 має достатній досвід у роботі, знання, відповідну кваліфікацію, бажання працювати в поліції та відповідає вимогам поліцейського, що передбачені діючим законодавством України. Разом з тим, начальником УМВС України в Сумській області залишено поза увагою та не розглянуто рапорт на його ім'я поданого 06.11.2015 р. в якому висловлювалося бажання проходити службу в Головному управлінні Національної поліції в Сумській області, як це передбачено п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію".

За таких обставин, суд вважає, що оскаржений позивачем наказ про його звільнення саме по п.64 "г" (через скорочення штатів) прийнятий необґрунтовано, за відсутності всіх необхідних наведених вище правових підстав, що згідно положень ч.3 ст.2 КАС України, відповідачем не доведено правомірність звільнення позивача із займаної посади по зазначеній вище підставі, а тому позовна вимога щодо скасування наказу від 06.11.2015р. №394о/с визнається судом правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до п.24 Положення у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Крім цього, згідно з правовим висновком Верховного суду України, викладеного у постанові від 28.10.2014 р., встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи. При цьому, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Відповідно до Постанови КМУ від 16.09.2015 р. №730 "Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ", постановлено ліквідувати УМВС України в Сумській області та утворити Управління Національної поліції в Сумській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Крім того, згідно із ч.9. ст.36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на час розгляду справи в суді, УМВС України Сумській області в суді перебуває в стані припинення, не ліквідовано.

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи припиняється з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За таких обставин суд вважає, що позивач згідно вимог п.24 Положення підлягає поновленню на тій посаді та у тому органі, з якого він був протиправно звільнений, а саме на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області з дати його звільнення, тобто з 06.11.2015 року.

У зв'язку із тим, що на даний час УМВС України в Сумській області перебуває в стані ліквідації, але не припинено, позовна вимога щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області також визнається судом правомірною та обґрунтованою.

Відповідно до п. 24 Положення № 114 визначено, що у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Враховуючи, що час вимушеного прогулу за період з 07.11..2015р. по 23.02.2016 р. становить 75 робочих дні, тому середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 6350,25 грн. (84,67 грн. х 75 робочих дні = 6350,25 грн.), який слід стягнути з відповідача. При цьому суд виходить із розміру середньоденного заробітку у 64,67 грн., зазначеного у довідці УМВС України в Сумській області (а. с. 58).

Враховуючи те, що позивач з 02.12.2015р. отримав допомогу по безробіттю в сумі 4046,11 грн., що підтверджується довідкою № 184/105 від05.02.2016р. (а.с.70), з УМВС України в Сумській області підлягає стягненню сума грошового забезпечення в розмірі 2304,14 грн. (6350,25 грн. - 4046,11 грн.).

Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 2,3 КАС України суд вважає необхідним допустити негайне виконання постанови в частині виплати середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 1778,07 грн. та поновлення позивача на роботі.

Стосовно позовних вимог щодо зобов'язання ГУНП в Сумській області надати можливість, як такому, що виявив бажання проходити службу в поліції, відповідно до п.9 розділу ХІ проходити конкурс на посади, що заміщуються поліцейськими, суд відмовляє в їх задоволенні, виходячи із наступного. Як свідчать матеріали справи, позивачем не надано доказів того, що на час звернення до суду із позовними вимогами ГУНП в Сумській області вчинялися дії щодо не допуску позивача до проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими. Крім того, в судовому засіданні представник відповідача зазначив, що позивач має право подати документи до конкурсної комісії ГУНП в Сумській області, але таким право він не скористувався, вимоги є передчасними.

Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить.

Відповідно до ст.47 Закону України "Про національну поліцію" призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу. Відповідно до ст.48 зазначеного Закону призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у ст. 47 цього Закону.

Суд зазначає, що ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

При розгляді даної справи судом встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 з 07.11.2015р. був допущений до роботи на посаді інспектора поліції Сумського ВП (м.Суми) ГУНП в Сумській області. Разом із тим, в матеріалах справи наказу про прийняття на зазначену посаду матеріали справи не містять. В судовому засіданні пояснити, на підставі якого наказу позивача було 12.11.2015р. звільнено із посади інспектора поліції Сумського ВП (м.Суми) ГУНП в Сумській області, представник ГУНП в Сумській області пояснити не зміг. Доказів того, що 06.11.2015р. позивачу було в установленому порядку повідомлено про те, що він є звільнений з 06.11.2015р. у запас Збройних сил, доведено 06.11.2015р. до відома зміст спірного наказу, матеріали справи не містять. Натомість, матеріалами справи підтверджується, що позивач був працевлаштований у поліції, керівництво Сумського ВП (м.Суми) знало про даний факт працевлаштування ОСОБА_1 у національній поліції, що підтверджується затвердженими висновками про відсутність ознак кримінального правопорушення, складеного 17.11.2015р. та затвердженого 20.11.2015р. (по матеріалам перевірки ЖЄО №538, №559 від 11.11.2015р.) в межах якого позивачем виконувалися відповідні доручення та подавалися відповідні рапорти (а.с94-98). Жодних зауважень до виконаної роботи не було.

Оскільки на час розгляду справи, матеріали справи не містять доказів того, що позивача було в установленому порядку оформлено на роботі у Сумському ВП (м.Суми) ГУНП в Сумській області, зокрема, підписано наказ про прийняття на посаду, доказів того, що позивач не виявив бажання проходити службу у національній поліції представником відповідача не подано, ГУНП в Сумській області було працевлаштовано позивача на службу у національній поліції, з 07.11.2015р. фактично допущено до робочого місця, на підставі вищезазначеного та враховуючи норми п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", суд вважає за необхідне, з метою повного поновлення прав особи, яка звернулась за судовим захистом, на підставі ч.2 ч.3 ст.162 КАС України, зобов'язати Головне Управління Національної поліції в Сумській області розглянути кандидатуру позивача для зайняття посади у відповідності до п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" у Головному управлінні Національної поліції в Сумській області та видати відповідний наказ з цього приводу.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, Головного управління національної поліції в Сумській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області № 394 о/с від 06.11.2015 року "По особовому складу" про звільнення з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил України за п.п. "г" п. 64 (через скорочення штатів) Положення про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, капітана міліції ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (вул. Г.Кондратьєва, 23, м. Суми, і.к.08592299) на користь ОСОБА_1 (і.к. НОМЕР_1) суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в розмірі 2304,14 грн. (дві тисячі триста чотири грн.. 14 коп. )

Зобов'язати Головне Управління Національної поліції в Сумській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до п. 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" у Головному управлінні Національної поліції в Сумській області та видати відповідний наказ з цього приводу.

Постанова суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничного інспектора міліції відділу дільничних інспекторів міліції Сумського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області та стягнення заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 1778,07 грн. (одна тисяча сімсот сімдесят вісім грн.. 07 коп.) звернути до негайного виконання.

В задоволенні інших вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та підписано 29.02.2016р.

Суддя С.М. Гелета