Справа № 328/3505/15-а
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Погрібної О.М., при секретарі: Мацинській О.Є., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області ОСОБА_4,

розглянувши у судовому засіданні в м. Токмак матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак та ОСОБА_3 районі Запорізької області про визнання дій субєктів владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Токмацького районного суду Запорізької області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Токмак та ОСОБА_3 районі Запорізької області про визнання дій та рішень субєкта владних повноважень неправомірними щодо обчислення пенсії та зобовязання вчинити певні дії. В уточненому позові ОСОБА_1 просить визнати дії відповідача - Токмацьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізької області, при перерахунку основної пенсії у відповідності до пункту 4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого ОСОБА_5 Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року за № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині, де нарахування та виплата основної пенсії з 01.01.2012 здійснюється у спосіб, де заробітна плата в розмірі 2413 карбованців, нарахована ОСОБА_3 районним вузлом звязку за відпрацьовану одну повну робочу вахту період з 10.03.1987 по 10.04.1987 (один місяць тривалістю 31 календарний день, відпрацьований безперервно) для обчислення пенсії, визначена як заробітна плата за дві повні вахти роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС; визнати незаконними та скасувати ОСОБА_6 відповідача за № 123984 від 09.12.2011, від21.11.2013, від 26.11.2013; зобовязати відповідача відновити в програмно-технологічному комплексі (ПТК) «Призначення пенсії» дані про період заробітку в розмірі 2413 крб., нарахованого ОСОБА_3 районним вузлом звязку за роботу в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в період з 10.03.1987 по 10.04.1987, для обчислення пенсії з 01.01.2012 як один місяць ї нарахувати та виплачувати основну пенсію у відповідності до пункту 4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого ОСОБА_5 Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року за № 1210 із урахуванням заробітної плати в розмірі 2413 карбованців за відпрацьовану одну повну вахту, як за один місяць вахтової роботи в зоні відчуження Чорнобильської АЕС в період з 10.03.1987 по 10.04.1987, тривалістю 31 календарний день, відпрацьований безперервно, починаючи з 01.01.2012; ухвалити постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі; зобовязати відповідача виплатити не донараховану пенсію за період з 01.01.2012, з виплатою суми стягнення за один місяць негайно.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, віднесена до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 1996 року встановлено інвалідність, яка пов'язана з роботою по ліквідації аварії на ЧАЕС. При призначені пенсії і в подальшому протягом більш ніж 15 років обчислення основної державної пенсії здійснювалося відповідачем на підставі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в сумі 2413 крб., видану ОСОБА_3 РВЗ на підставі рішення Токмацького районного суду від 26.05.1997, що підтверджується наступним:

1) довідкою (з неправильним розрахунком заробітку в сумі 939,08 крб.) та супровідним листом до неї, видних ОСОБА_3 РВЗ за вих. № 12 від 21.02.1997, де змістом супровідного листа підприємство визнало, що заробітна плата нарахована в сумі 939,08 крб. без урахування фактично відпрацьованих мною годин в зоні відчуження, за період з 10.03.1987 по 10.04.1987;

2) рішенням Токмацького районного суду від 26.05.1997, яким було зобов'язано ОСОБА_3 РВЗ здійснити перерахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження в зазначений період з урахуванням роботи в вихідні дні та понаднормові часи:

3) довідкою ОСОБА_3 РВЗ, виданою підприємством на підставі рішення Токмацького районного суду від 26.05.1997, яку з 01.01.2012 відповідач, озвучує як «довідка без дати та номера та без підтверджуючих документів, видана на підставі рішення суду». незважаючи на ті факти, що рішення суду у встановлений законом термін підприємством оскаржено не було; довідку до органу, що призначав пенсію надавало безпосередньо підприємство: в довідці наявна Примітка «стверджуючи документи про роботу в зоні відчуження надаються в копії»; довідка засвідчена оригіналами підпису посадових осіб підприємства; довідку для призначення пенсії було прийнято, перевірено й ОСОБА_6 123984 від 03.07.1997 орган, що призначав пенсію встановив пенсію із заробітку в сумі 2413 крб., на підставі вищевказаної довідки, виданої підприємством на виконання рішення суду; особисто їй для огляду дану довідку УПФУ взагалі не показувало, жодних заперечень або повідомлень не направляло, в будь - який інший спосіб в період з 03.07.1997 по 09.11.2011 УПФУ інформації про відсутність до довідки стверджуючих документів не надавало, фактично вперше побачила дану довідку під час перерахунку пенсії у відповідності до ОСОБА_5 № 1210, тобто в період з 09.11.2011 до 01.01.2012;

4) протоколом № 123984 від 28.07.1997, ОСОБА_6 № 123984 від: 19.08.2001, 14.03.2002. 14.12.2006, 12.04.2009, 23.03.2010, 23.09.2010, 11.11.2011, відповідно до яких в ПТК «Призначення пенсії» обчислення пенсії здійснювалося з урахуванням періоду заробітку 2413 крб. (на підставі довідки про заробіток за роботу в з/в в період з 10.03.1987 по 10.04.1987, виданої ОСОБА_3 РВЗ, на підставі рішення Токмацького районного суду від 26.05.1997), як один повний місяць, тривалістю 31 календарний день, відпрацьований безперервно;

5) розпорядженнями № 123984 від: 09.12.2011, від 21.11.2013, 26.11.2013, згідно до яких з 01.01.2012 в ПТК «Призначення пенсії» обчислення пенсії здійснюється з урахуванням фактичних змін, внесених відповідачем в ПТК «Призначення пенсії», про період заробітку 2413 крб. (на підставі довідки про заробіток за роботу в з/в в період з 10.03.1987 по 10.04.1987, виданої ОСОБА_3 РВЗ, на підставі рішення ОСОБА_3 р/с від 26.05.1997) як два повні місяці, загальна тривалість яких фактично не може містити лише 31 календарний день, відпрацьований безперервно.

Заміну періоду заробітку в ПТК «Призначення пенсії», з якого починаючи з 01.01.2012 відповідач обчислює, нараховує та платить державну основну пенсію вважає неправомірною за наступних підстав:

1)згідно п. 2 ч. 3 ст. 57 Закону 796-ХІІ - якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення не менше 30 календарних днів підряд у двох місяцях, середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

2)заробіток в сумі 2413 крб. ОСОБА_3 РВЗ нарахував за 31 календарний місяць роботи в період з 10.03.1987 по 10.04.1987, про що зазначено в довідці;

3)заробіток в сумі 2413 крб. визначений у довідці ОСОБА_3 РВЗ, нараховано з відомостей про наступне: фактично відпрацьований період - «10.03.1987 - 10.04.1987», кількість днів, відпрацьованих в даному періоді - «31». загальну кількість годин - «372» та інші дані, які підтверджуються довідками: Чорнобильського РВЗ від 18.12.1987 № 226. Таращанського РВЗ від 03.03.1997 № 20 та від 06.03.1997 № 22;

4) довідка ДСП «Чорнобильский спецкомбінат» від 14.1 1.2012 № 21 1-1420 містить відомості про зону небезпеки - «1»;

5) як на час призначення пенсії у 1997 році так й станом на 01.01.2012 нарахування пенсії здійснювалося на підставі ст. 54 Закону 796-ХІІ (із заробітку), де обчислення заробітку, з якого нараховується пенсія, здійснювалося у відповідності з ОСОБА_5 КМУ № 523 від 30.05.1997 ( з 1997 по 01.01.2012) та ОСОБА_5 КМУ № 1210 від 23.11.2012 (з 01.01.2012 по теперішній час) з одного й того самого заробітку 2413 крб., на підставі довідки ОСОБА_3 РВЗ, виданої на підставі рішення суду від 26.05.1997;

6) відповідач надав суду інформацію про те, що: нарахування пенсії із заробітку 2413 крб. фактично здійснювалося, з часу її призначення (03.07.1997), як за роботу в зоні відчуження в період з 10.03.1987 по 10.04.1987 вахтовим методом, на підставі довідки, виданої ОСОБА_3 РВЗ, на підставі рішення суду від 26.05.1997;

- нарахування пенсії із заробітку 2413 крб. фактично здійснювалося, з часу її перерахунку у відповідності до ОСОБА_5 № 1210 (01.01.2012), як за роботу в зоні відчуження в період з 10.03.1987 по 10.04.1987 вахтовим методом, на підставі довідки, виданої ОСОБА_3 РВЗ, на підставі рішення суду від 26.05.1997;

- тобто - як з 03.07.1997 так й з 01.01.2012 перерахунок пенсії здійснено за матеріалами пенсійної справи без жодних змін у відомостях або даних щодо роботи та заробітку за неї .

Враховуючи той факт, що як ОСОБА_5 КМУ № 523 так й ОСОБА_5 КМУ № 1210 від 23.11.2011 містять єдине правило визначення тривалості роботи в зоні відчуження і заробітку за неї, для осіб, робота яких проводилася вахтовим методом, а саме - одна повна вахта (не менш ніж 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем, жодних правових підстав для зміни відомостей в ПТК «Призначення пенсії» щодо періоду заробітку 2413 крб. з одного на два місяці, станом на 01.01.2012 тай до теперішнього часу відповідач не мав.

Станом на даний, час під час розгляду справи, відповідач доводить в суді, що перерахунок пенсії позивача з 01.01.2012 проведено:

1) за матеріалами пенсійної справи, на підставі довідки 2413 крб., виданої ОСОБА_3 РВЗ на підставі рішення суду від 26.05.1997;

2) у відповідності до п. 4 Порядку обчислення, затвердженого ОСОБА_5 № 1210, де період заробітку 2413 крб. відповідачем для нарахування пенсії з 01.01.2012 обчислюється як заробіток за роботу протягом 2-х повних вахт, тривалістю не менше 14 днів кожна.

Внаслідок цих неправомірних дій відповідача той самий заробіток «2413 крб.», за той самий період роботи в зоні відчуження «з 10.03.1987 по 10.04.1987», обчислюється як дві повні робочі вахти, тривалістю по 15,5 робочих днів, поділивши при цьому і заробітну плату на 2 рівні частини по 1206,5 грн., і з цієї частини в сумі 1206,5 грн. нараховує основну державну пенсію.

Неправомірні дії відповідача, виражені у безпідставній заміні відомостей (з 1 на 2 місяці) в ПТК «Призначення пенсії» щодо періоду заробітку, який враховується при обчислення пенсії; у неправильному нарахуванні/перерахунку пенсії з 01.01.2012 - відображено у рішеннях відповідача, а саме: ОСОБА_6 123984 від: 09.12.2011, 21.11.2013, 26.11.2013.

22.07.2015 вона звернулася до відповідача із заявою про відновлення в ПТК «Призначення» попереднього періоду заробітку, який враховується під час обчислення пенсії, з двох на один місяць, на що листом УПФУ від 04.08.2015 № 25/Б-7 відмовлено з посиланням на те, що управління немає законних підстав для внесення змін в автоматизовану систему розрахунку пенсії.

Крім цього, вважає, що строк звернення нею до адміністративного суду пропущений з поважної причини та повинен бути поновлений у цій справі на підставі клопотання у відповідності до вимог положень статей 100, 102 КАС України, оскільки правовідносини між нею та відповідачем випливають з судового рішення, яким останнього зобов'язувало вчинити певні дії, а саме перерахунок та виплату їй пенсії з дати -01.01.2012.

При цьому, вимоги ст. 99 КАС України передбачають законодавчо визначену альтернативу загальному строку (6 місяців) звернення до суду, якщо можуть встановлюватися іншими законами, а саме безстроковість моїх вимог до відповідача можуть слугувати правові норми спеціального закону, зокрема відповідно до вимог ч. 2 ст. 87 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року ( із внесеними змінами) (Закон 1788 - 12 )- суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком. Тому вважає, що з огляду на дію правових норм цього спеціального закону в неї є право вимагати в судовому порядку від відповідача, починаючи з 01.01.2012 року визнання його дій та рішень незаконними та неправомірними щодо нарахування основної пенсії у зменшеному розмірі, ніж то передбачено положеннями ст. ст. 54 і 57 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (Закон 796-ХІІ) та відповідно до вимог ОСОБА_5 КМУ № 1210 від 23.1 1.201 1 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян.

Від ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області надійшли заперечення проти позову, в яких відповідач зазначив, що з 21.11.1996 р. позивачу призначена пенсія по інвалідності 3 групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З 16.08.2001 р. позивач отримує пенсію по інвалідності 2 групи захворювання, повязаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Розрахунок пенсії проведено, як особі яка працювала вахтовим методом (копія Довідки від 06.03.1997 р. та журналу відряджених до Чорнобильської зони додані до заперечення). Згідно з додатком до постанови Держкомпраці CРСР і Секретаріату ВЦРПС та МОЗ СРСР від 31 грудня 1987 р. № 794/33-82 вахта це час виконання робіт і міжзмінного відпочинку. При розрахунку заробітної плати для обчислення пенсії застосовано норми ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»: «у випадках коли особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення менше 12 місяців, середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців.». Раніше розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії проводився відповідно до постанови КМУ від 20.07.1992 № 395, а саме сума заробітної плати за роботу в зоні відчуження підвищувалася на коефіцієнти, визначені по кожному року окремо. Коефіцієнт підвищення заробітної плати за 1987 рік 2,72. Заробітна плата для обчислення пенсії до 01.01.2012 року ОСОБА_1 складала 0,13127 грн: 2413, 00 руб х 2,72 х 2 (підвищення згідно Указу Президента України від 27.12.1991): 100000. Розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 01.11.2011 складав 2376, 88 грн.

На теперішній час заробітна плата позивача для обчислення пенсії за період з 10.03.1987 р. 10.04.1987 р. розраховується відповідно до п. 4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 № 1210 (далі Порядок).

Відповідно до п.4 Порядку, якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд ) вважається повним місяцем. У звязку з необхідністю виконання перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2012 року, відповідно до п. 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210, управлінням ПФУ в м. Токмак та ОСОБА_3 районі Запорізької області здійснено уточнення заробітної плати в інтересах ОСОБА_1 А саме, направлено запит від 09.12.2011 № 1054/06 до ПАТ «Укртелеком» Запорізька філія щодо уточнення відомостей про заробітну плату на підставі первинних документів. Оскільки відповідь на запит управління не отримало, розрахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2012 року проведено відповідно до п. 2 постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210, за матеріалами пенсійної справи. А саме, на підставі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження (без номера та дати) за період з 10.03.1987 року по 10.04.1987 року, виданої ОСОБА_3 районним вузлом електрозвязку на підставі рішення суду. Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.01.2012 склав 4758, 01 грн.

Разом з тим, управлінням було здійснено запит до ДСП РУЗОД м.Чорнобиль Київської області від 20.02.2012 № 1251/05, запит від 14.02.2012 року № 1123/05 до УПФУ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя щодо здійснення перевірки довідки про заробітну плату та додатково запити до ПАТ «Укртелеком» м.Київ від 03.04.2012 року № 2151/05 та до ПАТ Укртелеком Запорізька філія від 25.05.2012 року № 3409/05 та від 05.06.2012 року № 3621/05.

В результаті перевірки було встановлено, що первинні документи про нарахування та виплату заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи в зоні відчуження на ПАТ Укртелеком Запорізька філія відсутні.

З 01.05.2012 року розрахунок пенсійної виплати ОСОБА_1 проведено без врахування заробітної плати відповідно до ч. 1 п. 11, ч. 1 п. 13 та п. 12 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 № 1210.

Розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.05.2012 склав 2329, 64 грн. Про перерахунок пенсійної виплати з 01.05.2012 ОСОБА_1 було повідомлено листом від 27.04.2012 № 27/Б-7 (копія додається).

21.11.2013 р. на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2013 р. по справі №2а-64/12 управлінням було здійснено перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2012 р. за допомогою програмно-технологічного комплексу Призначення та перерахунок пенсій, що входить до складу програмного забезпечення АСОПД/КОМТЕХ W, яке розроблено Інформаційно-обчислювальним центром Міністерства соціальної політики відповідно до постанови №1210. До програмно технологічного комплексу внесено період заробітної плати та суму заробітної плати, які вказані в довідці про заробітну плату. В даному випадку, згідно довідки про заробітну плату без дати та номера, виданої ОСОБА_3 вузлом електрозвязку на виконання рішення Токмацького районного суду по справі № 2-461 1997 року , сума заробітної плати за період з 10.03.1987 р. по 10.04.1987 р. становить 2413,00 руб.( рос.)..Кількість місяців, в розрахунку заробітної плати та показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих в галузі національної економіки визначаються автоматично. В програмно технологічному комплексі змінити кількість місяців в розрахунку заробітної плати самостійно неможливо, так як кількість місяців розраховується відповідно до періоду заробітної плати, який вказано в довідці про заробітну плату. Програма автоматично ділить суму коефіцієнтів заробітної плати на 2 місяця (березень та квітень) з урахуванням індивідуального коефіцієнту, встановленого для кожного місяця окремо.

Доплату пенсії за період з 01.01.2012 р. по 30.11.2013 р. в розмірі 44791,15 грн. ОСОБА_1 отримала в грудні 2013 р.

Позивач вважає, що спеціалісти управління неправомірно обчислили їй середньомісячний коефіцієнт заробітної плати (6,52162) і, програма, розроблена Мінсоцполітики, відповідно, теж неправомірно здійснює розрахунки суми її пенсії. Але відповідно до вищезазначеного є неможливим і неправомірним розділяти заробітну плату в даному випадку тільки на 1 місяць, як того вимагає позивач. Станом на 01.09.2015 р. позивач отримує пенсійну виплату в розмірі 4792,42 грн.(з урахуванням індексації). Таким чином, розрахунок пенсії позивача проведено згідно з нормами чинного законодавства і законні підстави для перерахунку відсутні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, на підтвердження того, що позивач працював на роботах з ліквідації наслідків Чарнобильської АЕС саме вахтовим методом, надали ряд документів на підтвердження позову.

Також, ОСОБА_1 надала копію Розрахунку доплати за виконанням рішення суду з 01. 01.2012 по 30.11.2013 року; ОСОБА_6 від 03.07.1997 року; Протоколу 123984 від 28. 07. 1997 року; ОСОБА_6 № 123984 від 14. 03. 2002 року; ОСОБА_6 № 123984 від 14. 12. 2006 року; ОСОБА_6 № 123984 від 12.04.2009 року; ОСОБА_6 № 123984 від 23.03.2010 року; ОСОБА_6 № 123984 від 23. 09. 2010 року; ОСОБА_6 № 123984 від 11.11 2011 року; ОСОБА_6 від 09.12.2012 року; ОСОБА_6 від 01.04.2012 року; ОСОБА_6 від 20. 04. 2012 року; ОСОБА_6 123984 на перерахунок пенсії від 01.07.2012 року; ОСОБА_6 123984 від 23. 10. 2012 року; ОСОБА_6 123984 на перерахунок пенсії від 01.12.2012 року; ОСОБА_6 123984 від 10.01.2013 року; ОСОБА_6 123984 від 21.11.2013 року, ОСОБА_6 123984 від 26.11.2013 року; копію довідки про заробітну плату з 10.03.1987 року по 10.04.1987року; копію супровідного листа та копія довідки про розмір отриманої пенсії з 01.01.2012 року по 31.08.2015року; копії листа від 17.04.2012 року, листа від 27.04.2012 року, листа від 23. 12. 2013 року, листа від 29. 01. 2014 року; копію заяви від 22.07.2015 року та лист відповідь відповідача від 04. 08. 2015 року; копія супровідного листа № 22/Б -7 від 15.09.2015 року та Довідку про розмір та фактично виплаченої пенсійної виплати з розвернутим розрахунком.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала і суду пояснила, що відповідно до матеріалів пенсійної справи, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УПФУ м. Токмак та Токмацького району Запорізької області та отримує пенсію по інвалідності 2 групи захворювання, повязаного з аварією на Чорнобильській АЕС. Пенсія ОСОБА_1 розрахована на підставі довідки, наданої ОСОБА_3 районним вузлом електрозвязку, в якій вказано, що ОСОБА_1 з працювала у зоні відчуження, а саме в Чорнобильському вузлі звязку з 10 березня 1987 року по 10 квітня 1987 року. Для розрахунку пенсійних виплат позивачеві застосовані ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», п. 4 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 року № 1210, з розрахунку того, що роботи позивачем проводилися вахтовим методом, а саме, положення про те, що «..якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менш як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.», на підставі чого, за допомогою програмно-технологічного комплексу Призначення та перерахунок пенсій, до програмно технологічного комплексу внесено період заробітної плати та суму заробітної плати, які вказані в довідці про заробітну плату. В даному випадку, згідно довідки про заробітну плату без дати та номера, виданої ОСОБА_3 вузлом електрозвязку на виконання рішення Токмацького районного суду по справі № 2-461 1997 року, сума заробітної плати за період з 10.03.1987 р. по 10.04.1987 р. становить 2413,00 руб.. Кількість місяців, в розрахунку заробітної плати та показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих в галузі національної економіки визначаються автоматично. В програмно технологічному комплексі змінити кількість місяців в розрахунку заробітної плати самостійно неможливо, програма автоматично ділить суму коефіцієнтів заробітної плати на 2 місяця (березень та квітень) з урахуванням індивідуального коефіцієнту, встановленого для кожного місяця окремо. Станом на 01.09.2015 р. позивач отримує пенсійну виплату в розмірі 4792,42 грн.(з урахуванням індексації). Таким чином, розрахунок пенсії позивача проведено згідно з нормами чинного законодавства і законні підстави для перерахунку відсутні.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Таким чином, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України передбачено, що компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Пунктом 4 частини 1 статті 18 КАС України передбачено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 409333 від 07.07.2005 року, вкладкою до даного посвідчення № 146378 від 07.07.2005 року.

Позивач перебуває на обліку в ОСОБА_3 обєднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізької області.

Нарахування та виплата пенсії позивачу провадиться в розмірі і порядку, викладеному у вищезазначених запереченнях відповідача.

Позивач з 02.04.1884 року по 17.07.1992 року працювала в ОСОБА_3 районному вузлу звязку, в тому числі, з 02.04.1984 року по 01.07.1987 року на посаді електромонтера стаціонарного обладнання міжміського телефонного звязку 5 р., що підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 (ОСОБА_7Г.).

Постановою ЦК КПРС і ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 22 травня 1986 року №585 та наказу Міністерства енергетики та електрифікації СРСР №381-ДСП для працівників, які були безпосередньо зайняті на роботах по ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС в 30 кілометровій зоні був встановлений вахтовий метод організації праці.

Крім того, наказом Київського ОПТУС від 04.06.1986 року за № 018 та Положення про вахту по обслуговуванню засобів звязку та надання послуг звязку в м. Чорнобиль та 30 км. зоні АЕС, по Чорнобильському районному вузлі звязку було застосовано вахтовий метод організації праці.

Копії наказу від 14.06.1986 року за № 018 та Положення про вахту по обслуговуванню засобів зв'язку і надання послуг зв'язку в м. Чорнобиль та 30-км зоні АЕС, розроблено згідно наказу Київського ОПТУС від 04.06.1986 року № 018, долучені до матеріалів справи.

Згідно графіка вахтового методу обслуговування обєктів звязку та радіофікації Чорнобильського районного вузла зв'язку на 1987 рік, затвердженого начальником Київського ОПТУС 05.03.1987 року, встановлювалися дні вахти обслуговування підприємств, які входили до складу Чорнобильського районного вузла зв'язку.

Також, посилання на формування вахт та, відповідно, вахтовий метод роботи позивача в Чорнобильській зоні містять долучені до матеріалів справи копії телеграм 132359 РВС 1315800 ПТУС від 27.02.1987 року та 31580ОПТУС 127985/1КРП про штат вахти та склад вахти працівників Запорізького ОПТУС для роботи в зоні ліквідації насідків аварії на Чорнобильській АЕС, які направляються 7 березня 1987 року, серед яких значиться ОСОБА_1

Посилання на вахтовий метод роботи позивача під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в м. Чорнобиль містить також лист ПАТ «Укртелеком» від 14.12.2012 року за № 281-17-1.

Згідно наказу начальника ОСОБА_3 районного вузла зв'язку від 24.02.1987 року № 27/к, позивач ОСОБА_1 була відряджена до Київського вузлу звязку, м. Чорнобиль, з 07.03.87 р., на 32 доби.

Відповідно до довідки від 06.03.1997 року за № 22, ОСОБА_8 працювала електромеханіком підсилювального пункту в Чорнобильському районному вузлі звязку в період з 10 березня 1987 року по 10 квітня 1987 року. Роботи по наданню всіх видів послуг звязку були організовані вахтовим методом.

Позивач ОСОБА_1 з 02.04.1884 року по 17.07.1992 року працювала в ОСОБА_3 районному вузлу звязку, в тому числі, з 02.04.1984 року по 01.07.1987 року на посаді електромонтера стаціонарного обладнання міжміського телефонного звязку 5 р., що підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 (ОСОБА_7Г.).

Відповідно до вимог ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених документів, встановлено, що при виконанні робіт на Чорнобильській АЕС позивач виконувала роботи в порядку вахтового методу.

В судовому засіданні представник відповідача вказала, що вони не оспорюють факт роботи позивача саме вахтовим методом.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

На виконання делегованих повноважень Кабінет Міністрів України 23.11.2011 року прийняв постанову №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до п.2 якої зобов'язано Пенсійний фонд України забезпечити здійснення перерахунку пенсій, призначених особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до набрання чинності цією постановою, за матеріалами пенсійних справ.

Таким чином, вищевказана ОСОБА_5 визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, а не механізм обчислення заробітної плати громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1210, який діє з 01.01.2012 року, визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Пунктом 1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого ОСОБА_5 Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210 цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Тобто, розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежність від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчуження та при цьому у всіх випадках «заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період».

Відповідно до пп. 3 п. 4 Порядку № 1210, у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986 - 1990 роках, за її бажанням пенсія може бути обчислена виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням встановленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Частиною 4 Порядку № 1210 визначено, що якщо робота проводилася вахтовим методом, визначення тривалості роботи у зоні відчуження і заробітної плати для обчислення пенсії здійснюється виходячи з того, що одна повна вахта (не менше як 14 робочих днів підряд) вважається повним місяцем.

Обчислення пенсії відповідно до Закону та Порядку здійснюється на підставі довідок про заробітну плату, які відповідно до статті 15 вказаного Закону видаються установами та організаціями на підставі первинних документів (особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату). Підставою для проведення розрахунку заробітної плати за роботу в зоні відчуження являються первинні документи про нараховану заробітну плату та фактичну тривалість роботи безпосередньо в зоні відчуження.

Позивач брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 10.03.1987 року по 10.04.1987 року, що підтверджується наданими документами та не оспорюється сторонами.

З довідки без номера та дати, виданої ОСОБА_3 районним вузлом електрозвязку та яка міститься в матеріалах пенсійної справи вбачається, що позивач працювала у зоні відчуження, а саме в Чорнобильському вузлі звязку з 10 березня 1987 року по 10 квітня 1987 року, по місцю роботи в ОСОБА_3 районному вузлі звязку на посаді електромонтера 5 р., посадовий оклад (тарифна ставка) 0,596 крб, по відомості без номера та дати виплачена заробітна плата в розмірі дві тисячі чотириста тридцять руб. 00 коп з урахуванням коефіцієнта 4 відповідно до постанови ОСОБА_5 Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7. Оплата за підвищеними посадовими окладами (окладами, тарифними ставками, розцінками відрядними) по зонах небезпеки провадиться виходячи з установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-денного (36-годинного) робочого тижня: 31 день; кількість годин 372; годинна тарифна ставка 0, 596, кратність 4, доплата за роботу в надурочний час, 162 години 415-32; доплата за роботу у вихідні та святкові дні - 48 годин, 114,44 крб., всього 1464-60.

Фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія: Збережений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження 146-44; оплата праці за дні роботи в зоні: 1416-60; премії за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження (з новим поясненням) 849-96; сума 2413-00.

Таким чином, ОСОБА_9 працювала в період з 10.03.1987 року по 10.04.1987 року безперервно одним місяцем тривалістю 31 календарний день, безперервно, тобто одну повну робочу вахту.

Згідно ст.255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

ОСОБА_5 Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду від 30 вересня 2015 року визнано неправомірною відмову управління Пенсійного фонду України у м. Токмаку та ОСОБА_3 районі Запорізької області у перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23 листопада 2011 року та зобов'язано управління Пенсійного фонду України у м. Токмаку та ОСОБА_3 районі Запорізької області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23 листопада 2011 року з урахуванням заробітної плати у зоні відчуження.

При цьому, приводом звернення до суду слугувало те, що з травня 2012 року відповідач почав виплачувати позивачу пенсію у твердому (мінімальному) розмірі, який встановлений чинним законодавством для громадян, які постраждали внаслідок ЧАЕС, мотивуючи необхідністю уточнення відомостей, вказаних в довідці про заробітну плату в зоні відчуження, без урахування заробітної плати, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011 року.

Підстави та порядок перерахунку пенсії, беззаперечне підтвердження відомостей, що містяться в довідці відповідними первинними документами бухгалтерського обліку про тривалість робочого дня та місце її виконання жодного разу предметом судового розгляду не були.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що з моменту аварії на Чорнобильській АЕС оплата праці для працюючих в зоні відчуження регулювалась постановою ЦК КПРС Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР, ОСОБА_5 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156, тобто проводилась за підвищеними до 100% тарифними ставками (посадовими окладами) незалежно від населеного пункту.

ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 17.05.1986 року №964 було доручено установити зони небезпеки, де оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, розташованих в межах 30-кілометрової зони, розділеної на ІІІ, ІІ, І зону небезпеки, проводиться відповідно у 5, 4, 3 кратному розмірі тарифних ставок (посадових окладів).

Встановлено, що у зв'язку із введенням в зоні відчуження зон небезпеки, оплата праці осіб, які працювали в населених пунктах, що не віднесені до згаданих зон небезпеки (зона особливого контролю) залишалася на попередніх умовах, тобто проводилась за підвищеними на 100% тарифними ставками (посадовими окладами).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 постанови ОСОБА_6 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7 оплата праці працівників підприємств, установ і організацій, відряджених у зону відчуження, провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-, 3-, 2-кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.

Зони небезпеки визначались відповідно до радіаційної ситуації в місцях виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за показниками потужності експозиційної дози. Держкомгідромету СРСР було доручено двічі на місяць станом на 1 та 15 числа забезпечувати Урядову комісію інформацією про радіаційну ситуацію на зазначених територіях. Рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об'єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією (від 07.08.1986 року № 87, від 19.08.1986 року № 108, від 18.09.1986 року № 173 та від 05.01.1987 року № 339).

При виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках залежно від потужності експозиційної дози територію зони відчуження було поділено на 1-у, 2-у, 3-ю зони небезпеки та зону особливого контролю.

До зони небезпеки № 3 належали території з рівнями іонізуючого випромінення від 100 млР/год і вище, до зони небезпеки № 2 - від 20 млР/год до 100 млр/год, до зони небезпеки № 1 - від 5 млР/год до 20 млР/год, до зони особливого котролю - від 2 млР/год до 5 млР/год .

Перелік населених пунктів і виробничих об'єктів, де оплата праці проводилась відповідно до зон небезпеки, затверджено рішеннями Урядової комісії від 07.08.86 р. № 87 (лист Держкомпраці УРСР від 13.08.86 р. № 115), від 19.08.86 р. № 108 (лист Держкомпраці УРСР від 26.08.86 р. № 124), від 18.09.86 р. № 173 (лист Держкомпраці УРСР від 24.09.86 р. № 140), від 05.01.87 р. № 339 (лист Держкомпраці УРСР від 09.01.87 р. № 1).

На решті території зони відчуження, що не була віднесена до зон небезпеки (зона особливого контролю), оплата праці провадилась з дня аварії виходячи з підвищених на 100 % тарифних ставок, посадових окладів, відповідно до Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної ОСОБА_6 СРСР, ОСОБА_6 Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 р. № 524-156 (постанова ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 08.05.1986 р. № 168).

Відповідно до рішення Урядової комісії від 2 лютого 1987 р. N 351 після 01.03.87 р. термін «зона небезпеки» не застосовувався, оплата праці відряджених осіб провадилась понад збережений середній заробіток:

- на різних ділянках проммайданчика ЧАЕС - в залежності від радіаційної обстановки з застосуванням показника кратності від 1 до 4;

- в населених пунктах Копачі, Прип'ять, Лельов (ПУСО, станція перевантаження) - у 2-кратному розмірі;

- на станції Янів - у 3-кратному розмірі;

- в решті населених пунктів в межах 30-кілометрової зони, в тому числі і в м. Чорнобиль, оплата праці провадилась в одинарному розмірі;

- в інших випадках в межах 30-кілометрової зони при рівні випромінювання до 5-ти мр/год. - в одинарному розмірі, при рівні випромінювання понад 5 мр/годину - у подвійному розмірі.

Перелік конкретних об'єктів установлювався щомісячно за даними радіаційної обстановки на підставі даних Управління радіаційного контролю Виробничого об'єднання «Комбінат» і цеху радіаційної безпеки ЧАЕС за станом на 1 число кожного місяця.

Оплата праці працівників, розміщених в адміністративно-побутовому корпусі N 1, при виконанні ними робіт в зонах, де встановлені показники кратності 2-4, провадиться у

відповідній кратності за фактично відпрацьований час у цих зонах при його суворому обліку.

Місто Чорнобиль, де працювала ОСОБА_1, відносилось до II зони небезпеки до 14 липня 1986 року включно, з 15 липня 1986 року до 01 березня 1987 року - до I зони небезпеки, а після цієї дати оплата праці працівників, які були відряджені підприємствами для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у м. Чорнобиль, провадилась у одинарному розмірі тарифних ставок, посадових окладів, відрядних розцінок (понад збережений середній заробіток).

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об'єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією, суд приходить до висновку про те, що застосування ОСОБА_3 районним вузлом електрозвязку при наданні вищезазначеної без номера та дати, яка міститься в матеріалах пенсійної справи, показника кратності - 4 до посадового окладу, не відповідає вимогам чинного на час роботи ОСОБА_1 в зоні відчуження Чорнобильської АЕС законодавства.

Щодо порядку преміювання суд зазначає, що відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 року №153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась відповідно до чинних на підприємстві систем преміювання, а отже розмір премії працівників, відряджених до зон відчуження, повинен був визначатися на підставі положень, що діяли на підприємстві.

Тобто, якщо до поїздки працівника в зону відчуження або після його повернення нараховували премію за період виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, її розмір повинні були визначати на підставі положення, що діяло на підприємстві на момент відрядження. ОСОБА_5 № 207-7 дозволяла керівникам підприємства встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць. При прийнятті рішення щодо підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць у Положення про преміювання мали вноситись відповідні зміни. В разі відсутності на підприємстві, в установі, організації преміальної оплати праці підстав для її нарахування особам, що виконували роботи в зоні відчуження, немає.

ОСОБА_6 Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 голові Урядової комісії було надано право виплачувати працівникам одноразову винагороду за виконання особливо важливих і відповідальних робіт в залежності від небезпеки їх проведення в розмірі до 1000 крб., яка не враховується при обчисленні розміру пенсії.

ОСОБА_5 Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 року №207-7 було дозволено керівникам підприємств, установ і організацій встановлювати працівникам, зайнятим на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, премії до 60% тарифної ставки (посадового окладу) на місяць.

Суд зазначає, що у разі прийняття рішення про підвищення граничного розміру премії до 60% тарифної ставки (окладу) на місяць, в положення про преміювання мали вноситися відповідні зміни. Якщо на підприємстві виплата премії не була передбачена, або була передбачена в меншому розмірі, то підстав для нарахування премії в розмірі 60% немає.

Вищезазначене підтверджено судовою практикою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвали від 18 листопада 2015 року (головуючий Касьян О. П.) та від 17 лютого 2016 року (головуючий Кузнєцов В.О.)) та Вищого адміністративного суду України (справа К/800/65375/14-а, К/800/26522/14, К/800/29089/14 , К/800/7177/14

Викладене також підтверджується правовими висновками Верховного Суду України викладеними у постанові від 24.11.2015 р. справа №539/3949/14-а, постанові від 24.11.2015 р. справа №539/339/14-а та постанові від 27 жовтня 2015 року по справі №539/4391/14-а) і, врахування яких при відправленні правосуддя є обов`язковим в силу приписів ст.244-2 КАС України.

Оскільки судом не встановлено та відповідачем не надано суду первинних документів, які б підтверджували або спростовували правильність вказаних відомостей в довідці без номера та дати, виданої ОСОБА_3 районним вузлом електрозвязку та яка міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1, перевірити об'єктивність викладених в ній даних не можливо.

Відповідно Указу Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011 "Про затвердження Положення про Пенсійний Фонд України" Пенсійному фонду України надано право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності відомості, пов'язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ним функцій, передбачених законодавством, проводити планові, а також у передбачених законодавством випадках позапланові перевірки на будь-яких підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів, пов'язаних із нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (у тому числі письмові) з питань, що виникають під час таких перевірок, здійснювати інші права, передбачені законодавством.

При цьому, згідно з пп.1 п.1 ст.64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", п.2.4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002р. №8-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002р. за №442/6730, орган, що призначає пенсію, має право одержувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності та їх посадових осіб і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення покладених на Управління завдань, перевірити в необхідних випадках обґрунтованість видачі документів, наданих для призначення (перерахунку) пенсії.

Перерахунок пенсії не може проводитись на припущеннях чи даних, які не відповідають первинним бухгалтерським документам.

Тобто відповідач , при перерахунку основної пенсії ОСОБА_1, має право уточнити спірні для нього питання, зокрема щодо суми нарахованої та фактично отриманої заробітної плати позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірними дії відповідача по здійсненню перевірки правильності визначення розміру нарахованої та фактично отриманої заробітної плати за роботу позивача в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Суд враховує при цьому, що відповідач протягом багатьох років здійснював розрахунок пенсії ОСОБА_1, виходячи із суми заробітної плати за період з 10.03.1987 р. по 10.04.1987 р. в розмірі 2413,00 руб., а також те, що відповідач не надав суду письмові докази, які б свідчили про незаконність цієї довідки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 02.09.2015 року із вимогами щодо захисту її порушених прав з 01.01.2012 року.

Згідно постанови Верховного Суду України від 15 грудня 2015 року відповідно до частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Буквальне тлумачення наведеної норми права дає підстави вважати, що ця норма закону стосується вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини ПФУ.

Таке ж правило закріплене частиною другою статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», у якій йдеться про те, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, положення наведених норм права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ. Однак за минулий час нараховна, але не виплачена пенсія відсутня, тому підстав для застосування ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII немає.

Водночас згідно з частиною другою статті 99 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відповідно до статті 100 КАС адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, спори у справах, повязаних з пенсійними виплатами, мають розглядатися у межах звернення до адміністративного суду, тобто в межах шестимісячного строку.

ОСОБА_5 Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, якою відповідача було зобовязано здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2012 року була ухвалена 29 жовтня 2013 року, з цього часу позивач щомісяця отримувала пенсію, неодноразово отримувала від відповідача відповіді про порядок нарахування та виплату їй пенсії з копіями розпоряджень про нарахування пенсії (а.с.13, 25, 26, 28, 146, 207), тобто усвідомлювала її розмір і мала можливість зясувати, з яких виплат вона складається. Тому, в суду немає підстав для визнання причин пропущення строку звернення до суду поважними, як і підстав для його поновлення. Проте, позивач звернулась до суду лише 02.09.2015 року. Наслідком пропущення строку звернення до суду, за приписами статті 100 КАСУ, є залишення позову без розгляду.

Тому, вважаю необхідним в частині позовних вимог поза межами шестимісячного строку звернення до суду, адміністративний позов залишити без розгляду.

Щодо вимог про звернення рішення суду у частині виплати пенсії в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання слід зазначити, що оскільки судом не вирішувались вимоги про призначення пенсії, а лише про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, положення статті 256 КАС України в частині негайного виконання постанови в межах суми стягнення за один місяць, не можуть бути застосовані, вимога позивача про звернення постанови до негайного виконання не ґрунтується на законі, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 99, 158-163, 167, 183-2, 186 КАС України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області про визнання дій субєкта владних повноважень неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ОСОБА_3 обєднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області при перерахунку основної пенсії відповідно до п.4 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року за № 1210 «Про підвищення рівня соціально захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в частині нарахування та виплата основної пенсії з 02.03.2015 року, виходячи із заробітної плати за період з 10.03.1987 року по 10.04.1987 року, як за дві повні робочі вахти в зоні відчуження.

Зобов'язати Токмацьке обєднане управління Пенсійного фонду України в Запорізької області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної пенсії відповідно до п.4 Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року за № 1210 «Про підвищення рівня соціально захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за фактично відпрацьований час, з 10.03.1987 року по 10.04.1987 року, врахувавши його як одну повну вахту та, відповідно, один повний місяць, виходячи із розміру заробітної плати, зазначеної у довідці (без номера та дати) про заробітну плату за роботу в населених пунктах в зоні відчуження, виданої ОСОБА_3 районним вузлом електрозвязку, яка міститься в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 та яка була фактично отримана ОСОБА_1 за період її роботи в зоні відчуження з 10.03.1987 року по 10.04.1987 року, починаючи з 02.03.2015 року, враховуючі раніше сплачені суми.

Позовні вимоги за період з 01.01.2012 року по 01.03.2015 року - залишити без розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

ОСОБА_5 набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Поостанова виготовлена в повному обсязі 29.02.2016 року.

Суддя: