Справа № 425/173/16-а
Суддя: Овчаренко О. Л.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2016 Провадження №2-а/425/17/16

Справа №425/173/16-а

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

при секретарі Гайворонській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області, молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, який в подальшому уточнив, в обґрунтування якого зазначив, що постановою відповідача від 09.01.2016 року на нього накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП в розмірі 425 грн. Відповідно до вищезазначеної постанови, він, начебто, 01.01.2016 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1 на ділянці дороги по вул. Східна в м. Рубіжне здійснив обгін з порушенням п.14.2 ПДР. Зазначена постанова складена 09.01.2016 року о 14 год.50 хв. на місці скоєння правопорушення, а в ній зазначена дата та час скоєння адміністративного правопорушення - 01.01.2016 року о 16 год. 50 хв., що не відповідає дійсності. Протокол про порушення правил дорожнього руху відносно нього не було складено, в наданні відеозапису порушення, яке він ніби допустив, було відмовлено. Ніяких свідків або потерпілих немає. Вважає постанову, винесену відповідачем незаконною. Посилаючись на викладене позивач просить скасувати постанову серії ПС2 №960567 від 09.01.2016 р., якою на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. на підставі за ч.2 ст.122 КУпАП, стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору в розмірі 551,21 грн..

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пославшись на обставини, викладені ним в позовній заяві, та додатково пояснив, що 09.01.2016 року він рухався на своєму автомобілі НОМЕР_2 в м.Рубіжне по вул.Східна і був зупинений відповідачем, який склав відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, якого він не скоював. Відповідач не пояснив причину зупинки його транспортного засобу. На його запитання про те, чим підтверджується скоєння ним адміністративного правопорушення, відповідачем була надана відповідь, що є відеозапис порушення. На його, позивача прохання продемонструвати йому відеозапис відповідачем було відмовлено. Про наявність відеозапису також не вказано в постанові у справі про адміністративне правопорушення. Вважає, що спірна постанова винесена відповідачем незаконно та просить її скасувати.

Відповідач - інспектор Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в їх задоволенні відмовити, пославшись на те, що склавши 09.01.2016 р. відносно ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення, якою наклав на позивача за ч.2 ст.122 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., діяв в межах наданих йому повноважень та в межах закону. 09.01.2016 року він був відповідальним черговим по м. Рубіжне. Коли їхав по м.Рубіжне, побачив автомобіль позивача, який став рухатись попереду його автомобіля, після того як обігнав його. Потім він побачив, що позивач допустив порушення п.14.2 ОСОБА_3 дорожнього руху України. Він склав спірну постанову не за порушення позивачем правил обгону, а за те, що він керуючи транспортним засобом, починаючи маневр обгону, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїздити під час здійснення обгону, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані. Тому він зупинив автомобіль, на якому рухався позивач. Він пояснив позивачу в чому полягає його порушення і запропонував підійти до його службового автомобіля, щоб переглянути відео, яке було зафіксоване на відео реєстраторі. Позивач відмовився. Потім він склав відносно позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення, копію якої віддав позивачу. Дійсно ним було допущено помилку в оскаржуваній постанові в частині зазначення дати та часу скоєння адміністративного правопорушення. Але він ці недоліки виправив там же на місці, і вручив позивачу цю постанову. В копії спірної постанови, яку надав позивач, дата скоєння правопорушення зазначена як «01.01.2016 р.» можливо тому, що, коли він виправляв цю дату в оригіналі постанови, на її копії не відбилась дата «09.01.2016 р.» Він дійсно не складав відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення, оскільки Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 р. №1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Суд, розглянувши адміністративну справу, вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача,якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З копії постанови, винесеної інспектором Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області, молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, у справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 №960567 від 09.01.2016 року, наданої позивачем, вбачається, що до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено, що ОСОБА_1, керуючи транспортним засобом Volkswagen CADDV номерний знак НОМЕР_3,01.01.2016р. о 14 год. 50 хв. в м.Рубіжне по Східна, не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати під час здійснення обгону, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, чим порушив вимоги п.14.2 ПДР. (а.с.3).

З оригіналу зазначеної постанови, оглянутої судом, вбачається, що вона є аналогічною за змістом копії постанови, наданої позивачем, за виключенням дати скоєння адміністративного правопорушення. Так в оригіналі постанови датою скоєння адміністративного правопорушення з урахуванням внесення до неї виправлень, про що зазначив сам відповідач, зазначено «09.01.2016 р.»

При цьому, час 09.01.2016 р. о 14 год. 50 хв., місце, факт керування позивачем транспортним засобом марки Volkswagen CADDVномерний знак НОМЕР_3в суді не заперечувались.

Предметом спору та доказування є факт порушення позивачем п.14.2 ОСОБА_3 дорожнього руху України.

Відповідно до п.14.2 ОСОБА_3 дорожнього руху України перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного розїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі частини 1,2,3 статті 122 КУпАП).

Суд відхиляє посилання позивача як на одну з підстав для задоволення позовних вимог на те, що відповідачем відносно нього не було складено протокол про адміністративне правопорушення, оскільки відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Згідно ч.4 даної статті у випадках, передбачених частиною другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. (ч.5 ст.258 КУпАП).

Окрім того п.п.4,5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. №1395, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП. Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов,язаний з,ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом,якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з,ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати.

При цьому, суд вважає слушними посилання позивача на те, що в спірній постанові відповідачем взагалі не було зазначено про те, що відеофіксація порушення, яке він ніби то скоїв, здійснювалась і яким саме технічним засобом. Відповідач не заперечував в судовому засіданні, що дійсно зафіксував допущене позивачем порушення ОСОБА_3 дорожнього руху України на відеореєстратор, про що ним не було зазначено в постанові у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП в постанові у справі про адміністративне правопорушення не було зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідач надав суду відеозапис з місця події (а.с.18), який був долучений судом до матеріалів справи, проти чого позивач не заперечував, а оскільки візуальна інформація з відеозапису відображає дату «09.01.2016 р.», місце та автомобіль позивача, зазначений відеозапис прийнятий судом як належний та допустимий доказ.

При перегляді відеозапису в судовому засіданні відповідач стверджував, що він відображає факт порушення позивачем п.14.2 ОСОБА_3 дорожнього Руху України, але суд з цим погодитись не може з огляду на наступне.

Так, з відеозапису вбачається, що 09.01.2016 р. о 14 год. 50 хв. водій транспортного засобу Volkswagen CADDV номерний знак НОМЕР_3, яким як було встановлено судом є позивач ОСОБА_1В, рухаючись по вул.Східна в м.Рубіжне, двічі, увімкнувши лівий показчик повороту, виїхав на смугу зустрічного руху. Одразу після цього водій зазначеного транспортного засобу повернувся на свою смугу руху. І лише після того як по зустрічні смузі руху проїхали два транспортних засоби, позивач здійснив маневр обгону.

Такі дії позивача, зафіксовані на відеозапису, на думку суду свідчать про те, що позивач двічі, маючи намір здійснити маневр обгону, виїхав на смугу зустрічного руху і, побачивши, що у зустрічному йому напрямку по своїй полосі руху їде транспортний засіб, повернувшись на свою смугу руху. При цьому позивач не створив жодних перешкод для інших учасників дорожнього руху. Декілька пізніше позивач здійснив обгін транспортного засобу після того як пересвідчився в тому, щосмуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати під час здійснення обгону, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Отже, з відеозапису, наданого відповідачем, суд не вбачає будь-якого порушення ОСОБА_3 дорожнього руху України, в тому числі п.14.2 ОСОБА_3, допущеного позивачем. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем по справі не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_3 дорожнього руху України.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що у діях водія ОСОБА_1. відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а заявлені ним позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.71,86,159-163,171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області, молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити. Постанову серії ПС2 №960567 у справі про адміністративне правопорушення, винесену 09.01.2016 року інспектором Рубіжанського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області, молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у розмірі 425 грн., скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. (п,ятсот п,ятдесят одну гривню) 21 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рубіжанського міського суду О.Л.Овчаренко