Справа № 808/8805/15
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2016 року (09 год. 40 хв.)Справа № 808/8805/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №024803, винесену 17 листопада 2015 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята відповідачем без врахування дійсних обставин справи, з порушенням законних прав і інтересів. З урахуванням викладеного позивач вважає, що постанова відповідача №024803 від 17.11.2015 про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 18.01.2016, не прибув, проте надав заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання, призначене на 18.01.2016, також не прибув, заяв чи клопотань не надіслав.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Враховуючи вимоги частини першої статті 41 КАС України, відповідно до якої уразі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В02 №897353, позивача зареєстровано як фізичну особу-підприємця Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 03.11.2005 (а.с. 10).

Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (45.20).

Як вбачається з матеріалів справи, державними інспекторами Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області на підставі завдання на перевірку від 26.10.2015 №010679 була проведена перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у ході якої інспекторами був перевірений транспортний засіб марки Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, за результатами якої складено акт від 30.10.2015 №044814, місце перевірки: Зап. Обл., Вас. р-н., м. Василівка, зуп. АС., дата і час перевірки - 30.10.2015 о 10 год. 20 хв. (а.с.9).

У вказаному акті зазначено про те, що транспортний засіб Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_2, належить ОСОБА_1.

Окрім того, у зазначеному акті посадовими особами управління Укртрансінспекції зафіксовані порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення пасажирів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: розкладу руху, схеми маршруту, таблиці вартості проїзду, квитково-касового листа (книги).

17.11.2015 виконуючим обов'язки начальника управління Укртрансінспекції у Запорізькій області Баталовим О.А. за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відносно фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 прийнято постанову №024803 про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» в сумі 1700 грн. (а.с. 8).

Позивач не погоджується з вищевказаним рішенням та просить його скасувати посилаючись на те, що він не є перевізником з регулярних пасажирських перевезень та ніяким чином не міг надати контролюючому органу документи, які останній вимагав від водія, як від перевізника, що здійснює регулярні пасажирські перевезення.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб'єктом владних повноважень в основу спірного рішення від 17.11.2015 №024803, на відповідність вимогам частини третьої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі іменується - Закон України №2344-III).

За приписами статті 1 Закону України №2344-III, регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Відповідно до частини першої статті 29 Закону України №2344-III, автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Статтею 55 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єктами господарювання є:

- господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

- громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Статтею 31 Закону України №2344-III встановлено, що відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

За правилами статті 42 Закону України №2344-III, договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 241 Господарського кодексу України, адміністративно-господарський штраф - це грошова сума, що сплачується суб'єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно з абзацом третім частини першої статті 60 Закону України №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - передбачений штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що позивача зареєстровано у встановленому законодавством порядку у якості фізичної особи-підприємця. Основним видом економічної діяльності позивача за КВЕД є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (45.20). У позивача відсутня ліцензія на перевезення пасажирів, а також не існує укладеного на ім'я позивача договору на перевезення пасажирів.

Зафіксований у протоколі про адміністративне правопорушення транспортний Mercedes-Benz, держ. номер НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Як зазначено в позовній заяві, водій, що знаходився за кермом транспортного засобу Mercedes-Benz, держ. номер НОМЕР_1, за особистим дорученням позивача в цей день готував транспортний засіб до реєстрації в ДАІ, у зв'язку з підготовкою до передачі автобуса іншій особі - ФОП ОСОБА_5 по тимчасово реєстраційному талону. 31.10.2015 була завершена процедура оформлення в ДАІ та на даний транспортний засіб отримано тимчасовий реєстраційний талон ДХХ №023594 від 31.10.2015 (а.с. 16-17).

Крім того, як зазначає позивач, даний транспортний засіб під час перевірки не знаходився на платформі відправлення ОСОБА_6 автостанції, а перебував на ремонті (шиномонтажні роботи) на території майстерні з ремонту автомобілів, яка знаходиться на території ОСОБА_6 На підтвердження даних обставин позивачем наданий товарний чек ФОП ОСОБА_3 на надані послуги та договір оренди майданчика з твердим покриттям під розміщеною майстернею (а.с. 18-23).

Суд також звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що 30.10.2015 водій ОСОБА_2 здійснював саме перевезення пасажирів, оскільки неспростованими залишилися доводи позивача, що в салоні автобусу не було жодного пасажиру, а на самому автобусі не було жодних трафаретів, що можуть свідчити про здійснення регулярних пасажирських перевезень.

Відповідно до статті 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено того факту, що на момент проведення перевірки, ОСОБА_1 не являвся перевізником з надання послуг регулярних пасажирських перевезень.

Натомість, відповідачем вимагалось від водія надання документів, які стосуються регулярних пасажирських перевезень: від водія - квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду.

Тобто, вимога контролюючого органу про надання таких документів в будь-якому випадку не могла бути виконана водієм, оскільки таких документів у нього і не могло бути.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем взагалі не надано суду жодних доказів на обґрунтування правомірності постанови від 17.11.2015 № 024803 про застосування адміністративно-господарського штрафу, у тому числі навіть письмових заперечень проти позову.

У свою чергу, позивач, на переконання суду, обґрунтував та довів протиправність постанови від 17.11.2015 № 024803 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова від 17.11.2015 № 024803 про застосування адміністративно-господарського штрафу є протиправною, а відтак, адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією від 27.11.2015 №8 (а.с. 3) підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 487,20 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області від 17.11.2015 № 024803 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп).

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансінспекції у Запорізькій області ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко