Справа № 332/7/16-а
Суддя: Ретинська Ю. І.
Дата ухвалення: 2016-02-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/7/16-а
Провадження №2-а/332/3/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2016 Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря Іванової Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в обґрунтування якого зазначив, що з 11.01.2008 року він перебуває на обліку та отримує пенсію за вислугу років згідно п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Після призначення пенсії продовжував працювати та пропрацював більше двох років. З 13.12.2012 року набув право на пенсію за віком на загальних підставах. 20.11.2015 року він звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення йому пенсії за віком, але листом від 20.11.2015 року йому було відмовлено З даним рішенням позивач не згоден, вважає таке рішення протизаконним.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Суду надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових заперечень. Вважає, що позивач на даний час і так отримує пенсію за віком. Так, на підставі наданої заяви позивачу була призначена пенсія за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 11.01.2008 року. Основною умовою призначення такого виду пенсії є досягнення 55 років та стаж не менше 12 років 6 місяців на вказаній роботі, звільнення з посади, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. З 21.03.2002 року позивач продовжив трудову діяльність, працював на посадах, які не дають права на призначення пенсії за вислугу років. Виплата пенсії позивачу не припинялась. У звязку із поданням зазначеного позову, управлінням зроблений попередній перерахунок пенсії за віком з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік, оскільки позивачу первинно призначена пенсія у 2008 році. За результатами перерахунку розмір пенсії стає значно меншим, ніж розмір отриманої зараз пенсії. При переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за період страхового стажу, зазначеного в ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому проводити перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої зарплати за 3 останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком не передбачено законом. Враховуючи наведене, перехід на пенсію за віком є недоцільним.

Суд, вислухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 11.01.2008 року перебуває на обліку в Управлінні пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 6).

20 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» (а.с. 10).

На заяву позивача УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя листом від 02 грудня 2015 року № 230/р-8 йому було відмовлено (а.с.11-13).

Відповідно до п. «а» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію по вислузі років мають робітники локомотивних бригад і окремі працівники, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних карєрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - чоловікам після досягнення 55 років і при загальному стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на вказаній роботі.

Ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Отже, скориставшись правом наданим Позивачу вищевказаним Законом, після досягнення 60 років, Позивач надав заяву 20.11.2015 р. до Відповідача про призначення іншого виду пенсії - пенсії за віком.

Відмовляючи в перерахунку пенсії та, надаючи заперечення на позовну заяву, відповідач посилається на те, що позивач на даний час і так отримує пенсію за віком та на недоцільність перерахунку пенсії, адже при переведенні з одного виду пенсії на інший, враховується заробітна плата за періоди страхового стажу зазначеного в ч.1 ст.40 вказаного Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, а тому розмір пенсії стане значно менший, ніж розмір пенсії, яку на даний час отримує позивач.

Такі посилання відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а отже відмова в перерахунку пенсії є неправомірною, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Ст. 22 Конституції України передбачено, що при прийняті інших або нових законів, або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частина третя статті 45 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Але, пенсія за вислугу років, яку на даний час отримує позивач зазначеним законом не передбачена, а передбачена Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Як вже було зазначено, ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення», котрий передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» він звернувся вперше 20.11.2015 року.

Пенсія за вислугу років - це спеціальна пенсія для конкретно визначеного кола осіб, а загально визначена пенсія для усіх категорій осіб - пенсія за віком. Враховуючи той факт, що позивач жодним із видів загально передбаченої пенсії не користувався раніше, то право на пенсію за віком виникло у позивача вперше 20.11.2015 р., а не відбувся перехід на інший вид пенсії, і тим більше не можна вважати, що позивач на даний час отримує пенсію за віком на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне забезпечення» при призначенні пенсії за віком, застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог діючого законодавства, УПФУ в Заводському районі м. Запоріжжя неправомірно було відмовлено позивачу ОСОБА_1. в призначенні пенсії за віком. За таких умов позовні вимоги ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26, ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», про перерахунок та виплати різниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3, 4, 18, 71, 86, 159-163, 183-2 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинення дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на загальних підставах з 20.11.2015 року.

Зобовязати Управління пенсійного Фонду України в Заводському районі м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на загальних підставах з 20 листопада 2015 року відповідно до ст. 26, ч.2 ст. 40 ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої зарплати працівників, зайнятих в галузі економіки України за 3 останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком на загальних підставах та провести з 20 листопада 2015 року перерахунок та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

Повний текст постанови виготовлено 01.03.2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.І. Ретинська