Справа № 816/34/16
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року 11:55м. ПолтаваСправа № 816/34/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю: секретаря судового засідання - Лайко О.В.,

представника позивача - Дігтяр Л.А.,

представника третьої особи - ПАТ "Аграрний фонд" Бобрицького Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Фермерського господарства "Покрова-2006" до Відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2016 року Фермерське господарство "Покрова-2006" звернулося (надалі по тексту також - позивач) до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції (надалі по тексту також - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 грудня 2015 року ВП № 49721951.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що оскаржувана постанова у виконавчому провадженні №49721951 прийнята без дотримання вимог пункту 1 частини 2 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки в оскаржуваній постанові зазначено про примусове виконання щодо стягнення коштів з позивача, а не звернення стягнення на майно, яке перебуває у власності позивача - зерно та не надано строк для добровільного виконання виконавчого документу, а саме: передати зерно на суму 1329736,35 грн для стягувача. Також, зазначає, що спірна постанова вручена 02 січня 2016 року особі, яка не є працівником боржника та не має довіреності на отримання кореспонденції і передана голові Фермерського господарства "Покрова - 2006" лише 04 січня 2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач явку в судове засідання повноважного представника не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надіслав письмові заперечення, у яких зазначив, що державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови діяв у чіткій відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Надав заяву про розгляд справи без його участі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду від 28 січня 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено стягувача по вказаному виконавчому провадженню - Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд".

В судовому засіданні представник третьої особи просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених в письмових запереченнях /а.с.54-56/.

За приписами частини 4 статті 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатись і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Тому суд, врахувавши пропозиції представників інших учасників справи, які прибули в судове засідання, вважає за можливе розглянути справу за даної явки та за наявними в справі матеріалами.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що 12 листопада 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А. видано виконавчий напис, про звернення стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" на зерно, яке є у власності Фермерського господарства "Покрова - 2006", на суму заборгованості згідно біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року від 16 квітня 2014 року №685 Ф у розмірі попередньої оплати у сумі 485839,90 грн, штрафних санкцій (проценти, штраф) у розмірі 300467,73 грн, що разом становить суму 786307,63 грн та на суму заборгованості згідно біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року від 16 квітня 2014 року №686 Ф у розмірі попередньої оплати у сумі 336748,30 грн, штрафних санкцій (проценти, штраф) у розмірі 206680,42 грн, що разом становить суму в розмірі 543428,72 грн. У разі відсутності зерна у власності Фермерського господарства "Покрова - 2006" запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд", шляхом стягнення грошових коштів з рахунків Фермерського господарства "Покрова - 2006" та перерахувати зазначену вище суму заборгованості /а.с.92/.

28 грудня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції Вовком М.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищенаведеного виконавчого напису від 12 листопада 2014, зареєстрованого в реєстрі за № 1687 та запропоновано боржнику виконати рішення суду в термін до 04 січня 2016 року шляхом сплати боргу /а.с.102/.

Позивач не погодився з даною постановою, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови та обґрунтованості позовних вимог, суд виходить з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року № 606-XIV (надалі по тексту також - Закон України "Про виконавче провадження").

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до положень статей 90, 91 Закону України "Про нотаріат" стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконавчий напис може бути пред'явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення.

Строки пред'явлення виконавчого напису від 12.11.2014 за № 1687 позивачем не оскаржуються, з урахуванням перериванням строку його пред'явлення до виконання у зв'язку із поверненням стягувачу в попередньому виконавчому провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За приписами частини 1, 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 грудня 2015 року Публічним акціонерним товариством "Аграрний фонд" повторно пред'явлено до виконання виконавчий напис нотаріуса №1687 від 12 листопада 2014 року, який є виконавчим документом в розумінні статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" та не заперечується сторонами /а.с.92/.

28 грудня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції Вовком М.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49721951 щодо виконання виконавчого напису нотаріуса від 12.11.2014 за №1687 та надано строк для самостійного виконання постанови до 04 січня 2016 року шляхом сплати боргу на відповідний рахунок /а.с.102/.

Судом встановлено, що для визначення способу для самостійного виконання боржником виконавчого напису, в порядку обумовленому виконавчим документом, слугувало повідомлення Фермерського господарства "Покрова - 2006" про наявність обставин, які перешкоджають своєчасному виконанню зобов'язань з поставки зернової продукції згідно договору №685 Ф від 16 квітня 2014 року, а саме загибелі значної частини засіяних зернових культур /а.с.100/, а також сертифікат №951 Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) на підтвердження пошкодження та часткової загибелі посівів сільськогосподарських культур на площах Фермерського господарства "Покрова - 2006" станом на 10 липня 2014 року, копії яких наявні в матеріалах справи /а.с.98-99/

Відповідачем не надано доказів вчинення дій щодо перевірки наданої інформації та наявності або відсутності зернової продукції, на яку може бути звернуто стягнення відповідно до виконавчого документа.

Суд бере до уваги, що у виконавчому написі №1687 від 12 листопада 2014 року чітко зазначено спосіб та порядок стягнення заборгованості з Фермерського господарства "Покрова - 2006", а саме: звернути стягнення на користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" на зерно, яке є у власності позивача, а у разі відсутності зерна запропоновано задовольнити вимогу шляхом стягнення грошових коштів з рахунків боржника.

Проте, у оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження від 28 грудня 2015 року боржнику Фермерському господарству "Покрова - 2006" надано строк для самостійного виконання шляхом сплати боргу до 04 січня 2016 року на відповідний рахунок, а не шляхом звернення стягнення на зерно, яке є у власності позивача.

З таких підстав, позивача позбавлено можливості самостійно в добровільному порядку виконати вимоги визначені у виконавчому документі, а саме передати зерно, яке є у його власності.

Таким чином, відповідачем в порушення пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" не вірно встановлено спосіб для самостійного виконання виконавчого документа, який передбачений у виконавчому написі №1687 від 12 листопада 2014 року.

Жодних належних та допустимих доказів про вчинення дій відповідачем щодо встановлення наявності та/або відсутності у позивача у власності зерна на суму заборгованості, яка зазначена у виконавчому документі - відповідачем не надано.

Таким чином, відповідач, в порушення вимог Закону України "Про виконавче провадження" передчасно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження із вимогою до позивача про сплату боргу коштами на рахунок відповідача, без зобов'язання позивача виконати вимоги виконавчого листа від 12.11.2014 за № 1687 щодо передачі звернення, яке перебуває у його власності.

Крім того, суд звертає увагу, що у сертифікаті від 17.10.2014 № 951 про форс-мажорні обставини зазначено, що внаслідок стихійного лиха 2014 року на площах ФГ "Покрова-2006"на 10.07.2014 були пошкоджені та загинули: озима пшениця - 30га, ярий ячмінь - 76 га. В той же час, в даному документі не зазначено про відсутність у власності позивача зерна, необхідного для передачі його для ПАТ "Аграрний фонд" в розмірі передбаченому у виконавчому документі. Також, відповідачем не вживалися заходи щодо встановлення кількості всіх наявних у позивача площ посів, окрім пошкоджених внаслідок стихійного лиха; щодо набуття позивачем у власність зерна від третіх осіб з метою його передачі стягувачу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 28 грудня 2015 року не ґрунтується на вимогах Закону України "Про виконавче провадження", прийнята без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення.

В письмових запереченнях, крім іншого, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 грудня 2015 року, оскільки зазначена постанова отримана позивачем 30 грудня 2015 року.

В матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення конверту, яким направлено спірну постанову, відповідно до якого вона отримана 30 грудня 2015 року /а.с.45/

Проте, в ході судового розгляду справи позивачем надано лист центру поштового зв'язку №13 с. Жуки від 10 лютого 2016 року та світлокопію витягу з Книги для запису рекомендованих поштових відправлень і повідомлень Ф8, які свідчать про отримання листа поштовим відділенням 30 грудня 2015 року та про доставку його до Фермерського господарства "Покрова - 2006" лише 02 січня 2016 року.

Відповідно до частини 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини 2 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не порушено строк звернення до суду з даним позовом.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірності прийнятої ним постанови.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Покрова-2006" до Відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції від 28 грудня 2015 про відкриття виконавчого провадження ВП №49721951.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції () на користь Фермерського господарства "Покрова-2006" () витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2016 року.

Суддя І.Г. Ясиновський