Справа № 748/2094/15-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 748/2094/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Кухта В.О.
Суддя-доповідач: Ісаєнко Ю.А.
У Х В А Л А

Іменем України

22 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Ісаєнко Ю.А.;

суддів: Губської Л.В., Оксененка О.М.,

за участю секретаря: Чорної Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Прокуратури Чернігівської області на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2015 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання рішення протиправним та скасування рішення від 05.11.2014, зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до Чернігівського районного суду Чернігівської області із позовом до Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог просили суд визнати протиправним та скасувати рішення 29 сесії 6 скликання Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 05.11.2014, яким затверджені зміни до генерального плану с. Новий Білоус Новобілоуської сільської ради Чернігівського району №16-13-МД, виконані ПП «Архітектурно - будівельна майстерня ОСОБА_4.».

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2015 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення 29 сесії 6 скликання Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 05.11.2014 про затвердження «Змін до генерального плану с. Новий Білоус Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №16-13-МД», виконані ПП «Архітектурно - будівельна майстерня ОСОБА_4.»; зобов'язано відповідача розглянути питання щодо внесення змін до генерального плану с. Новий Білоус з урахуванням законних інтересів власників земельних ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_3; в інший частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною постановою, Прокуратурою Чернігівської області подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, в який просить скасувати постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2015 року та ухвалити в нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивачів у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги посилаючись на те, що судом першої інстанції було ухвалене законне та обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено колегією суддів рішенням 29 сесії 6 скликання Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 05 листопада 2014 року затверджені «Зміни до генерального плану с. Новий Білоус Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №16-13-МД» виконані ПП «Архітектурно - будівельна майстерня ОСОБА_4.».

Згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 11.04.2014 та від 20.08.2014 позивачі мають у власності земельні ділянки, , що знаходяться в межах Новобілоуської сільської ради, відповідно ОСОБА_2 для індивідуального садівництва площею 0,12 га та ОСОБА_3 для ведення особистого селянського господарства площею 2 га.

В подальшому Управлінням Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області ОСОБА_3 наданий позитивний висновок щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з «для ведення особистого селянського господарства» на «для індивідуального садівництва».

Як зазначають позивачі в позовній заяві, в липні 2015 року вони дізналися про те, що спірним рішенням внесені зміни до генерального плану села, у зв'язку із чим земельні ділянки, що належать їм, віднесені до рекреаційної зони та зони «Г» (громадська забудова). На їх думку оскаржуване рішення унеможливлює реалізацію законних прав на розпорядження та управління майном, тобто у них та інших власників землі, внаслідок прийняття незаконного рішення сільською радою, створено перешкоди в отримані дозволу на зміни цільового призначення земельної ділянки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваного рішення Новобілоуської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 05.11.2014.

Проте, колегія суддів вважає, що в даному випадку справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження (частина друга вказаної статті).

Згідно пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у КАС України термін - суб'єкт владних повноважень, означає орган державної влади, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 Кодексу).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Також, відповідно до пунктів 1 та 6 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є право користування спірною земельною ділянкою та відновлення порушених прав позивачів. З огляду на наведене, спір у цій справі пов'язаний із захистом цивільного права, зокрема, статті 317 ЦК України (як зазначають позивачі). В аспекті встановлених фактичних обставин справи предметом вирішення є не спір про оскарження рішення органу місцевого самоврядування, пов'язаного з реалізацією компетенції такого органу у сфері управління, а правовідносини, які виникли у зв'язку із реалізацією певними суб'єктами права власності на майно.

Отже, даний спір позбавлений ознак публічно - правового, а тому не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 157 КАС України є підставою для закриття провадження.

Згідно пункту 1 частини першої та частини другої статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз'яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити позивачам, що із даним позовом вони можуть звернутися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 статті 203 КАС України постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтею 157 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 203, 205, 207 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Прокуратури Чернігівської області задовольнити частково.

Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2015 року скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено 29.02.2016 року)

Головуючий суддя: Ю.А. Ісаєнко

Суддя: Л.В. Губська

Суддя: О.М. Оксененко

Головуючий суддя Ісаєнко Ю.А.

Судді: Оксененко О.М.

Губська Л.В.