Справа № 2а/0470/1935/12
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2012-03-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2012 р. Справа № 2а/0470/1935/12
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя - Юрков Е.О.

при секретарі - Кисельові К.П.

за участю: представників позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС»до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська з вимогами:

- визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість з порушенням законодавчо встановленого терміну її проведення;

- визнати протиправним рішення суб'єкта владних повноважень Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо визначення завищення від'ємного значення податку в розмірі 7 068,00 грн.;

- скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції в Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 14 липня 2011 року № НОМЕР_1 за яким ТОВ «ПРИВАТОФИС» зменшено розмір відємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 7 068,00 грн.;

- стягнути на користь ТОВ «ПРИВАТОФИС» суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що камеральна перевірка від 08.06.2011р. ТОВ «ПРИВАТОФИС» була проведена з порушенням встановленого пунктом 200.10 ст. 200

Податкового кодексу України строку, визначеного для проведення камеральних перевірок.

Окрім того, з 10 травня по 16 травня 2011 року заступником начальника відділу перевірок відшкодування ПДВ управління податкового контролю юридичних осіб ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ОСОБА_4 проведена документальна позапланова перевірка з питань достовірності декларування від'ємного значення з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за березень 2011 року по результатам якої порушень не встановлено (видана довідка).

Крім того, дати отримання податкових накладних містяться в реєстрі отриманих податкових накладних, що є додатком до податкової звітності.

Отже відповідальність ТОВ «ПРИВАТОФИС» виключена відповідно до закону з урахуванням того, що суми податку, які віднесені до податкового кредиту є підтвердженими.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав заперечення на позов, в яких зазначив, що ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТОВ «ПРИВАТОФИС» у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2011 року. В ході перевірки було встановлено, що ТОВ «ПРИВАТОФИС», в порушення пунктів 198.1, 198.3 та 198 6 статті 198. пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, завищено податковий кредит у розмірі 7068,00 грн. за рахунок неправомірного включення до його складу сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) платником податку не у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів, (робіт, послуг) по податковим накладним, виписаних у попередніх податкових періодах, по яких минуло 365 календарних днів з дати виписки, а саме: платником податків до складу податкового кредиту березня 2011 року безпідставно включено суми податку на додану вартість за податковими накладними попередніх податкових періодів (лютий, березень 2009 року), які відображені у додатку 5 декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року. Зазначене порушення призвело до завищення підприємством від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за березень 2011 року та завищення залишку від'ємного значення (рядок 24) декларації з податку на додану вартість на 7068,00 грн.

За наслідками перевірки було складено акт від 08.06.2011 року №1927/152/33546549 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «ПРИВАТОФИС» у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2011 року, в якому було відображено зазначене порушення.

За результатами розгляду акта перевірки ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, з посиланням на норми чинного законодавства, прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.07.11 року № про зменшення ТОВ «ПРИВАТОФИС» від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 7068,00 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, а також всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» () відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи зареєстроване Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією 03.06.2005р., за адресою: 49049, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32 та перебуває на обліку у Державній податковій інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська.

ТОВ «ПРИВАТОФИС» є платником ПДВ (свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ № 100095928, видане ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська 06 лютого 2008 року).

В порядку та у строку, згідно діючому в Україні законодавству, підприємство здійснює здачу податкової звітності.

При декларуванні податку на додану вартість за березень 2011 року позивачем до декларації було включено суму ПДВ в розмірі 7 067,84 грн. відповідно до податкових накладних, які були отримані від постачальників товару, робіт послуг: №901 від 23.09.2009р. на суму 10,98 грн., №1 від 10.03.2009р. на суму 7023, 52 грн., №1568/21 від 17.03.2009р. на суму 5 грн. та №1729 від 30.03.2009р. на суму 28,33 грн.

ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська проведено камеральну перевірку даних, задекларованих ТОВ «ПРИВАТОФИС» у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2011 року. В ході перевірки було встановлено, що ТОВ «ПРИВАТОФИС», в порушення пунктів 198.1, 198.3 та 198 6 статті 198. пункту 200.1 статті 200, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, завищено податковий кредит у розмірі 7068,00 грн. за рахунок неправомірного включення до його складу сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) платником податку не у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів, (робіт, послуг) по податковим накладним, виписаних у попередніх податкових періодах, по яких минуло 365 календарних днів з дати виписки, а саме: платником податків до складу податкового кредиту березня 2011 року безпідставно включено суми податку на додану вартість за податковими накладними попередніх податкових періодів (лютий, березень 2009 року), які відображені у додатку 5 декларації з податку на додану вартість за березень 2011 року. Зазначене порушення призвело до завищення підприємством від'ємного значення різниці між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту за березень 2011 року та завищення залишку від'ємного значення (рядок 24) декларації з податку на додану вартість на 7068,00 грн.

За наслідками перевірки було складено акт від 08.06.2011 року №1927/152/33546549 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих ТОВ «ПРИВАТОФИС» у податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2011 року, в якому було відображено зазначене порушення.

Не погоджуючись з результатами камеральної перевірки Платником у встановленому законом порядку до ДПА у Дніпропетровській області та ДПІ у Жовтневому районі подано зауваження до актів камеральної перевірки від 24.06.11 № 24/06-01. Зауваження органами ДПС враховані не були, що підтверджується листом ДПА у Дніпропетровській області № 20577/10/15-216 від 11.07.2011 року.

За результатами розгляду акта перевірки ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська, з посиланням на норми чинного законодавства, прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.07.11 року № про зменшення ТОВ «ПРИВАТОФИС» від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 7068,00 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ДПА у Дніпропетровській області ТОВ «ПРИВАТОФИС» надало скаргу до вищестоящого органу - в Державну податкову службу України в порядку ст. 56 Податкового кодексу України. Рішенням, направленим листом № 8269/6/10-2115 від 23.12.2011 року повідомлено, що рішення ДПІ у Жовтневому районі, ДПА у Дніпропетровській області, прийнято за рішенням скарги, а скаргу без задоволення.

Відповідно до п. 14.1.178 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.10 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), який набув чинності з 1 січня 2011 року, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V «Податок на додану вартість» цього кодексу.

Пунктом 14.1.179 ст. 14 Податкового кодексу України визначено поняття податкового зобов'язання, а саме - це загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді.

Згідно п. 14.1.181 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту та дата виникнення права платника на віднесення сум податку до податкового кредиту регламентується статтями 198, 199 розд. V Податкового кодексу України.

Пунктом 201.4 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Згідно з пунктом 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг. Надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Відповідно до Порядку ведення реєстру отриманих та виданих податкових накладних, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2010 року №1002 (зареєстровано в Мін'юсті України 29.12.2010 року за №1402/18697), отримані податкові накладні, розрахунки коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (додаток 2 до податкової накладної), ВМД, а також інші документи, на підставі яких здійснюється облік операцій з придбання товарів/послуг, відображаються у реєстрі отриманих та виданих податкових накладних за датою отримання зазначених документів.

Оскільки податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом, а відповідно до пункту 2 Порядку оформлення поштових відправлень з вкладенням матеріалів звітності, розрахункових документів і декларацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.1997 року №799, звіти, розрахункові документи і декларації (далі-звіти) приймаються до відправлення листами (посилками, бандеролями) з оголошеною цінністю (далі-поштові відправлення) з позначкою «Звіт» та з рекомендованим повідомленням про вручення, то податкові накладні, які відправляються продавцем поштою покупцю, повинні надсилатися поштовим листом з рекомендозаним повідомленням про вручення. Враховуючи зазначене, податкові накладні, які відправляються продавцем поштою покупцю, повинні надсилатися поштовим листом з рекомендованим повідомленням про вручення.

Таким чином, документальним підтвердженням у покупця - платника податку на додану вартість при включенні до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість на підставі податкової накладної, отриманої в інших податкових періодах, ніж дата їх виписки, є документ, який підтверджує надходження такої податкової накладної від продавця, а саме лист з рекомендованим повідомленням про вручення із зазначенням на ньому відбитку календарного штемпеля (за умови дотримання інших вимог Закону щодо формування податкового кредиту).

Враховуючи вищевикладене, вимога щодо формування податкового кредиту у покупця у періоді виникнення податкових зобов'язань продавця за даною операцією поставки (декларування суми податкового кредиту у період виникнення податкового зобов'язання у постачальника) грунтується на нормах чинного законодавства (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України), яким передбачено, що податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником прогягом такого звітного періоду. Відповідна норма була передбачена також Законом України від 13.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість».

Отже, у разі наявності податкових накладних, суми сплаченого при придбанні товарів (послуг) податку на додану вартість повинні були бути включені до складу податкового кредиту (при дотриманні всіх інших умов) в тому звітному періоді, коли були отримані, тобто за правилом «першої події». Своєчасне включення податкових накладних до складу податкового кредиту, а також забезпечення ним контролю за своєчасним їх отриманням є обов'язком платника податку.

У відповідності до пункту 201.14 ст. 201 Податкового кодексу України платники податку зобов'язані вести окремий облік операцій з постачання та придбання товарів/послуг, які підлягають оподаткуванню, а також які не є об'єктом оподаткування та звільнені від оподаткування.

Зведені результати такого обліку, відповідно до пункту 201.15 статті 201 Кодексу, відображаються в податкових деклараціях, форма яких встановлюється у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Згідно п.46.1. ст. 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов'язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5. статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов'язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору. Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків. (п.п.48.1.- 48.2. ст. 48 ПК України).

Одночасно, пунктом 198.6 ст. 196 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати виписки податкової накладної.

Як зазначив позивач, податкові накладні: №901 від 23.09.2009р. на суму ПДВ 10,98 грн., №1 від 10.03.2009р. на суму ПДВ 7023, 52 грн., №1568/21 від 17.03.2009р. на суму ПДВ 5 грн. та №1729 від 30.03.2009р. на суму ПДВ 28,33 грн. від отримав від постачальників товару, робіт послуг лише 12 та 28 березня 2011р.

В даному випадку суд вважає, що позивачем безпідставно пропущено термін 365 календарних днів з дати виписки вищезазначених податкових накладних, який надає право на включення у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість, тому що норма пункту 198.6 ст. 196 Податкового кодексу України надає це право платнику податку саме з дати виписки податкової накладної, а не з дати її отримання.

При цьому слід враховувати, що вимоги ст. 198 розд. V Податкового кодексу України застосовуються з 01.01.11 для всіх податкових накладних, незалежно від дати виписки (2010 чи 2011 роки), оскільки іншого положення розд. XIX «Прикінцеві положення» та розд. XX «Перехідні положення» не передбачають.

Водночас згідно приписів пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (1095 днів)) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов'язаний надіслати уточнюючий рахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Слід зазначити, що вимоги ст.50 розд. II «Адміністрування податків, зборів (обов'язкових платежів)» Податкового кодексу України стосуються внесення змін до податкової звітності по всіх податках, зборах (обов'язкових платежах), в той час, як положення ст.198 розд. V - це спеціальні положення, які є обов'язковими для формування податковго кредиту, що відображається у податковій звітності з податку на додану вартість.

З урахуванням вищезазначеного вимоги позивача - визнати протиправним рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо визначення завищення від'ємного значення податку в розмірі 7 068,00 грн. та скасувати податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська від 14 липня 2011 року № НОМЕР_1 не підлягають задоволенню.

Проте, вимога позивача - визнати протиправним рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість з порушенням законодавчо встановленого терміну її проведення - підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні було встановлено, що підставою для проведення камеральної перевірки ТОВ «ПРИВАТОФИС» від 08.06.2011 року №1927/152/33546549 стали недоліки виявлені в поданій до ДПІ податковій звітності з податку на додану вартість за березень 2011 року.

Згідно пп. 49.18.1 п.49.18 ст. 49 та п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Відповідно до п. 200.10 ст. 200 Податкового кодексу України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, податковий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Таким чином, камеральна перевірка за відповідний звітний період повинна бути проведена до 20 травня 2011 року - за декларацією за березень 2011 року.

Відповідно до ч.2 ст. 11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Тому суд вважає, що дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо порушення гранично-встановленого терміну проведення камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» від 08.06.2011р. є протиправними.

Проте, доводи ТОВ «ПРИВАТОФИС», наведені у позовній заяві, щодо недодержання вимог правових норм, які регулюють порядок проведення перевірки, можуть бути підставою для визнання рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо проведення камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість недійсним лише у тому разі, коли відповідне порушення спричинило прийняття неправильного акту перевірки. Якщо ж акт в цілому узгоджується з вимогами чинного законодавства і прийнятий відповідно до обставин, що склались, тобто є вірним по суті, то окремі порушення встановленої процедури проведення перевірки і складання акта не можуть бути підставою для визнання його протиправним, якщо інше не передбачено законодавством.

Також не є підставою для визнання камеральної перевірки позивача від 08.06.2011 року протиправною на підставі того, що ТОВ «ПРИВАТОФИС» 23.05.2011р. з питань достовірності декларування відємного значення з податку на додану вартість за березень 2011р. вже перевірявся про що було складено довідку від 23.05.2011р. за № 1591/23-5/33546549, тому що цією довідкою було визначено, що висновки щодо правильності формування податкового кредиту за березень 2011р. будуть зроблені після отримання відповідей по ланцюгах постачання товарів (робіт, послуг). Таким чином рішення по першій перевірці ДПІ не приймалось.

Враховуючи вищевказане, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову у повному обсязі, а лише частково.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з Державного бюджету України судових витрат, то суд вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» не підлягають задоволенню у повному обсязі, а лише частково - в задоволенні клопотання про стягнення судових витрат належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 11, 70-71, 86, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити частково.

Визнати дії Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо порушення гранично-встановленого терміну проведення камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРИВАТОФИС» від 08.06.2011р. протиправними.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію постанови направити сторонам по справі.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку та в строки, встановленні статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови викладений 21.03.2012 року.

Суддя ОСОБА_5