Справа № 815/4968/15
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 лютого 2016 року м. Київ К/800/1061/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2015 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій незаконними, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 100000 гривень, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Митниця), третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - ГУ ДКСУ) в якому просив: визнати дії відповідача щодо видачі наказу від 31 липня 2015 року № 759-О «Про звільнення ОСОБА_2» (далі - спірний наказ) незаконними; поновити його на посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у розмірі 100000 гривень.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що звільнення його зі служби здійснено відповідачем з порушенням вимог законодавства і його прав, а тому просив про задоволення позову.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2015 року, зміненою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року позов задоволено частково, скасовано спірний наказ відповідача, поновлено позивача на посаді та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 5 серпня 2015 року по день фактичного поновлення на посаді, виходячи з розрахунку середньої заробітної плати 1757,84 гривень. В решті позову відмовлено.

Відповідач - Митниця, подала касаційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 14 січня 2016 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху, з підстав її невідповідності вимогам частини 5 статті 213 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки скаржником не додано копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Скаржнику, у строк до 5 лютого 2016 року, запропоновано усунути зазначені в ухвалі недоліки та роз'яснено, що у випадку їх невиконання касаційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, зареєстрована в канцелярії суду 8 лютого 2016 року, якою недоліки касаційної скарги усунуто.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

Так, за правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Як правильно встановлено судами, спірним наказом відповідача ОСОБА_2 звільнено зі служби на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, за змістом якої трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Змінюючи постанову суду першої інстанції та задовольняючи частково позов, апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що відповідач не мав права здійснювати звільнення позивача згідно пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, оскільки при реорганізації Митниці не відбулось скорочення штату працівників.

Такі висновки судів узгоджуються з вимогами законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та враховуючи правову позицію Верховного Суду України, висловлену під час перегляду судових рішень у справах даної категорії, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання дій незаконними, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у розмірі 100000 гривень, за касаційною скаргою Одеської митниці Державної фіскальної служби України на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 4 листопада 2015 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 грудня 2015 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк