Справа № 382/5/16-а
Суддя: Карпович В. Д.
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 382/5/16-а
Провадження № 2-а/382/7/16
У Х В А Л А

Іменем України

"01" березня 2016 р. Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Карпович В. Д.

при секретарі Шипота Я. В.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов То вариства з обмеженою відповідальністю «Агрістейт» до Ничипорівської сільської ради Яготинського району Київської області, про визнання незаконними дій Ничипорівської сільської ради при винесенні записів до Книги реєстрації Свідоцтв про право власності на майновий пай членів КСП Агрофірми «Колос»,

Встановив:

В позові до суду позивач вказав наступне:

Спілка (обєднання) громадян-співвласників КСП Агрофірми «Колос» являється правонаступником КСП Агрофірми «Колос» згідно з протоколом № 1 від 15 серпня 2001 року.

ТОВ «Агрітейст» є власником свідоцтв про право на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос»: ОСОБА_1 КИ-ХХV№ 2421821;Серії КИ-ХХV№ 2421861; ОСОБА_1 КИ-ХХV№ 2421862; ОСОБА_1 КИ-ХХV№ 2421818; ОСОБА_1 КИ-ХХV№ 2421863; ОСОБА_1 КИ-ХХV№ 2421854; ОСОБА_1 КИ-ХХV№ 2421864; ОСОБА_1 КИ-ХХV№ 2421873; ОСОБА_1 КИ-ХХV№ 2421809.

20 листопада 2015 року при реєстрації членів Спілки (обєднання) громадян-співвласників КСП Агрофірми «Колос», які зявились для прийняття участі у засіданні Зборів співвласників зареєструвався ОСОБА_2, який в підтвердження права на участь у вказаних Зборах предявив Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП: ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421879; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421880; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421881, виписані 16 листопада 2015 року Ничипорівською сільською радою.

Зазначені Свідоцтва позивач вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно списків пайщиків, які продали майно, ТОВ «Таргет ОСОБА_3» придбані майнові сертифікати у 49 осіб, які обєднано в ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421879, також у 49 осіб ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421880 та у 47 осіб ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421881.

Відповідно до запиту б/н від 20 листопада 2015 року, ТОВ «Агрістейт» звернулося до Ничипорівської сільської ради щодо надання можливості ознайомитись з Книгою обліку Свідоцтв про право на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос».

Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП: ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421879; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421880; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421881, виписані 16 листопада 2015 року Ничипорівською сільською радою на імя ОСОБА_2, з порушенням Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28 лютого 2001 року, зокрема, не вказано підстав реєстрації цих Свідоцтв.

Вважає, що ОСОБА_2 не набув в установленому порядку права власності на майнові паї колишнього КСП Агрофірми «Колос».

Просив:

Визнати незаконними дії Ничипорівської сільської ради при внесенні до Книги обліку Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» записів №74 від 16.11.15, №75 від 16.11.15, №76 від 16.11.15 про реєстрацію Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421879, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421880, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421881 на імя ОСОБА_2.

Скасувати записи, внесені Ничипорівською сільською радою у Книгу обліку Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» №74 від 16.11.15, №75 від 16.11.15, №76 від 16.11.15 про реєстрацію Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421879, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421880, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421881 на імя ОСОБА_2.

Визнати недійсним та скасувати Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421879, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421880, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421881, видані 16.11.15 Ничипорівською сільською радою імя ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що відповідно до ст. 7 Закону України « Про колективне сільськогосподарське підприємство» об»єэктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об»єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. ТОВ « Агрістет» є спввласником майна КСП АФ « Колос», що підтверджується Свідоцтвами про право на майновий пай члена вказаного КСП. З наведенного слідує, що право в ласності на майновий комплекс належить всім членам учасникам спілки в межах їх часток.Внесення спірних записів до Книги реєстрації Свіджоцтв про право власності на майновий пай членів КСП « АФ Колос» стосується прав та інтересів ТОВ « Агрістейт», як співвласника майна КСП, оскільки після таких дій, в структурі власників КСП « Агроіфірма Колос» незаконно з»явивіся ще один співвласник, який претендує на майно КСП на загальну суму 766 тисяч грн.

Представник відповідача позов не визнав, вважаючи їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421879, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421880, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421881, видані 16 листопада 2015 року Ничипорівською сільською радою на імя ОСОБА_2, не містять для позивача зобовязальних дій чи обовязкових вказівок та не порушують його права та/або інтереси.

Вказані Свідоцтва свідчать про наявність правовідносин між Ничипорівською сільською радою та ОСОБА_2 з приводу оформлення права власності останнього, яке в силу вимог Основного Закону є непорушним.

Дії відповідача при внесенні до Книги обліку Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» відповідних записів, жодним чином не стосуються позивача та аж ніяк не спрямовані на невизнання чи оспорювання його прав або інтересів.

Позивач не довів, яким чином відбулось порушення його прав та чи взагалі таке порушення мало місце.

Враховуючи норми процесуального закону та судову практику, вважає, що норми законодавства, на які посилається позивач у позові, у тому контексті, на якому він наполягає, до спірних правовідносин не підлягають застосуванню через відсутність його порушених, невизнаних або оспорених прав, а не доведення позивачем факту наявності порушених прав у взаємозвязку із рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Наголошує, що порушення, невизнання чи оспорення прав та/або інтересів позивача у звязку з рішеннями, діями або бездіяльністю відповідача не відбулося.

Крім того, в даному випадку управлінські дії субєкта владних повноважень (Ничипорівської сільської ради) спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної особи (ОСОБА_2), тому дані відносини є спором про право цивільне, а тому справу слід розглядати у порядку цивільного судочинства, незважаючи на те, що у ньому бере участь субєкт публічного права.

В судовому засіданні встановлено наступне:

Згідно з протоколом № 2 від 15 серпня 2001 року, створено Спілку (обєднання) громадян-співвласників КСП «Агрофірми «Колос», затверджено її Статут, затверджено Акт передачі майна пайового фонду від КСП до Спілки цілісним майновим комплексом.

ТОВ «Агрітейст» належать Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос»: ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421821; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421861; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421862; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421818; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421863; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421854; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421864; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421873; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421809.

20 листопада 2015 року відбулися Збори Спілки співвласників майна КСП Агрофірми «Колос», які не є правомочними, що підтверджується протоколом № 2 від 20 листопада 2015 року.

Для участі у Зборах як член Спілки співвласників майна КСП АФ «Колос» був зареєстрований у тому числі і ОСОБА_2, про що свідчить список реєстрації.

ОСОБА_2 має право на частку пайового фонду майна КСП Агрофірми «Колос», що підтверджується Свідоцтвами про право власності на майновий пай члена КСПАгрофірми «Колос»: ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421879; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421880; ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421881.

Відповідно до записів в Книзі обліку Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» за № 74, № 75, № 76 від 16 листопада 2015 року, власником майнового паю за вищенаведеними Свідоцтвами є ОСОБА_2.

Згідно зі списками пайщиків які продали майно, ТОВ «Таргет ОСОБА_4» придбало майнові сертифікати у 49 осіб, які обєднано в ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421879, також у 49 осіб ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421880 та у 47 осіб ОСОБА_1 КИ-ХХV № 2421881.

Представник ТОВ «Таргет ОСОБА_4» на Зборах, які проводилися 20 листопада 2015 року повідомив, що ОСОБА_2 діє і інтересах ТОВ «Таргет ОСОБА_4».

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що під час Зборів Спілки співвласників майна КСП Агрофірми «Колос» 20 листопада 2015 року, позивач дізнався про право власності ОСОБА_2 на майнові паї КСП Агрофірми «Колос».Ознайомившись із записами в Книзі обліку Свідоцтв про право на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» та списками пайщиків, позивач не погодився із правом власності ОСОБА_2 на майнові паї.

Однак, у судовому засіданні беззаперечних доказів на підтвердження своїх пояснень позивач не надав, підстав звернення до суду за відсутності порушених, невизнаних чи оспорених прав, не навів.

Під час судового засідання відповідач наголосив на відсутності порушених, невизнаних чи оспорених прав позивача, а також порушенні останнім правил підсудності даної справи, оскільки цей спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства, а не адміністративного.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що доводи відповідача ґрунтуються на діючому законодавстві.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 зазначено, що: «верховенство права це панування права у суспільстві… Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема, у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо».

Згідно зі ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням правосуддя визначено здійснення його на засадах верховенства права.

У аналізі практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) Верховний Суд України дійшов до висновку, що: «Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в зясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення». «…При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК України про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обовязків». «…До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать субєктам цивільного права».

Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №1-10/2004: «поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам».

За змістом ст. 15 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Верховний Суд України наголосив на тому, що у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади… при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Таким чином, обєктом захисту в адміністративному судочинстві є порушені субєктом владних повноважень права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб.

З огляду на вищевикладене, обовязковою умовою адміністративного позову є факт порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі саме у звязку з відповідними діями, бездіяльністю чи прийнятими рішеннями відповідача.

Виходячи зі змісту норм ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, процесуальним законодавством не передбачено оскаржень рішень, дії чи бездіяльності субєктів владних повноважень, які фактично не відбулись, або відбудуться в майбутньому, з огляду на відсутність порушення прав, свобод та інтересів особи, яка звертається до суду. При цьому, звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач має вказати на конкретні дії (бездіяльність) або рішення субєкта владних повноважень, які порушують його права, із посиланням на відповідні докази та зазначенням того, які саме його права порушені і в чому проявляється незаконність (протиправність) оскаржуваних дій, бездіяльності або рішень субєкта владних повноважень.

Верховний Суд України дійшов до висновку, що недоведення позивачем факту наявності порушених прав у взаємозвязку із рішеннями, діями чи бездіяльністю субєкта владних повноважень, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Так, у постанові від 09 грудня 2015 року у справі №6-849цс15 Верховний Суд України зазначив: «…суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні».

У постанові від 07 лютого 2012 року у справі №21-2462во09 Верховний Суд України дійшов до висновку: «про обґрунтовану відмову у задоволенні позову через відсутність порушених прав та охоронюваних законом інтересів».

У постанові від 22 вересня 2015 року у справі №21-2200а15 Верховний Суд України погодився з висновком Вищого адміністративного суду України «про відсутність порушення прав позивача… та необхідність закриття провадження у справі, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права».

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421879, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421880, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421881, видані 16 листопада 2015 року Ничипорівською сільською радою імя ОСОБА_2, не містять для позивача зобовязальних дій чи обовязкових вказівок та не порушують його права та/або інтереси.

Дії відповідача при внесенні до Книги обліку Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» записів №74, № 75, №76 від 16 листопада 2015 року про реєстрацію Свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП Агрофірми «Колос» ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421879, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421880, ОСОБА_1 КИ-ХХV №2421881 на імя ОСОБА_2, не спрямовані на невизнання чи оспорювання його прав або інтересів.

Позивач не довів, яким чином відбулось порушення його прав та чи взагалі таке порушення мало місце.

Суд дійшов до висновку, що передчасне уявлення позивача про наявність підстав для задоволення позову у обраний ним спосіб за відсутності при цьому порушень його прав та інтересів не є підставою для задоволення такого позову.

При цьому, порушення вимог закону рішенням чи діями субєкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обовязковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішеннями.

За змістом ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з ч. 1 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у звязку з здійсненням субєктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у звязку з публічним формуванням субєкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

З огляду на приписи п. 2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» законодавство не містить визначення терміна «публічно-правовий спір». Для розгляду спору адміністративним судом необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер).Для зясування характеру спору суди повинні враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» цивільна юрисдикція це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст. 108-114 ЦПК України).

Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, субєктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

В даному випадку є спір про право власності на майновий пай ОСОБА_2, який підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, а не адміністративного.

В силу ст.. 157 п.1 пп.1 КАСУ, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 1-2, 8-11, 17, 21, 71, 86, 157, 159, 160 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по даній справі в звязку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного адміністративного суду Київської області протягом 5 днів, з дня її проголошення.

Суддя Карпович В.Д.