Справа № 802/3825/14-а
Суддя: Вільчинський Олександр Ванадійович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 лютого 2016 р. Справа № 802/3825/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Вільчинського О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Череватої А.Ю.,

представника позивача: Вінніцької Б.А.,

третьої особи 1: ОСОБА_2,

представника третьої особи 1: ОСОБА_3,

представника відповідача: ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області; треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 (третя особа 1), відділ містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації (третя особа 2)

до: ОСОБА_5

про: зобов'язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області (далі - Інспекції ДАБІ у Вінницькій області, Інспекція, позивач) до ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5.), треті особи - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2.), відділ містобудування та архітектури Вінницької районної державної адміністрації (далі - відділ містобудування та архітектури Вінницької РДА).

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем вимог Закону України "Про архітектурну діяльність", а саме проведення будівельних робіт з істотним відхиленням від будівельного паспорту та невиконанням вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 26.11.2014, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.01.2015, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України (далі - ВАСУ) К/800/4571/15 від 26.11.2015 зазначені рішення судів скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.01.2016, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною секретарем судового засідання в журнал судового засідання, замінено неналежного позивача у справі - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області на належного - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області.

В судовому засіданні позивач представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити адміністративний позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Третя особа на стороні позивача - ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні просили суд задовольнити адміністративний позов повністю, зазначивши, що самочинно збудований відповідачем будинок порушує їхні права як власників суміжної земельної ділянки.

Представник відділу містобудування і архітектури Вінницької РДА в судове засідання не прибув, при цьому надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності (вх. № 266 від 11.01.2016).

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. При цьому представник ОСОБА_5 не заперечував, що відповідач збудувала будинок по АДРЕСА_1 в порушення виданого будівельного паспорта, однак зазначив, що відхилення від проекту не є істотним та не суперечить суспільним інтересам. На переконання представника відповідача, відсутні підстави для знесення збудованого відповідачем будинку по АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши адміністративну справу, суд установив такі фактичні обставини.

16.04.2013 відділ містобудування та архітектури Вінницької РДА видав ОСОБА_5 будівельний паспорт № 548 для будівництва індивідуального житлового будинку з господарською спорудою за адресою: АДРЕСА_1.

08.05.2013 відповідач подала до ІДБК у Вінницькій області повідомлення про початок будівельних робіт. Зазначене повідомлення про початок будівельних робіт було внесене до єдиного реєстру за № ВН 52.

У вказаному повідомленні, зокрема, зазначено, що для будівництва використовується земельна ділянка, що належить ОСОБА_5 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 28.04.2010, кадастровий номер НОМЕР_2. Цільове призначення зазначеної земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

24.04.2014 за № ВН 62 була зареєстрована декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, подана ОСОБА_5

08.05.2014 на ім'я ОСОБА_5 видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_3 та зареєстроване право власності на спірне нерухоме майно у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом (індексний номер 21435454 ) від 08.05.2014.

Поряд із цим, 11.10.2013 Інспекцією на підставі звернення гр. ОСОБА_2 проведена позапланова перевірка законності виконання ОСОБА_5 будівельних робіт з будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1

За результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_5 виконуються будівельні роботи з відхиленням від будівельного паспорту № 548, виданого відділом містобудування та архітектури Вінницької РДА, а саме не витримані відстані розміщення об'єкта будівництва до меж земельної ділянки, чим порушені вимоги ст. ст. 9, 27 Закону України "Про архітектурну діяльність".

З метою усунення виявлених порушень законодавства у містобудівній сфері забудовнику Інспекція винесла припис від 11.10.2013 № 19 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з вимогою зупинити будівництво та привести об'єкт будівництва у відповідність до норм чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності у термін до 01.12.2013.

21.03.2014 Інспекція здійснила позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, результати якої оформлені актом № 285-ПП.

Під час перевірки встановлено, що вимоги припису Інспекції № 19 від 11.08.2013 відповідач проігнорувала та продовжила виконання будівельних робіт.

Зазначений припис відповідач оскаржила у судовому порядку, однак постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 06.03.2014 у справі № 802/4505/13-а у задоволенні позовних про визнання протиправним та скасування припису № 19 від 11.10.2013 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил відмовлено.

Крім того, 19.05.2014 працівниками позивача проведено позапланову перевірку дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудування, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо законності будівництва по АДРЕСА_1.

Під час перевірки виявлено порушення відповідачем норм Порядку прийняття в експлуатацію зазначених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461.

20.05.2014 Інспекція ДАБК у Вінницькій області видала наказ, яким скасувала реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації, внесену до Єдиного реєстру отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт отриманих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів 24 квітня 2014 року за № ВН62 щодо будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 (замовник - ОСОБА_5.), зареєстровану Інспекцією ДАБК у Вінницькій області.

10.06.2014 Інспекція ДАБК у Вінницькій області прийняла постанову № 16, відповідно до якої ОСОБА_5 визнано винною у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 8500 грн.

За вказаних обставин, враховуючи положення частини 1 статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Інспекція звернулася до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з такого.

Основними законами, які регулюють вказані правовідносини є Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон №3038-VI) та Закон України "Про архітектурну діяльність" (далі - Закон № 687-ХІV).

Згідно з ст. 10 Закону № 687-ХІV (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об'єктів архітектури додержання суб'єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Відповідно до ст. 9 Закону № 687-ХІV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Частина 1 статті 25 Закону України "Про основи містобудування" особи винні у виконанні будівельних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об'єктів несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

За приписами ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають, зокрема, право видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Стаття 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначає порядок знесення самочинно збудованих об'єктів.

Так, згідно зі ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може своїм рішенням зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами ст. 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" (Постанова № 6) роз'яснив, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень (п. 4 Постанови № 6).

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність (п. 22 Постанови № 6).

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови (п. 23 Постанови № 6).

Виходячи із системного аналізу наведених норм, суд приходить до переконання, що до повноважень Інспекції віднесено право приймати припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. Вказане може бути здійснено шляхом визначення особі, яка вчинила виявлене інспекцією порушення, зокрема вимоги про зупинення будівництва (в разі коли таке не завершено), здійснення заходів спрямованих на отримання чи внесення змін до відповідних дозволу та проекту, отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку чи вчинення інших дій які усунуть такі порушення.

Позов про знесення самочинного будівництва, можливо, зокрема за умови, якщо цим будівництвом порушуються права третіх осіб, а перебудова не призведе до усунення їх порушених прав, а також у разі, якщо перебудову нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, вчинити неможливо, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

При цьому, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суд враховував, що житловий будинок будувався відповідачем з відхиленням від будівельного паспорту, виданого відділом містобудування та архітектури Вінницької РДА, а саме будівля не відповідає прив`язці, що в судовому засіданні визнав представник позивача. Згідно зі схемою забудови земельної ділянки забудовника вказано, що центральний вихід будівлі спроектований на вул. Спортивна, а не на земельну ділянку ОСОБА_2 У даному випадку відповідач не дотримала відстані розміщення об'єкта будівництва до меж сусідньої земельної ділянки.

Відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" замовник та підрядник зобов`язані не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд.

З наведеного суд робить висновок, що відхилення від проекту є істотним і таким, що порушує права інших осіб.

Дослідженими під час розгляду справи фактичними даними підтверджено, що відповідачем не вжито передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на забезпечення виконання вимог приписів та усунення вчиненого правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Суд акцентує увагу відповідача на те, що вона своїми діями, які полягають у небажанні привести будівництво до вимог чинного законодавства, грубо порушила права третьої особи - ОСОБА_2 та спонукала позивача йти на крайні міри та звернутися з даним позовом до суду.

Разом з цим, позивач довів, що вичерпані всі заходи для приведення відповідачем об'єкта будівництва в належний стан, доведено нанесення шкоди інтересам третьої особи - ОСОБА_2 таким будівництвом.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 26 Постанови Пленуму притягнення особи до адміністративної чи кримінальної відповідальності за самочинне будівництво не позбавляє відповідні державні органи, органи місцевого самоврядування або осіб, права яких порушено самочинним будівництвом нерухомого майна, можливості пред'явити позов про перебудову чи знесення самовільно збудованого об'єкта нерухомості, а також про відшкодування витрат, пов'язаних із приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як встановлено судом, технічна можливість перебудови збудованого відповідачем об'єкта нерухомості по АДРЕСА_1 відповідно до проекту не можлива, оскільки призведе до його руйнації.

Прийняті позивачем у межах повноважень документи реагування на порушення законодавства у сфері містобудування свідчать про те, що на час звернення позивача із даним позовом до суду інші заходи, окрім вирішення в судовому порядку питання про знесення самочинно збудованого житлового будинку по АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2, не можливі.

Згідно зі ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд за ст. 86 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Позивач як суб'єкт владних повноважень виконав покладений на нього обов'язок щодо доказування, довів, що вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, які відповідають вимогам чинного законодавства.

В той же час відповідно до вимог ст. 71 КАС України відповідач не навела достатніх доводів у спростування позовних вимог.

За таких обставин, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішений на користь суб'єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб'єкта владних повноважень, пов'язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративним позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ОСОБА_5 знести за власний рахунок самочинно збудований житловий будинок по АДРЕСА_1 на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Вільчинський Олександр Ванадійович