Справа № 404/8351/13-а
Суддя: Галаган О. В.
Дата ухвалення: 2015-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/8351/13-а
Номер провадження 2-а/404/459/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Мосійчук А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2013 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області, просила :

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у зв'язку зі зміною грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді;

- зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до ст. 129 ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції цього Закону від 07.07.2010 року №2453-VI) в розмірі 90 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області від 15.04.2013 р. № 68, починаючи з 01 січня 2013 р. до змін розміру мінімальної заробітної плати, визначеного бюджетом у відповідному році, та виплатити різницю між нарахованим та виплаченим грошовим утриманням, починаючи з 01 січня 2013 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Кіровограді з січня 2011 р. та отримує щомісячне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді.

22.04.2013 р. та 17.06.2013 р. вона звернулася до відповідача із заявами про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у зв'язку зі зміною грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, в чому їй було відмовлено.

Вважає зазначені дії відповідача протиправними і посилаючись на положення вище вказаного Закону, норми Конституції України та рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 р. № 3-рп/2013, просила позов задовольнити.

З приводу строків звернення до суду позивач у додаткових поясненнях наведених в заяві отриманої судом 29.09.2015року, зазначала, що з письмовою вимогою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку із зміною законодавчо визначеного грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді вона вперше звернулася 22 квітня 2013 року, у чому їй було відмовлено листом від 07.05.2013 р.

Згідно з нормами положення про Пенсійний фонд України, чинними на час звернення до відповідача (квітень 2013 року), перерахунок здійснюється не більше як за шість місяців, що передували зверненню про це, тобто з листопада 2012 року.

До суду з позовною заявою про порушення свого права на проведення розрахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у звязку із законодавчо встановленою зміною розміру заробітної плати працюючого судді, з 01 січня 2013 року, вона звернулася 11 вересня 2013 року, тобто в межах строку визначеного положеннями ч. 2 ст. 99 КАС України, відтак твердження відповідача про порушення строку звернення до суду за захистом порушеного права є безпідставними.

Представник відповідача надав до суду письмові заперечення, в яких посилається на законність своїх дій та просив відмовити позивачу у позові.

Розглянувши у скороченому провадженні дану справу, оцінивши повідомлені позивачем та відповідачем обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.09.2013 року даний адміністративний позов було задоволено в повному обсязі (а.с. 32-36).

Ухвалою колегії суддів Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.11.2013 року постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.09.2013 року залишено без змін (а.с. 50).

Ухвалою колегії суддів Вищого адміністративного суду України від 08.07.2015 року постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.09.2013 року та ухвалу Дніпропетровського адміністративного суду від 19.11.2013 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав не вирішення судами першої та апеляційної інстанцій питання по строку позовної давності (а.с.74-78).

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 23 грудня 2010 р. № 2866-У1 та виданим на її підставі наказу голови апеляційного суду Кіровоградської області № 7-ЗР від 12 січня 2011 р., позивач звільнена з посади судді апеляційного суду Кіровоградської області з 14 січня 2011 р. і має статус судді у відставці (а.с. 12-13).

З 19.01.2011 р. позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та, з урахуванням стажу роботи на посаді судді 30 років 02 місяці 27 днів, отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 90% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, в сумі 7444 грн. 22 коп. (а.с.21).

Згідно довідок апеляційного суду Кіровоградської області від 15.04.2013 р. №№ 63,64,65,66,67,68 заробітна плата (суддівська винагорода), яка враховується при призначенні (перерахунку) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, складає:

з 01 січня 2012 р. - 16051 грн. 40 коп.; з 01.04.2012 р. - 16365 грн. 90 коп.; з 01.07.2012 р. - 16486 грн. 60 коп.; з 01.12.2012 р. - 19964 грн. 30 коп.; з 01.01.2013 р. - 21448 грн. 90 коп.(а.с14-19).

22.04.2013 р. позивач звернулася з заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді про перерахунок їй довічного грошового утримання судді у відставці, на яку 07.05.2013 р. отримала відповідь про відмову у здійсненні їй перерахунку з підстав відсутності законодавчо визначеного механізму такого перерахунку (а.с. 23).

На повторне звернення позивача до відповідача у червні 2013 р. вона 29.07.2013 р. отримала відповідь, якою їй повторно відмовлено у здійсненні перерахунку з тих підстав, що здійснення такого перерахунку суддям у відставці, які звільнені з посади суддів апеляційного суду, не передбачено чинним законодавством (а.с.25-26).

Згідно п.п.1, 2 ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Відповідач, як орган державної влади та його посадові особи, відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України, зобов'язані діяти лише на підставі та у межах повноважень і у спосіб, передбачений Конституцією України та її законами.

Однією з гарантій забезпеченості незалежності суддів, яка закріплена і ч. 1 ст. 126 Конституції України, є надання суддям за рахунок держави матеріального і соціального захисту до якого відноситься щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів, не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності суддів, незалежності та правової захищеності суддів.

Умови призначення і порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час призначення його позивачу встановлювались Законом України «Про статус суддів».

Згідно п.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів», яка втратила чинність з 1 січня 2011 р., судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. За кожний повний рік роботи понад 20 років на посаді судді розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж до 90 відсотків заробітку судді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно з вимогами ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-УІ, який набрав чинності 03 серпня 2010 р., щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 11 жовтня 2005 р. № 8 - рп/2005, щомісячне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якого полягає у гарантованій державою щомісячній, звільненій від податків, грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, у тому числі і після звільнення від обов'язків судді.

Рішенням Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 р. № 18- рп/2011 визначено, що щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці сплачує Пенсійний фонд України за рахунок Державного бюджету, діючому судді виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказує про неможливість звуження змісту та об'єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

У мотивувальній частині рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (абзац четвертий, п'ятий підпункту 7.7 пункту 7) визначено, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці переглядається в разі зміни заробітної плати працюючого судді, виходячи з її нового розміру. Зміна існуючого порядку виплати щомісячного довічного грошового утримання суперечить Конституції України, оскільки видатки на утримання суддів, які передбачені у Державному бюджеті України, відповідно до частини другої статті 95 та частини першої статті 130 Конституції України повинні передбачати і фінансування щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, що безпосередньо стосується реалізації положення частини першої статті 130 Конституції України щодо забезпечення державою фінансування судів та створення належних умов для їх функціонування. Такі правові позиції висловлював Конституційний Суд України у рішеннях від 11 жовтня 2005 року №8-рп/ (абзац восьмий пункт 7 мотивувальної частини) і від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 (абзац четвертий, п'ятий, шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини).

Таким чином, із системного аналізу положень ст. 43 Закону України «Про статус суддів», ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», наведених рішень Конституційного Суду України, які згідно з вимогами ч.2 ст. 150 Конституції України є обов'язковими для виконання на території України і в цьому спорі мають преюдиційне значення, вбачається , що обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношенні до розміру грошового утримання працюючих суддів, розмір виплачуваного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, що зумовлює проведення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого судді.

Відтак, суд доходить висновку, що позивач, яка з 23.12.2010 р. має статус судді у відставці і з січня 2011 р. отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді - судді апеляційного суду Кіровоградської області, має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку із законодавчо визначеним поетапним зростанням грошового утримання діючого судді.

При цьому, суд вважає, що передбачене положеннями ч.5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус судді» обмеження з виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці мінімальним розміром, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 р. № 3668, не може бути застосоване до позивача, яка отримала довічне щомісячне грошове утримання до набрання чинності цим Законом, оскільки в ч.2 розділу 11 «Прикінцевих та перехідних положень цього Закону визначено, що дія цього Закону не поширюється на тих осіб, пенсія (довічне утримання) яким призначено до набрання чинності цим Законом.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013 «У справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу П «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій, щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці) визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема: частину третю, перше, друге та третє речення частини п'ятої статті 138 «Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р. № 2453-ІУ у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-УІ визнані такими, що суперечать Конституції України і не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення і визначено, що натомість підлягає застосуванню ч.3 статті 138 Закону України № 2454-ІУ в редакції до змін, внесених Законом № 3668-УІ, а саме: щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання».

Згідно з нормами абзацу 8 підпункту 5 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України № 3842011 від 06 квітня 2011 р., Пенсійний фонд України є тим уповноваженим державою органом, який виплачує щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці. Довічне грошове утримання виплачується суддям у відставці органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету.

Як убачається з матеріалів справи позивач двічі, а саме: 22 квітня 2013 р. та 17 червня 2013 р. зверталася до відповідача з письмовою вимогою про здійснення їй перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку зі зміною грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, в чому їй було відмовлено листами, відповідно від 07.05.2013 р. та від 26.06.2013 р., який вона отримала 29.07.2013 р.

Відмова ґрунтується на тому, що оскільки позивач працювала в складі апеляційного суду Кіровоградської області , підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відсутні, так як ст.138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» не передбачено норми здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці в разі зміни заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді місцевих та апеляційних судів.

Суд вважає, що зазначені твердження відповідача не ґрунтуються на законі і не заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суди загальної юрисдикції утворюють систему судів, а єдиним органом конституційної юрисдикції в України є Конституційний суд України.

Згідно з положеннями ч.4 ст. 17 цього Закону єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема: єдиними засадами організації та діяльності судів; єдиним статусом суддів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; фінансуванням судів виключно з Державного бюджету України.

Нормами ст. 51 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному із судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає.

Згідно з вимогами ч.5 ст. 109 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою у відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканості, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Відтак, відсутність у нормативному акті механізму перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за наявності у суддів, яким призначено це утримання до набрання чинності Законом України «Про судоустрій та статус суддів», вказівки про можливість здійснення такого перерахунку, не є підставою для відмови у здійсненні перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із законодавчо встановленою зміною розміру заробітної плати працюючого судді.

Посилання відповідача, зазначені в запереченні на позов стосовно пропуску позивачем 6 місячного строку звернення до суду, є безпідставною.

Відповідно до ч.2 ст.87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсій, що не одержані своєчасно з вини органу, що призначає пенсії, виплачуються у повному обсязі за минулий час, без обмеження будь-яким строком.

Крім того, у рішенні №3-рп/2013 від 03 червня 2013 року Конституційний Суд України висловив правову позицію з урахуванням декількох попередніх.

Зокрема, Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя.

Таким чином, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є не тільки гарантією незалежності суддів, а й певною компенсацією за обмеження у можливості виконувати іншу оплачувану роботу та заробляти додаткові матеріальні блага.

Тобто, не виплачуючи у повному обсязі щомісячне довічне грошове утримання, держава ставить під сумнів очікуванні сподівання судді у відставці на належні умови існування в період втрати працездатності.

На підставі викладеного, суд доходить висновку про порушення права позивача на проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв'язку із законодавчо встановленою зміною розміру заробітної плати працюючого судді, яке потребує захисту, і наявності підстав для визнання дій відповідача щодо відмови у проведенні такого перерахунку протиправними.

Також, суд вважає за можливе погодитись із запропонованим позивачем способом захисту її порушеного права - шляхом покладення на відповідача зобов'язання здійснити перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру заробітної плати працюючого судді апеляційного суду Кіровоградської області, у розмірі 90 відсотків від грошового утримання судді, який працює суддею апеляційного суду Кіровоградської області, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, та провести виплату різниці між нарахованим та виплаченим грошовим утриманням.

На підставі викладненого, керуючись ст.ст.6- 11, 69-71, 160-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати дії Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до ст. 129, ч.3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» у зв'язку зі зміною грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, протиправними.

Зобов'язати Управління пенсійного фонду України в м. Кіровограді Кіровоградської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідно до ст. 129, ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 р. № 2453-VI у розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, відповідно до довідки апеляційного суду Кіровоградської області від 15 квітня 2013 р. № 68, починаючи з 01 січня 2013 р. і продовжуючи до зміни розміру мінімальної заробітної плати, визначеної бюджетом у відповідному році, з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня отримання копії постанови у повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_2