Справа № 2-а-2629/10
Суддя: Григор"єв Р. Г.
Дата ухвалення: 2010-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
Справа № 2-а-2629/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 грудня 2010 року суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Григор'єв Р.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі Чернігівської області про визнання дій незаконними та стягнення не отриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, -

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі Чернігівської області про стягнення на її користь щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до ст.1 ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" (далі Закон) їй присвоєно правовий статус «дитина війни». У зв"язку з цим їй на підставі ст.6 Закону відповідачем повинна виплачуватись щомісячна державна соціальна допомога у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, однак відповідач таких нарахувань та виплат за період з 2009 по 2010 рік не здійснював, тому позивачка і просить визнати такі дії управління неправомірними та зобов"язати його здійснити нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за 2009 - 2010 роки по момент подання адміністративного позову до суду.

В судове засідання позивачка не з"явилася, однак в позовній заяві просила задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі та слухати справу за її відсутності.

Представник управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі до суду не з"явився, але подав заперечення, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки виплата зазначених надбавок здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, з якого відповідних коштів Пенсійному фонду України на це виділено не було. Крім того, ч. 3 ст.28 ЗУ "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений абзацом першим ч.1 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, тому зазначений мінімальний розмір пенсії за віком не застосовується для перерахунків чи підвищення пенсій. Також відповідач просить застосувати термін позовної давності відповідно до ст.99 КАС України і дану справу розглядати в порядку письмового провадження.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути спір по суті в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до переконання про необхідність задоволення заявлених позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається зі штампу Прилуцького міськрайонного суду позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом 26.11.2010 року (а.с.2).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 03.12.2010 року позовні вимоги позивачки в частині стягнення коштів за період з 01.01.2009р. по 25.05.2010р. залишені без розгляду.

Відповідно до положень ст.6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до положень ст.6 Закону дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою реалізації конституційного права на соціальний захист громадян, які відповідно до спеціального закону є дітьми війни.

За відсутності інших нормативно-правових актів, чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування" та встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працезданість.

За змістом Конституції України (ст.ст.1, 3, 21, 22) Україна проголошена демократичною, соціальною, правовою державою, в якій найвищою соціальною цінністю є людина, її права і свободи, їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження та забезпечення є головним обов"язком останньої, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений.

Відповідно до ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення. Так, п.41 Розділу ІІ ЗУ "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року положення ст.6 Закону було викладено в новій редакції, відповідно до якої право на державну соціальну допомогу дітям війни було обмежено, оскільки здійснювалась виплата підвищення до пенсії у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни у розмірі лише 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, згідно ч.4 ст.14 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 року. Однак даний закон має нижчу юридичну силу відносно спеціального закону, Конституції України та рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, згідно яких законами про Держбюджети не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію або скасовувати.

Рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року це обмеження було визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) і згідно ч.2 ст.152 Конституції України Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Крім того, ЗУ «Про Державний бюджет на 2009 рік» та ЗУ «Про Державний бюджет на 2010 рік» не передбачають ніяких обмежень у застосуванні ст.6 Закону.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання дій УПФУ в Прилуцькому районі незаконними та стягнення не отриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни підлягають задоволенню в межах шестимісячного строку позовної давності, тобто з 26.05.2010 року по 26.11.2010 року.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.94, 122, 158-163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі Чернігівської області про визнання дій незаконними та стягнення не отриманої щомісячної державної соціальної допомоги дітям війни задовольнити.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі Чернігівської області щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячної державної соціальної допомоги у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 26.05.2010 року по 26.11.2010 року включно протиправними.

Зобов"язати управління Пенсійного фонду України в Прилуцькому районі Чернігівської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок щомісячної доплати в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про соціальний захист дітей війни" за період з 26.05.2010 року по 26.11.2010 року включно.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 3 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Cуддя Р.Г.Григор'єв