Справа № 808/7016/14 (ДО/808/515/14)
Суддя: Мойсюк М.І.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

26 лютого 2016 року м. Київ К/800/54033/15

Суддя Вищого адміністративного суду України Мойсюк М.І., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення на час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - МВС), Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС), Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - МВ ГУ МВС) в якому просив: визнати незаконними та скасувати накази міністра МВС № 1535 о/с від 12 серпня 2014 року про звільнення позивача; поновити його на посаді; стягнути з ГУ МВС грошове забезпечення за час вимушеного прогулу; визнати незаконним та скасувати наказ ГУ МВС від 5 вересня 2014 року № 333 о/с в частині встановлення позивачу вислуги років; визнати незаконним та скасувати наказ МВС від 29 липня 2014 року № 805 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ МВС України в Донецькій та Луганській областях» в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2015 року, позовну заяву залишено без розгляду на підставі частини 3 статті 128 та пункту 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач, подав касаційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалені ними судові рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Вищого адміністративного суду України від 29 грудня 2015 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху, оскільки вона подана після закінчення строку, встановленого статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України і підстави пропуску такого, вказані скаржником, визнані неповажними.

Скаржнику, надано тридцять днів з моменту отримання даної ухвали для усунення зазначених недоліків та роз'яснено, що у випадку їх невиконання у відкритті касаційного провадження буде відмолено.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали до Вищого адміністративного суду України надійшла заява скаржника, зареєстрована в канцелярії суду 10 лютого 2016 року, зі змісту якої вбачається наявність підстав для поновлення строку касаційного провадження та визнання причин пропуску такого поважними.

Разом з тим, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити враховуючи наступне.

Так, за правилами частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

При цьому, згідно з положеннями частини 3 статті 211 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Як правильно встановлено судами, позивач не з'явився у судові засідання, призначені на 27 травня і 25 червня 2015 року, при цьому про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив і не надіслав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, на підставі наявних у справі даних встановив і правильно виходив з того, що позивач повторно не прибув у судове засідання, про дату час та місце проведення якого був повідомлений належним чином, не повідомив суд про причини своєї неявки і не надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності.

За наведених обставин, суди дійшли правильного висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених частиною 3 статті 128 та пунктом 4 частини 1 статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України.

Такі висновки апеляційного судів попередніх інстанцій відповідають дійсним обставинам справи та нормам процесуального права, доводи касаційної скарги їх висновків не спростовують, такі ґрунтуються на помилковому трактуванні правових норм, а тому касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на неправильне застосування судами норм матеріального права при вирішенні справи або порушення норм процесуального права.

Виходячи зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, касаційна скарга є необґрунтованою, а викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, оскільки заявник не наводить підстав, які б дозволили вважати, що суди порушили норми процесуального права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5 частини 5 статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області, Слов'янського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про визнання дій незаконними, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення грошового забезпечення на час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2015 року, відмовити.

Матеріали касаційної скарги повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого адміністративного

суду України М.І. Мойсюк