Справа № 805/5136/15-а
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2016-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голошивець І. О.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року справа №805/5136/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Гайдара А.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року у справі №805/5136/15-а за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди в сумі 1000000 грн. (а. с. 4-7).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року позовна заява ОСОБА_2 до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди повернута позивачеві у звязку з неусуненням у встановлений судом строк недоліків позовної заяви (а. с. 21).

ОСОБА_2 не погодився з ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року щодо повернення позовної заяви, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нову, якою повернути справу до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі (а. с. 26-32, 47-53).

Відповідно до приписів ст.197 ч.1 п.2 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів перевірила матеріали справи за доводами апеляційної скарги і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання незаконними дій Міністерства освіти України, які не вчинили заходів щодо надання ОСОБА_2 освіти в Україні та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000000,00 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2015 року в звязку з встановленням недоліків позовної заяви, а саме, недотримання вимог п.п. 3-4 ч.1 та ч.3 ст. 106 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну заяву було залишено без руху з наданням ОСОБА_2 10-денного строку для усунення недоліків з дня отримання копії цієї ухвали.

Суд першої інстанції, обґрунтовуючи рішення про залишення позовної заяви без руху, в мотивувальній частині ухвали від 21.12.2015 року, зазначив, про те, що ОСОБА_2 у позовній заяві вказав відповідачем - Міністерство юстиції України, але позовні вимоги до Міністерства юстиції України в прохальній частині позову не зазначив. При цьому, в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_2 просить визнати незаконними дії Міністерства освіти України, яке не зазначене відповідачем, що не відповідає вимогам п.4 ч.1 ст.106 КАС України. Також ОСОБА_2 не сплачений судовий збір за подання позовної заяви.

Отже, ухвалою суду першої інстанції від 21.12.2015 року ОСОБА_2 було запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 106 КАС України, а саме: необхідно уточнити коло відповідачів та позовні вимоги відносно кожного з них і надати документ про сплату судового збору у визначеному законодавством розмірі (а. с. 1-2).

На виконання вимог ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2015 року про залишення апеляційної скарги без руху через засоби електронного звязку 5 січня 2016 року за вхідним номером 214/16 до суду першої інстанції надійшли письмові пояснення («виправлення недоліків») ОСОБА_2, в яких зазначено, що суд необґрунтовано зазначив про необхідність сплати судового збору та про те, що суд повинен був звільнити його від сплати судового збору, вважаючи, що судовий збір не сплачується, якщо державним органом або його посадовими особами порушені права позивача та в звязку з тяжким матеріальним станом, повязаним із знаходженням в зоні проведення антитерористичної операції (а. с. 10-20).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року ОСОБА_2 повернуто його позовну заяву у звязку з невиконанням ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 21 грудня 2015 року про залишення позову без руху (а. с. 40).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо повернення позовної заяви в звязку з неусуненням в повному обсязі недоліків, визначених в ухвалі суду від 21.12.2015 року про залишення позовної заяви без руху.

Так, ОСОБА_2 не оскаржив ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2015, тому повинен був виконати вимоги суду, викладені в ній або спростувати їх.

06.01.2016 року ОСОБА_2 надав суду першої інстанції письмові пояснення («усунення недоліків»), в яких вказав, що суд безпідставно зобовязав його сплатити судовий збір. Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність сплати судового збору за подання позову, оскільки ОСОБА_2 згідно вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір» не звільнений від його сплати, а в позовній заяві не ставилося питання про звільнення від сплати судового збору.

Надавши письмові пояснення щодо сплати судового збору ОСОБА_2 не усунув недоліки позовної заяви стосовно визначення кола відповідачів та позовних вимог відносно кожного з них відповідно до приписів п.4 ч.1 ст.106 КАС України, що є невиконанням ухвали суду про залишення позову без руху і як наслідок відповідно до п.1 ч.3 ст.108 КАС України є законною процесуальною підставою для його повернення особі, яка звернулася з позовом до суду.

Тобто, навіть за умови визнання поважними причин для звільнення ОСОБА_2 від сплати судового збору, за встановлених обставин, позовна заява підлягає поверненню.

Водночас колегія суддів розяснює позивачу, що відповідно до ч.6 ст.108 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Також колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали допущено описку в даті щодо надходження інформації від ОСОБА_2 на виконання ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2015 року, а саме зазначено, що на електронну пошту позивач надіслав заяву про виправлення недоліків позовної заяви 06.01.2015 року, тобто суд помилився в даті щодо зазначення року, фактично зазначена заява надійшла 06.01.2016 року, що підтверджується матеріалами справи ( а. с.10). Але ця описка не впливає на суть вирішення спірного питання і відповідно до ч.2 ст.200 КАС України не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вирішив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку що повернення позовної заяви, підстави для скасування ухвали відсутні.

Керуючись ст.ст. 106, 108, 195, 197, 199 ч.1 п.1, 200, 205 ч.1 п.1, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2016 року у справі №805/5136/15-а за позовом ОСОБА_2 до держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду в порядку письмового провадження набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею чинності.

Головуючий Л.А.Василенко

Судді А.В. Гайдар

ОСОБА_3