Справа № 806/5142/15
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк М.М.
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" лютого 2016 р. Справа № 806/5142/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Жизневської А.В.

суддів: Малахової Н.М.

Моніча Б.С.,

при секретарі Єрикаловій О.О. ,

за участю представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" грудня 2015 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" до Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Житниця" про визнання протиправними та скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду суду від "22" грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Апелянт в апеляційній скарзі просить скасувати вказану постанову та прийняти нову про задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Державним реєстратором Реєстраційної служби Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- № 21105949 від 06.05.2015 року (а.с.115) - щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_1, на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житниця" та ОСОБА_3 договору оренди землі;

- № 22430367 від 26.06.2015 року (а.с.133) - щодо реєстрації права оренди на земельну ділянку кадастровий № НОМЕР_2, на підставі укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житниця" та ОСОБА_4 договору оренди землі.

Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Спіка» вважає, що при проведенні державної реєстрації речового права за договорами оренди землі від 30.04.2015 року та від 26.06.2015 року належним чином не перевірено, чи вже зареєстровано право оренди на дані земельні ділянки, внаслідок чого неправомірно здійснено повторну реєстрацію договору оренди однієї і тієї самої земельної ділянки, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одну і ту ж земельну ділянку було передано в оренду різним орендарям.

Позивач посилається на те, що ними було укладено договори оренди з тими ж орендодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у грудні 2010 року і зареєстровано в Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що реєстрація Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії Центру державного земельного кадастру в грудні 2010 року договорів оренди землі від 01.12.2010 року між позивачем та орендодавцями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 здійснена за відсутності законних повноважень, тобто вказані договори оренди землі не пройшли державну реєстрацію у порядку, встановленому законом, а тому позов вважає необґрунтованим, а спірні рішення правомірними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Так, за ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон) передбачено, що інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч.4 ст.3 Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

За ст.5 Закону у редакції від 04.07.2012 року у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Текст вказаної статті у попередній редакції від 16.03.2010 року не містив вказівок про реєстрацію земельних ділянок.

Згідно п.1 ч.2 ст.9 Закону, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, щодо: обов'язкового дотримання письмової форми правочину та нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); повноважень заявника; відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; наявності факту виконання умов правочину, за якими закон та/або договір пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Як вбачається з пункту 8-1 частини 2 статті 9 зазначеного Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Згідно ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Пунктом 3.2 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року №43 в редакції від 06.04.2009 року передбачено, що державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держземі України.

Проте, така редакція пункту 3.2 діяла до 03.06.2010 року, коли Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів №433 пункт було виключено у зв'язку із постановою Вищого адміністративного суду України від 20.04.2010 року № К-8025/09 про визнання його протиправним та скасування.

У відповідності до підпункту 2 пункту «б» ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею. Законом України №402-УІІ від 04.07.2013 року підпункт 2 пункту «б» ч.1 ст.33 виключено.

З довідки відділу Держземагентства в Андрушівському районі Житомирської області від 06.10.2015 року №32-607-0,2-3818/2-15 (а.сп.19) вбачається, що договори оренди землі між ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Спіка"та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зареєстровані відділом. У сільській, селищній чи міській раді ці договори не реєструвалися.

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що орган реєстраційної служби не запросив відомості про правонабувача або про нерухоме майно при реєстрації, як це визначено п.8-1 ч.2 ст.9 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Колегія суддів вважає такі доводи безпідставними з наступних підстав.

При зверненні до суду позивач посилався на лист Державної реєстраційної служби України №2952/05-15-13 від 06.08.2013 року "Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними набувачами". У листі йдеться про те, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації права оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку, сформовану у результаті виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок (паїв), державному реєстратору слід запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, що здійснювали таку реєстрацію до 01 січня 2013 року, зокрема виконавчих комітетів сільської, селищної, міської ради за місцем розташування земельної частки (паю).

Як встановлено в ході розгляду справи реєстрація договорів оренди ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" у грудні 2010 року належним чином не була проведена у сільській, селищній чи міській раді відповідно до законодавства, що діяло на момент укладення договорів, а тому реєстраційна служба у травні-червні 2015 року була позбавлена можливості з'ясувати питання наявності інших договорів оренди.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання оспорюваних рішень реєстраційної служби протиправними та їх скасування, оскільки остання діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Постанову прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування відсутні. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "22" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя А.В. Жизневська

судді: Н.М. Малахова

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" лютого 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Спіка" пл.Леніна,1,с.Глинівці,Андрушівський район, Житомирська область,13415

Гелик Р.О., АДРЕСА_1, 01001

3- відповідачу/ Реєстраційна служба Андрушівського районного управління юстиції Житомирської області вул.Леніна,29,м.Андрушівка,Андрушівський район, Житомирська область,13400

4-третій особі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Житниця" - вул.Леніна,2,с.Никонівка,Бердичівський район, Житомирська область,13324,