Справа № 824/155/16-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2016-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 березня 2016 р. м. Чернівці Справа № 824/155/16-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до АТ "Банк"Фінанси та кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення факту дійсності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до АТ "Банк"Фінанси та кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення факту дійсності.

Позивач просить суд:

-встановити факт дійсності (оригінальності) належності йому, правовстановлюючого документу - договору-заяви №300131/20481/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" від 12 березня 2014 року, укладеного ним - ОСОБА_1 із АТ "Банк"Фінанси та кредит", що у м. Чернівці, по вул. Головна, буд. 84;

- виплатити йому недоотримані за договором-заявою №300131/20481/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) "Пенсійний" від 12 березня 2014 року, (укладеного ним - ОСОБА_1 із АТ "Банк"Фінанси та кредит" в особі начальника відділення №87 АТ "Банк"Фінанси та кредит", що у м. Чернівці, по вул. Головна, буд.84) грошові кошти у сумі 700 $ (сімсот доларів США) згідно існуючого курсу валют на момент набуття законної сили рішення суду.

Частиною першою статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Розглянувши позовну заяву, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам, встановленим статтею 106 Кодексу адміністративного судочинства України у звязку з наступним.

Згідно пункту 4 частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно з частиною четвертою статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень утриматися від вчинення певних дій; стягнення з відповідача - суб'єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю; виконання зупиненої чи невчиненої дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень; примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності.

Однак, заявлені у даному позові вимоги про встановлення факту дійсності (оригінальності) правовстановлюючого документу (договору банківського депозиту) та виплату недоотриманих грошових сум за договором банківського депозиту, не узгоджуються з тими вимогами, які можуть бути заявлені позивачами в адміністративному позові відповідно до частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім цього, всупереч вимогам пункту четвертого частини першої статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не зазначено зміст позовних вимог до кожного із зазначених відповідачів. Позивач не вказав, які саме дії, рішення чи бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ним оскаржуються.

Поряд з цим суд звертає увагу позивача на те, що указаний ним як один із відповідачів АТ "Банк"Фінанси та кредит" не є субєктом владних повноважень, а тому не може бути відповідачем в адміністративній справі за позовом фізичної особи.

Також суд вважає за необхідне вказати на наступні положення закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктами 1, 7, 8, 9 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду; відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Відповідно до частини першої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Однак даний позов поданий ОСОБА_1 без врахування положень зазначених статей.

Відповідно до частини першої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

З огляду на викладене та керуючись статтями 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до АТ "Банк"Фінанси та кредит", Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про встановлення факту дійсності залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з моменту отримання даної ухвали шляхом подання до суду позовної заяви у відповідності до вимог статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України.

В разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка її подала на підставі пункту 1 частини третьої статті 108 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на цю ухвалу може бути подано до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.П. Лелюк