Справа № 804/19248/14
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2015-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючий суддя Суховаров А.В. (доповідач)

судді Головко О.В. Ясенова Т.І.

при секретарі Троянові А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Дзержинського» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Дзержинського» до Дніпропетровської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості і картки відмови в прийнятті декларації

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ ДМК ім.Дзержинського просить постанову суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що при митному оформлені товарів наданий повний пакет документів для визначення митної вартості за ціною контракту.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

ПАТ ДМК ім.Дзержинського 20.05.2014 звернулось до Дніпропетровської митниці для митного оформлення товару: невипалена цегла з вогнетривких матеріалів, що містить магнезит: марки DSA-D14YL з вмістом Al-2O3-3,76%; MgO-80,40%; C-14,16% - в кількості 58,602т; невипалена цегла з хімічно зв'язаних вогнетривких матеріалів, що містить магнезит: марки DSA-G8WL з вмістом Al-2O3-3,76%; MgO-80,40%; C-14,16% - в кількості 44,479т. Позивач визначив митну вартість товару за основним методом – ціною контракту, а саме за 1т вогнетривких виробів марки DSA-D14YL 1234$ та марки DSA-G8WL 1185$.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці відповідно до статті 54 Митного Кодексу України здійснено контроль наявності в поданих декларантом документах всіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості товару, в результаті якого встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, надані декларантом, мають розбіжності та подані не в повному обсязі.

З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження заявленої митної вартості товару, митним органом запропоновано позивачеві надати додаткові документи. Проте останнім надано відповідь щодо неможливості їх надання.

Відповідно до статті 52 Митного Кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до статті 54 Митного Кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваних рішень суб'єкта владних повноважень, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 54 Митного Кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до статті 337 Митного Кодексу України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій.

Відповідно до статті 33 Митного Кодексу України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться в їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.

За результатами контролю ПАТ ДМК ім. Дзержинського із застосуванням системи управління ризиками митним органом було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що спричинило необхідність здійснити перевірку правильності її визначення, звернувши увагу на вартість ідентичних або подібних товарів.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 54 Митного Кодексу України, митний орган з метою здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів має право упевнитись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного Кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

З матеріалів справи вбачається, що між швейцарською компанією Duferco S.A. та ПАТ ДМК ім.Дзержинського укладений зовнішньоекономічний контракт №13-0361-12 від 06.02.2013, в пункті 3.3 якого імпортером узгоджено певний перелік документів, що надаються з відвантаженим товаром, який містить експортну декларацію (копію), проте такі документи не були надані декларантом під час митного оформлення товару.

Пунктом 2.4 контракту передбачено, що вартість пакування, вартість маркування включена у вартість продукції, але відповідно до наданих до митного органу документів перевірити зазначену складову було неможливо.

Надані ПАТ ДМК ім.Дзержинського комерційні інвойси №13-0361-15/51 від 22.04.2014 не містять відбитків штампу «під митним контролем» митниці на кордоні, хоча вони були спрямовані разом з вантажем.

Для підтвердження складових митної вартості ПАТ ДМК ім.Дзержинського надано комерційну пропозицію контрактоутримувача «Duferсo S.A.» №DUF-DMKD-0160-4 від 02.10.2013, яка не може бути використана в якості документа, що дає підстави визначити митну вартість за ціною контракту, оскільки виробником товару є DashiQiao Sar.Qiang Refractory Material Co. ltd.

Відповідно до умов зовнішньоекономічного контракту та комерційної пропозиції, вартість доставки включена до вартості товару на умовах DAP м.Дніпродзержинськ, що передбачає несення витрат доставки до місця призначення експортером.

Однак, в графі 4 залізничної накладної №033499 від 29.04.2014 йде посилання на договір перевезення PR/M-07/02NUp від 31.01.2007 з компанією «TRANSGARANT UKRAINA». Окрім того графа 20 зазначеної накладної містить інформацію щодо сплати транзитних платежів - розрахунок через TSFTO за RJD TRANSINSERV.

Згідно з товаросупровідними документами, поставка товару здійснюється на умовах DAP, відповідно до яких продавець зобов'язаний доставити товар у вказане місце призначення та нести всі витрати і ризики, пов'язані із транспортуванням товару. Разом з тим, графа 56 залізничних накладних №033499 від 29.04.2014, №033504 від 29.04.2014 містить інформацію щодо провізної плати 931,65 швейцарських франків та 938,55 швейцарських франків, засвідчених штампом станції Забайкальськ.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком митниці щодо неможливості встановити, хто і яким чином фактично несе витрати на перевезення вантажу. Декларантом ПАТ ДМК ім.Дзержинського не надано ані під час митного оформлення товару, ані до суду документів на підтвердження транспортної складової митної вартості.

На підставі пункту 3 статті 337 Митного Кодексу України, відповідачем проведено контроль співставлення заявленої митної вартості з даними, які містяться в електронних копіях вантажних митних декларацій №110010000/2013/023138 від 23.12.2013, №110010000/2014/000136 від 13.01.2014, за якими був ввезений ідентичний товар за хімічним складом, маркою, виробником, сферою застосування, розміром партії за цим самим контрактом з урахуванням рішення №110010000/2013/600177/1 від 03.04.2013 з рівнем заявленої декларантом митної вартості 1,344$.

Відповідно до пункту 5 статті 55 Митного Кодексу України, проведено консультацію з приводу обрання методу визначення митної вартості; здійснено обмін наявною у митниці та декларанта інформацією.

В зв'язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів, посадовою особою Дніпропетровської митниці здійснено послідовний та обґрунтований перехід до наступних методів визначення митної вартості. Послідовно митницею перейдено до резервного методу визначення вартості.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість та правомірність прийнятих Дніпропетровською митницею рішень, які є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Крім того, ПАТ ДМК ім.Дзержинського, з метою перегляду рішення №110010000/2014/600047/1 від 20.05.2014 про коригування митної вартості товарів, від 07.07.2014 надіслало до Дніпропетровської митниці висновок експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати ГО-2733 від 25.07.2014. Згідно цього висновку, ринкова вартість невипаленої цегли марок DSA-D14YL, DSA-G8WL, отриманої за контрактом року №13-0361-12 від 06.02.2013, специфікацією №4 від 25.09.2013, додатковою угодою №2 від 26.03.2014, рахунками №13-0361-12/51 від 22.04.2014, №13-0361-12/52 від 22.04.2014, №13-0361-12/53 від 22.04.2014 складає зазначену у інвойсах, наданих до митного оформлення. Висновок ґрунтується на інформації Інтернет-сайту www.made-in-china.

Митним органом за результатами перевірки використаної для підготовки висновку інформації виявлено, що Інтернет-сторінки використаного експертом ресурсу містять інформацію стосовно вартості алюмопериклазової сировини (сумішей та бетонів для виготовлення алюмопериклазової цегли) та власне алюмопериклазової цегли, в той час як імпортований товар є магнезитовмісною цеглою. Якісні характеристики та хімічний склад врахованих експертом сировини та виробів суттєво відрізняються від заявлених декларантом характеристик імпортованого товару; наданим висновком експерта, яким підтверджено заявлену декларантом вартість товару, також не враховано наявність посередників в оцінюваній зовнішньоекономічній операції.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 41, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім.Дзержинського» залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 – без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів.

Головуючий: А.В. Суховаров

Суддя: О.В. Головко

Суддя: Т.І. Ясенова