Справа № 814/444/15
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 814/444/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Коваля М.П., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря - Жукової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТА ЛТД» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСТА ЛТД» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про:

- визнання протиправним здійснення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «СПЕЦТОРГ» за січень, лютий 2014 року та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ» за травень, серпень 2014 року, результати якої оформлено актом від 28.11.2014р. №3044/14-04-22-04/31043814;

- визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 січня 2015 року №, яким ТОВ «ЕСТА ЛТД» збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 45 826 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції в сумі 22 913 грн.

Позов обґрунтовувало тим, що у податкового органу були відсутні, передбачені п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, підстави для проведення позапланової невиїзної перевірки ТОВ «ЕСТА ЛТД», оскільки на обидва запити ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва товариство надало пояснення та їх документальні підтвердження у встановлений законодавством строк. Висновки ДПІ про безтоварність господарських операцій ТОВ «ЕСТА ЛТД» з підприємствами-постачальниками ТОВ «СПЕЦТОРГ» та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ» є помилковими та здійснені з перевищенням повноважень відповідача, спростовуються наявними у позивача первинними документами, які містять всі передбаченні чинним законодавством обов'язкові реквізити.

За наслідками розгляду адміністративного позову Миколаївським окружним адміністративним судом 07 квітня 2015 року ухвалено постанову про часткове задоволення позову ТОВ «ЕСТА ЛТД».

Суд першої інстанції визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 26 січня 2015 року №. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Приймаючи означене рішення, Миколаївський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що позивачем доведено виконання всіх зобов'язань за договорами, укладеними з ТОВ «СПЕЦТОРГ» та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ», про що свідчать надані ТОВ «ЕСТА ЛТД» належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, тобто відповідають вимогам ст.201 Податкового кодексу України. Суд не взяв до уваги посилання ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва на обставини діяльності контрагентів позивача, зазначивши, що податковим органом не надано жодного доказу в підтвердження своїх доводів, крім посилань на акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача.

В апеляційній скарзі ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове - про відмову в задоволенні позову ТОВ «ЕСТА ЛТД».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що відповідно до наданого до перевірки договору купівлі-продажу від 29.01.2014р. №29/01-14 ТОВ «СПЕЦТОРГ» зобов'язується передати у власність позивача будівельний вагончик, однак до перевірки не надано будь-яких документів, які б свідчили про виконання умов договору з постачання саме такого товару. Під час розгляду справи судом не враховано ненадання до перевірки ТОВ «ЕСТА ЛТД» карток складського обліку ТМЦ, журналів-ордерів або реєстрів бухгалтерського обліку по матеріальним рахункам, які б підтверджували факт отримання, оприбуткування та використання придбаних у ТОВ «СПЕЦТОРГ» та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ» товарів у господарській діяльності підприємства.

Також, апелянт посилається на те, що в договорах купівлі-продажу та товарно-транспортних накладних не зазначено конкретних адрес місцезнаходження складів постачальників та покупця.

На підставі ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07.04.2015р. в межах вимог апеляційної скарги ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області, тобто в частині вимог ТОВ «ЕСТА ЛТД», які задоволено оскаржуваною постановою.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи повноту з'ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 20.11.2014р. №1104, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у період з 21.11.2014р. по 27.11.2014р. податковим ревізором-інспектором відповідача було проведено позапланову невиїзну документальну перевірку ТОВ «ЕСТА ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні правових відносин з контрагентами-постачальниками ТОВ «СПЕЦТОРГ» за січень, лютий 2014 року та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ» за травень, серпень 2014 року, за результатами якої складено акт перевірки №3044/14-04-22-04/31043814 від 28.11.2014р.

У висновках акту перевірки вказується на порушення позивачем п.198.3 ст.198, п.200.1 п.200.2 ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість на 45 826 грн. (у т.ч. по періодах: січень 2014 року - 8333 грн., лютий 2014 року - 18313 грн., травень 2014 року - 3180 грн., серпень 2014 року - 16000 грн.).

Зокрема, в акті перевірки ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області не визнала товарність господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «СПЕЦТОРГ» та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ», у зв'язку з окремими недоліками первинних документів, наданих товариством до перевірки, а також відсутністю підтвердження оприбуткування отриманого товару, ненадання сертифікатів походження товару. В акті перевірки податковий орган, також, посилається на відомості, зафіксовані актами ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва від 09.07.2014р. №106/14-04-22-01/32819090 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «СПЕЦТОРГ» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за січень-травень 2014 року» та ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва від 04.09.2014р. №170/14-02-22-02/39061317 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за травень-липень 2014 року», якими зафіксовано відсутність контрагентів позивача за місцезнаходженням, відсутність у них необхідних умов для здійснення задекларованих господарських операцій, а також здійснення діяльності, пов'язаної з наданням податкової вигоди для третіх осіб.

26 січня 2015 року, на підставі акту перевірки №3044/14-04-22-04/31043814 від 28.11.2014р., ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «ЕСТА ЛТД» збільшила суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 45 826 грн. та нарахувала штрафні (фінансові) санкції в сумі 22 913 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком Миколаївського окружного адміністративного суду про протиправність вказаного податкового повідомлення-рішення та наявність підстав для його скасування. При цьому, апеляційний суд виходить з наступного.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб'єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності надання послуг із з'ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб'єктності сторін господарського договору, можливості реального надання послуг тощо.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов'язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Колегією суддів встановлено, що у перевіряємий період ТОВ «ЕСТА ЛТД» здійснювало діяльність з виробництва інших виробів із пластмас (КВЕД 22.29) та будування прогулянкових і спортивних човнів (КВЕД 30.12). Позивач формував податковий кредит за результатами здійснення господарських операцій з ТОВ «СПЕЦТОРГ» та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ».

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29 січня 2014 року між ТОВ «СПЕЦТОРГ», як продавцем, та ТОВ «ЕСТА ЛТД», як покупцем, укладено договір купівлі-продажу №29/01-14, на виконання якого Продавець поставив товар (ребра жорстокості, клей епоксидний, лист ПВХ 5 мм, грунт епоксидний, склотканина), а Покупець прийняв та оплатив його, що підтверджується: податковими накладними №53 від 29.01.2014р., №17 від 13.02.2014р., №18 від 28.02.2014р.; видатковими накладними №РН-0000038 від 29.01.2014р., №РН-0000064 від 28.02.2014р., №РН-0000066 від 28.02.2014р.; товарно-транспортними накладними №1 від 29.01.2014р., №РН-0000064 від 28.02.2014р., №РН-0000066 від 28.02.2014р. (перевезення здійснювались автомобілем Mitsubishi L 200 НОМЕР_1, якийналежить ТОВ «ЕСТА ЛТД», місце навантаження товару: м.Миколаїв, вул.Бузника, 2, кв.13, місце розвантаження: м.Миколаїв, вул.Проектна, 2); подорожніми листами вантажного автомобіля; платіжними дорученнями №124 від 27.03.2014р., №36 від 29.01.2014р., №64 від 13.02.2014р. (а.с.69-83)

Вказаний договір підписаний директорами підприємств, які мали повноваження на укладення угод, їх підписи завірені відповідними печатками підприємств.

В апеляційній скарзі апелянт, серед іншого, посилається на не відповідність зазначених у первинних документах товарів з товаром, зазначеним у договорі купівлі-продажу №29/01-14 від 29.01.2014р., а саме: в договорі зазначено товаром будівельний вагончик, який фактично не поставлено.

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що договором №29/01-14 від 29.01.2014р. передбачено поставку товару, а слова «будівельний вагончик» є технічною помилкою, яку своєчасно не було виявлено.

Апеляційний суд, також, встановив, що 30 травня 2014 року між ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ», як продавцем, та ТОВ «ЕСТА ЛТД», як покупцем, укладено договір поставки товарно-матеріальних цінностей №3005-14, за умовами якого Продавець зобов'язується поставити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити товарно-матеріальні цінності, найменування, кількість, ціна яких визначається накладними. (а.с.84)

На виконання умов вказаного договору ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ» поставило позивачу товар (ПСП 1-2, 5-45, склотканина ССК-100, склотканина Т-13, склотканина Т-10), що підтверджується наявними в матеріалах справи: податковими накладними №1 від 30.05.2014р., №32 від 26.08.2014р., №33 від 29.08.2014р.; видатковими накладними №РН-0000004 від 30.05.2014р., №РН-0000080 від 26.08.2014р., №РН-0000081 від 29.08.2014р.; товарно-транспортними накладними №18 від 30.05.2014р., №РН-0000080 від 26.08.2014р., №РН-0000081 від 29.08.2014р. (місце навантаження товару: м.Миколаїв, вул.Кірова, 238, місце розвантаження: м.Миколаїв, вул.Проектна, 2); подорожніми листами; платіжними дорученнями №399 від 12.09.2014р., №428 від 02.10.2014р., №252 від 11.06.2014р. (а.с.85-99)

В акті перевірки та в обґрунтування вимог апеляційної скарги ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва зазначає про ненадання позивачем сертифікатів походження товару, придбаного за вказаними договорами з ТОВ «СПЕЦТОРГ» та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ».

Апеляційний суд критично ставиться до таких доводів апелянта, оскільки сертифікати походження товару не є первинними документами та/або документами, на підставі яких ТОВ «ЕСТА ЛТД» зобов'язано вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування чи податкових зобов'язань.

Щодо посилання апелянта на ненадання карток складського обліку ТМЦ, журналів-ордерів або реєстрів бухгалтерського обліку по матеріальним рахункам, які б підтверджували факт отримання, оприбуткування та використання придбаних у ТОВ «СПЕЦТОРГ» та ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ» товарів у господарській діяльності підприємства, то апеляційний суд встановив, що придбанні у контрагентів товари передано позивачем на відповідальне зберігання ТОВ «Фурлендер Винтехнолоджи» на підставі договору №15-06-1-03/2014 від 27.03.2014р. та в подальшому продано у вигляді виготовленої продукції ВАТ «Глобалпласт» (договір поставки №4 від 12.02.2014р.), ПАТ «Концерн Стирол» (договір купівлі-продажу №272/4 від 28.01.2011р.), ПАТ «Азот» (договір поставки №362-411 від 28.05.2014р.), ПАТ «Сумське машинобудівельне науково-виробниче об'єднання ім. М.В.Фрунзе» (договір поставки №3/1400055 від 14.05.2014р.), ПАТ «Рівнеазот» (договір поставки №992 від 21.08.2014р.). (а.с.111-174)

Варто зазначити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

В акті перевірки відсутні відомості щодо того, що на момент проведення перевірки позивачем не надано до перевірки податкові накладні, або податкові накладні оформлені із порушеннями ст.201 Податкового кодексу України чи ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів колегія суддів доходить висновку, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості. А відтак, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій між ТОВ «ЕСТА ЛТД» та ТОВ «СПЕЦТОРГ», ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ».

Позивачем доведено, що при укладенні договорів він переконався у тому, що підприємства-контрагенти були зареєстровані у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, а також зареєстровані як платники податку на додану вартість і мали право на видачу податкових накладних.

В акті перевірки ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області посилається на відсутність контрагентів позивача за податковими адресами, а також відсутність у них необхідних умов для здійснення задекларованих позивачем господарських операцій; при цьому, такі відомості взято відповідачем з актів ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва від 09.07.2014р. №106/14-04-22-01/32819090 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «СПЕЦТОРГ» щодо підтвердження господарських відносин із контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за січень-травень 2014 року» та ДПІ у Ленінському районі м.Миколаєва від 04.09.2014р. №170/14-02-22-02/39061317 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ» щодо підтвердження господарських відносин з платниками податків за травень-липень 2014 року». Однак, акти про неможливість проведення зустрічних звірок не можуть вважатися належними доказами допущення будь-яких порушень, так як зазначені акти свідчать лише про неможливість проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання. Вказані акти взагалі не є перевіркою, а викладені в них висновки про порушення податкового чи цивільного законодавства платником податків є нічим іншим, як припущеннями податкового органу, які необґрунтовані належними доказами.

Сама по собі наявність або відсутність у контрагентів окремих документів, транспортних засобів, нерухомості, земельних ділянок, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платника податків, у зв'язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежность від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Судова колегія вважає, що позивачем доведено виконання всіх зобов'язань за договорами з ТОВ «СПЕЦТОРГ», ТОВ «ИНТБУДПОСТАЧ»: отримано товар, сплачено за нього грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, а також використано товар у межах власної господарської діяльності. Зазначені обставини ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанції відповідачем не спростовано.

Згідно п.6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України №984 від 22.12.2010р., факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані докази та факти, які свідчили б про те, що зміст договорів не відповідає дійсним намірам сторін, та що ці наміри спрямовані на ухилення від сплати податків за фінансово-господарськими результатами виконання зазначених договорів. Зазначені договори спрямовані на реальне настання наслідків, обумовлених ними, виконані сторонами в повному обсязі та відповідають положенням цивільного, господарського і податкового законодавства. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність як у позивача, так і у суб'єктів господарювання, з якими позивач мав господарські відносини, реальної ділової мети, пов'язаної зі здійсненням зазначених господарських операцій і отриманням прибутку (доходу).

Апелянтом не надано суду доказів визнання правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами у судовому порядку нікчемними, а також визнання недійними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

А відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про незаконність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення ДПІ у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 26 січня 2015 року №.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 200 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 185, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2015 року за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТА ЛТД» до Державної податкової інспекції у Заводському районі м.Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26 січня 2015 року № - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач: Димерлій О.О.

Судді: Коваль М.П.

Шеметенко Л.П.