Справа № 826/7882/15
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/7882/15 Головуючий у 1-й інстанції: Іщук І.О. Суддя-доповідач: Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Санпромтехбудспілка» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Санпромтехбудспілка» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС в м. Києві про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Санпромтехбудспілка» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС в м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС в м. Києві від 31.10.2014 року № , № .

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування постанови товариство з обмеженою відповідальністю «Санпромтехбудспілка» (надалі також ТОВ «Санпромтехбудспілка» або апелянт) посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків та не врахував, що перевірка проведена на підставі постанови слідчого в рамках кримінального провадження, однак стосовно посадових осіб апелянта немає вироку у кримінальній справі, а тому винесення податковий повідомлень-рішень є передчасним. Крім того, висновки актів про неможливість проведення перевірки не мають прийматись до уваги, оскільки такі висновки можуть свідчити лише про відсутність такої перевірки. Судом першої інстанції не враховано наданих доказів, котрі підтверджують подальшу реалізацію наданих послуг.

Відповідно до частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, фіксування звукозаписувального засобу при розгляді справи не здійснювалось.

Перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2014 року Державною податковою інспекцією у Голосіївському районі Головного управління ДФС в м. Києві (надалі також ДПІ у Голосіївському районі або податковий орган) було проведено виїзну позапланову перевірку ТОВ «Санпромтехбудспілка» з питань законності формулювання податкового кредиту та валових витрат при взаємовідносинах з ТОВ «Бізнес-Груп», ТОВ «Даста Союз», ТОВ «Мелес» за весь період взаємовідносин (надалі також перевірка).

Дана перевірка була проведена на підставі підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України на виконання постанови старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському району ГУ Міндоходів у м. Києві Замятіна А.В. від 10.07.2014 року, що прийнята в рамках кримінального провадження відносно контрагента ТОВ «Санпромтехбудспілка».

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "Санпромтехбудспілка" пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 47 210,00 грн., порушення підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 35 073,00 грн.

За результатом проведення перевірки ДПІ у Голосіївському районі було складено акт від 22.10.2014 року № 505/1-22-08/38603412.

На підставі акту та викладених у ньому порушень податковим органом було винесено податкові повідомлення рішення від 31.10.2014 року:

- № , яким апелянту збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 59013,00 грн., в тому числі за основним платежем у розмірі 47210,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 11803,00 грн.;

- № , яким апелянту збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 43841,00 грн., в т.ч. за основним платежем у розмірі 35073,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 8768,00 грн.

Рішенням Головного управління ДФС у м. Києві про результати розгляду первинної скарги від 14.01.2015 року за № 298/10/26-15-1-05-15 податкові повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Голосіївському району Головного управління ДФС у м. Києві від 31.10.2014 року № та № залишено без змін, а скаргу ТОВ "Санпромтехбудспілка" - без задоволення.

Також, рішенням державної фіскальної служби України від 23.03.2015 року за № 6001/6/99-99-10-01-04-25 вказані податкові повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем первинні документи носять сумнівний та неповний характер, а господарська діяльність товариства не спрямована на настання реальних наслідків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.

Згідно абзацу 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року № 996-XIV (дата по тексту - Закон № 996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Аналогічна правова позиція викладена у листі Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року № 742/11/13-11.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом перевірки податкового органу стали фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ "Санпромтехбудспілка" з ТОВ "Базіс-Груп" (), ТОВ "Деста Союз" (), ТОВ "Мелес" () за весь період взаємовідносин.

Щодо вказаних господарських взаємовідносин позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Між ТОВ "Санпромтехбудспілка" (Покупець) та ТОВ "Базіс-Груп" (Продавець) укладено договір поставки № 30 від 01.08.2013 року.

Між ТОВ "Санпромтехбудспілка" (Покупець) та ТОВ "Деста Союз" (Продавець) укладено договір поставки № 44 від 02.09.2013 року.

Між ТОВ "Санпромтехбудспілка" (Покупець) та ТОВ "Мелес" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №64 від 01.05.2014 року.

Також, між ТОВ "Санпромтехбудспілка" (Замовник) та ТОВ "Мелес" (Виконавець) укладено договори на виконання ремонтних робіт № 66 від 01.05.2014 року та № 65 від 01.05.2014 року.

У підтвердження реальності виконання вказаних договорів суду надано наступні первинні документи наявні в матеріалах справи, а саме:

- податкові накладні: № 275 від 28.08.2013 року, № 277 від 29.08.2013 року, № 214 від 18.11.2013 року, № 235 від 19.11.2013 року, № 251 від 20.11.2013 року, № 562 від 29.05.2014 року, №№ 590, 591 від 30.05.2014 року;

- видаткові накладні: № 8275 від 28.08.2013 року, № 8277 від 29.08.2013 року, № 18114 від 18.11.2013 року, № 19115 від 19.11.2013 року, № 20111 від 20.11.2013 року, № 29052 від 29.05.2014 року;

- протокол погодження договірної ціни від 01.05.2014 року;

- акти приймання передачі виконаних робіт: №№3005/3, 3005/4 від 30.05.2014 року.

У підтвердження використання придбаних товарів у власній господарській діяльності суду надано наступні первинні документи:

- договори: від 01.11.2013 року № 17 із ТОВ «Інтертехмонтаж», від 21.05.2014 № 105 із ТОВ «НВЦ «Інгеоком», від 27.05.2014 року № 2705 із ТОВ «Автотехнік»;

- податкові накладні: № 3 від 29.08.2013 року, № 2 від 30.08.2013 року, № 1, № 2, № 3 від 19.11.2013, № 4, № 5 від 27.11.2013 року, № 1 від 29.05.2014 року, № 2, № 3, № 4 від 30.05.2014 року;

- видаткові накладні: № 2 від 29.08.2013 року, № 3 від 30.08.2013 року, №№6, 7,8, 9 від 20.11.2013 року, № 10 від 27.11.2013 року, №№ 2, 4 від 30.05.2014;

- довіреності на отримання ТМЦ: № 42 від 29.08.2013 року;

- рахунки фактури: № 3 від 30.08.2013 року;

- акти приймання-передачі продукції від 29.05.2014 року № 1, від 30.05.2014 року № 1;

- акт приймання-передачі виконаних робіт від 30.05.2014 року № 1.

Відповідно до визначення частини першої статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Підпункт 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає господарську діяльність як - діяльність особи, що пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як на підставу нереальності правочинів із контрагентами податковий орган посилається на акт ДПІ у Голосіївському районі від 18.12.2013 року №673/3-22-08-37717651 "Про результати документальної позапланової перевірки ТОВ "Базіс Груп", акт ДПІ у Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 28.10.2013 року № 632/26-54-22-02-10 «Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ"АквітаТрейд Союз" щодо підтвердження господарських відносин із платниками за період з 19.07.2013 року по 30.09.2013 року», акт ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 05.06.2014 року № 435/25-57-22-01-10/38801492 «Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ "Деста Союз" щодо підтвердження господарських відносин з ТОВ "ІридаФінанс" за січень 2014 року, ТОВ "ЕС.ДЕ.ЕР" за серпень 2013 року, ТОВ "ТревелОнлайн" за вересень 2013 року та ТОВ "Блоумус" за листопад 2013 року».

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ "Деста Союз" не зареєструвало податкові накладні за періоди - серпень, вересень, листопад 2013 року, січень 2014 року.

Органами досудового слідства було допитано свідка ОСОБА_6, який значився директором ТОВ "Деста Союз" за період з 14.10.2013 року по 30.04.2014 року, проте ніякого відношення до ведення фінансово-бухгалтерської діяльності даного товариства він не мав, фінансову, бухгалтерську або іншу документацію товариства ніколи не формував та не підписував.

Згідно БД "Податковий блок" встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Мелес" не було подано податку декларацію за травень 2014 року у зв'язку з чим виникли розбіжності з підприємствами-постачальниками та підприємствами-покупцями за відповідний період, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість анульоване, причина анулювання - до ЄДП внесено запис про відсутність за місцезнаходженням.

В свою чергу посилання апелянта на те, що перевірка проведена на підставі постанови слідчого в рамках кримінального провадження, однак на час винесення оскаржуваних рішень не було вироку у кримінальній справі відносно посадових осіб апелянта, а тому винесення податковий повідомлень-рішень є передчасним не приймається колегією судді до уваги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час проведення перевірки позивача) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення - рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Однак, постанова про призначення позапланової документальної перевірки прийнята в рамках досудового розслідування по посадовим особам контрагентів позивача, тому вимоги зазначеної статті не поширюються на порядок прийняття податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 09.02.2016 року у справі № К/800/66588/14.

Колегія суддів зазначає, що обов'язок підтвердити правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами покладається на платника, позаяк саме він виступає суб'єктом, що використовує включену постачальником до ціни товару суму ПДВ при обчисленні суми податку, яка підлягає перерахуванню до бюджету, а також зменшує об'єкт оподаткування податку на прибуток за фактом понесення витрат.

Висновки про реальність здійснених позивачем господарських операцій, за наслідками яких було сформовано податковий кредит та сформовано валові витрати, судам слід робити з фактичним дослідженням обставин, що стосуються такого питання, зокрема правильності відображення позивачем у податковому обліку господарських операцій з його контрагентом.

У зв'язку з чим, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Про необхідність дослідження реальності здійснених господарських операцій Вищий адміністративний суд України наголошував і в листі від 02.06.2011 року № 742/11/13-11 "з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб'єктності учасників господарської операції та установлення зв'язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку".

З аналізу вказаних правових норм та обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що необхідними та достатніми підставами для включення позивачем до складу податкового кредиту відповідних сум податку на додану вартість є: придбання ним послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності; сплата чи нарахування сум податку на додану вартість у зв'язку з таким придбанням.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов'язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов'язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів не може погодитись з доводами ТОВ «Санпромтехбудспілка» та критично ставиться до наданих ним первинних документів бухгалтерського обліку, підтверджуючих здійснення господарських операцій з вказаним контрагентом, з огляду на нижченаведене.

Як вбачається з матеріалів справи між ТОВ «Санпромтехбудспілка» та ТОВ "Базіс-Груп" укладено договір поставки № 30 від 01.08.2013 року, а також між ТОВ "Санпромтехбудспілка" та ТОВ "Деста Союз" укладено договори поставки № 44 від 02.09.2013 року.

Відповідно до пункту 2.2 договорів якість товару засвідчується Постачальником шляхом надання відповідної технічної документації.

Також, згідно з пунктом 2.4 договорів товар поставляється на склад Покупця протягом 10 календарних днів від для одержання відповідного запиту.

Крім того, відповідно до пункту 3.2 договорів, товар вважається поставленим з моменту підписання Покупцем відповідної товарної накладної.

Проте, ТОВ «Санпромтехбудспілка» ні суду першої, ні апеляційної інстанції не надано доказів на виконання вказаних пунктів договорів, а саме: не надано інформації щодо запиту на поставку товарів, товарно-транспортних накладних, технічної документації на товар, а також інформації щодо фахівців, які відпускали товари та отримували їх на складі, оскільки жодні первинні документи не містять ПІБ та посади осіб, які проводили роботи.

Наявні у матеріалах справи видаткові накладні, виписані контрагентом ТОВ «Санпромтехбудспілка», не містять інформації про посади та прізвища осіб, які брали участь у здійсненні господарських операцій, а відтак в силу правових норм такі документи не є належно оформленими первинними документами для підтвердження факту правомірності формування податкового кредиту з ПДВ та понесення валових витрат товариством.

Щодо договорів на виконання ремонтних робіт, укладених між ТОВ «Санпромтехбудспілка» та ТОВ «Мелес», то на підтвердження реальності господарських операцій за вище зазначеними договорами ТОВ «Санпромтехбудспілка» надано до суду податкові накладні, акти прийому-передачі виконаних робіт до договорів.

Проте, не надано доказів наявності на балансі підприємства обладнання щодо якого виконувалися роботи, зазначені в акті прийому-передачі виконаних робіт.

Крім того, контрагент позивача - ТОВ «Базіс Груп» зареєстровано Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією 23.01.2011 року за № 0038107, відповідно до ІС "Податковий Блок", вказане товариство має стан платника - 8 "до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням".

А також, контрагент апелянта - ТОВ "Деста Союз" зареєстрований 25.07.2013 року Святошинською районною у місті Києві державною адміністрацією за № 40, з 24.07.2013 року знаходиться на податковому обліку, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість від 12.08.2013 року № 200136278, вказане товариство має стан платника - 9 "направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням".

Контрагент апелянта - ТОВ "Мелес" знаходиться на обліку в державній податковій інспекції у Святошинському районі Головного управління у м. Києві та має стан платника - 9 "направлено повідомлення про відсутність за місцезнаходженням".

Вимога статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" від 15.05.2003 року № 755-IV встановлює: якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін; якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.

З урахуванням наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність здійснених реальних операцій апелянта з ТОВ "Базіс-Груп", ТОВ "Деста Союз", ТОВ "Мелес".

В свою чергу, з наданих ТОВ «Санпромтехбудспілка» документів не можливо встановити зв'язок між укладеними договорами та результатами їх виконання: формування основних фондів, отримання економічної вигоди.

Крім того, ТОВ «Санпромтехбудспілка» не підтверджено правомірність та обґрунтованість витрат (у тому числі і по сплаті ПДВ) первинними документами, не доведено, що придбання активів (тобто товарів, послуг) передбачає наявність мети їх використання в господарській діяльності платника податків. Така мета є необхідною умовою для формування витрат та/або податкового кредиту платником податків. Всі витрати мають бути здійсненими в межах господарської діяльності платника податків.

Відповідно, витрати на придбання активів, здійснені без мети їх використання у господарській діяльності або придбання таких активів поза межами господарської діяльності платника податків не дають право на відповідні врахування цих витрат у податковому обліку.

При вирішенні податкових спорів презюмується добросовісність платника податку, і, відповідно, обґрунтованість отриманої ним податкової вигоди (тобто зменшення податкового зобов'язання).

ТОВ «Санпромтехбудспілка» не доведено, що отримана платником податку податкова вигода є обґрунтованою, а його господарська діяльність спрямована на отримання економічного ефекту. Так, податкова вигода може бути обґрунтованою, зокрема, якщо для цілей оподаткування враховані операції у відповідності з їх дійсною економічною метою чи враховані операції не обумовлені розумними економічними чи іншими причинами (метою ділового характеру). При цьому діловою метою діяльності платника податку може бути отримання економічного ефекту.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані ТОВ «Санпромтехбудспілка» первинні документи носять сумнівний та неповний характер, а господарська діяльність товариства не спрямована на настання реальних наслідків.

Враховуючи наведені у сукупності обставини та досліджені судом документи, колегія суддів вважає достатніми для висновку, що господарські операції фактично не мали реального характеру, замовлення послуг оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Санпромтехбудспілка» залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва Окружного від 21 серпня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.