Справа № 802/3565/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3565/14-а

Головуючий у 1-й інстанції: Вергелес А.В.

Суддя-доповідач: Боровицький О. А.

24 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Сапальової Т.В. Граб Л.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Нечаюк Т.В.,

представника позивача Мудрого О.Г.

представника третьої особи ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімцентр" на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімцентр" до Реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохімцентр" звернулось в суд з адміністративним позовом до реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_5, Головне управління Держземагенства у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області 18 січня 2014 року за №№10051704, 10049961, 10055432 на підставі договорів оренди землі укладених між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_5 від 31 грудня 2013 року №№243, 244, 245.

Вінницький окружний адміністративний суд постановою від 11 листопада 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовив повністю.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі позивач порушує питання про скасування постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Аргументуючи доводи апеляційної скарги позивач вказує на те, що оскаржена постанова необґрунтована та незаконна, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

24 лютого 2016 року на адресу Вінницького апеляційного адміністративного суду надійшли письмові заперечення, в яких представник третьої особи (ОСОБА_5.) просить суд апеляційної інстанції в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-центр" відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб які прибули до суду апеляційної інстанції, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечень на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження к ході апеляційного розгляду справи, 25 червня 2007 року між Липовецькою районною державною адміністрацією та ТОВ "Агрохімцентр" укладено договір оренди землі. Предметом даного договору є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Іваньківської сільської ради, загальною площею 174, 6 га. Договір укладено строком на 5 років до 30.12.2012. Договір зареєстрований в Державному реєстрі земель 16.11.2007 за №75 (а.с. 8-12 т.1).

Відповідно до розпорядження Липовецької РДА Вінницької області від 29.12.2012 №531 поновлено договір оренди землі строком на 5 років, укладений Липовецькою РДА із ТОВ "Агрохімцентр" 25.06.2007 загальною площею 174,6 га в тому числі 174,6 га ріллі на території Іваньківської сільської ради (а.с. 17 т.1).

29.12.2012 на підставі вищевказаного розпорядження укладено додаткову угоду про поновлення договору оренди землі строком на 5 років, в якій зазначено, що угода підлягає державній реєстрації (а.с. 16 т.1).

Доказів, які б підтверджували факт державної реєстрації додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 25.06.2007 строком на 5 років до матеріалів справи не надано.

31.12.2013 між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області (орендодавець) та ОСОБА_5 (орендар) укладено договори оренди землі №№243, 244, 245. Орендодавець відповідно до наказів Головного управління Держземагенства у Вінницькій області від 31.12.2013 №ВН/:03:000/00001943, №ВН/:03:000/00001942, №ВН/:03:000/00001941 "Про надання земельної ділянки в оренду" надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу Іваньківської сільської ради (за межами населеного пункту) Липовецького району Вінницької області (п. 1 Договору).

За вказаними договорами в оренду передаються земельні ділянки відповідно площею 28,6154 га, кадастровий номер: НОМЕР_1; площею 63,3346 га, кадастровий номер: НОМЕР_2; площею 48,7097 га, кадастровий номер: НОМЕР_3. Договори укладені строком на 25 років з моменту укладання (п.8 договору). Договори набирають чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди (п. 44 Договору).

Земельні ділянки були передані у користування ОСОБА_5 відповідно до актів передавання-приймання орендованих земельних ділянок від 31.12.2013 (а.с. 25, 35, 47 т. 1).

18.01.2014 право оренди ОСОБА_5 на земельні ділянки зареєстровані державним реєстратором Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області та винесено відповідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні номери: 10049961, 10051704, 10055432 від 18.01.2014р. (а.с. 46, 93 т. 2, а.с. 240 т.1) на підставі договорів оренди землі №№№ 243, 244, 245 від 31.12.2013, укладених між Головним управлінням Держземагенства у Вінницькій області та ОСОБА_5

Незгода позивача із зазначеною реєстрацією слугувала зверненню з цим позовом до суду. На переконання позивача, загальний строк дії Договору оренди землі від 25.06.2007 потрібно рахувати саме з моменту його поновлення, що підтверджується датою підписання додаткової угоди сторонами 29.12.2012 та закінчується відповідно 29.12.2017.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог дійшов висновку, що дії відповідача з прийняття оскаржених рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.01.2014 за №№10051704, 10049961, 10055432, а саме права оренди на земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_2; НОМЕР_1; НОМЕР_3, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому суд виходив із того, що підстав для відмови в державній реєстрації прав, визначених статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не було. Також судом зазначено про відсутність державної реєстрації додаткової угоди від 29.12.2012 про поновлення договору оренди землі від 25.06.2007.

Колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних міркувань.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; іпотека; довірче управління майном.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703 Кабінетом затверджено Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого (чинний на момент прийняття оскаржуваного рішення) (далі - Порядок).

Приписами частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" положення якої кореспондуються з пунктом 12 Порядку унормовано, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

В силу положень статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 27 Порядку документом, що підтверджуює виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є, зокрема, укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право на нерухоме майно, чи його дублікат.

Стаття 24 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) містить виключний перелік підстав, згідно з якими може бути відмовлено у державній реєстрації, а її частиною четвертою передбачено, що відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах реєстраційних справ № 22 (а.с. 1-48 т.2), №22 (а.с. 49-95 т. 2), №22 (а.с. 198-242 т. 1) містяться всі документи, передбачені законодавством для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. А саме заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_5, квитанції про сплату коштів за надання витягу з Державного реєстру та про сплату державного мита за державну реєстрацію права на нерухоме майно, копія паспорта та ідентифікаційного коду, копії договорів оренди землі №№243, 244, 245 від 31.12.2013, акти передавання-приймання земельних ділянок, акти визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), витяги із Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастрові плани земельних ділянок.

За результатом розгляду поданих ОСОБА_5 документів державним реєстратором реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції у Вінницькій області прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№ 10049961, 10051704, 10055432 від 18.01.2014, а саме права оренди на земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_2; НОМЕР_1; НОМЕР_3.

Отже, погоджуючись із законністю судового рішення у цій справі, апеляційний суд вважає, що підстав для відмови в державній реєстрації прав, визначених статтею 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", не було.

Стосовно доводів позивача про те, що загальний строк дії Договору оренди землі від 25.06.2007 потрібно рахувати саме з моменту його поновлення, що підтверджується датою підписання додаткової угоди сторонами 29.12.2012 та закінчується відповідно 29.12.2017, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

За приписами статті 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Аналіз наведеної норми дає право для висновку, що додаткову угоду від 29 грудня 2012 року потрібно було укладати у такій самій формі, що й договір оренди, з проведенням її державної реєстрації.

Власне, відповідно до статті 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 цього ж Закону встановлено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Як правильно встановлено судом першої інстанції позивач не зареєстрував додаткову угоду від 29 грудня 2012 року про поновлення договору оренди землі від 25 червня 2007 року та право оренди на новий строк.

Отже, враховуючи наведене, а також відсутність, на момент прийняття відповідачем спірних рішень, державної реєстрації прав та їх обтяжень на земельні ділянки кадастрові номери НОМЕР_2; НОМЕР_1; НОМЕР_3, дії відповідача узгоджуються з вимогами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та не порушують прав позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімцентр".

Враховуючи викладене, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 , статті 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохімцентр" залишити без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 29 лютого 2016 року.

Головуючийсуддя Боровицький О. А.

Судді Сапальова Т.В. Граб Л.С.