Справа № 805/5122/15-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р. Справа №805/5122/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 14 година 15 хвилин

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Мангуш З.В. та представників сторін:

позивача - Шендрик К.О.;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріупольський млинкомбінат" до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.09.2015 року та № від 19 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маріупольський млинкомбінат" звернулось до суду з позовом до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.09.2015 року та № від 19 листопада 2015 року.

Ухвалою суду від 04.02.16 р., за згодою позивача, було замінено відповідача у даній справі - Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області його правонаступником - Жовтневою об'єднаною державною податковою інспекцією м. Маріуполя Головного управління Міндоходів у Донецькій області ().

Відповідач через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі та пояснення по справі, відповідно до яких проти позову заперечує, посилаючись на обставини, викладені у акті перевірки № 87/05- 81- 2202/31419401 від 17.08.15 р.

Дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та встановив наступні обставини.

Протягом липня-серпня 2015 року відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Маріупольський млинкомбінат" вимог податкового законодавства за період з 01.01.12 р. по 31.12.14 р.

За результатами перевірки податковим органом складено акт № 87/05- 81- 2202/31419401 від 17.08.15 р.

Позивачем було подано заперечення до вказаного акту, проте, листом від 28.08.15 р. № -02 позивача було повідомлено про відмову у задоволенні заперечень та прийнято:

- податкове повідомлення - рішення форми П № від 02.09.2015 року, яким позивачу зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 70 886,00 грн.;

- податкове повідомлення - рішення форми Р № від 02.09.2015 року, яким позивачу визначено зобов'язання з податку на прибуток зa основним платежем 2 600 180,00 грн., за штрафними санкціями 650 045,00 грн., 305 610,20 грн. - пеня;

- податкове повідомлення - рішення форми Р № 2 від 02.09.2015 року, яким позивачу визначено грошове зобов'язання з ПДВ за основним платежем 103 048,00 грн., штрафними санкціями 51 524,00 грн., 23 242,77 грн. - пеня.

Зазначені повідомлення рішення було оскаржено позивачем у адміністративному порядку до податкового органу вищого рівня.

Рішенням Головного управління ДФС у Донецькій області від 06.11.2015 року скаргу позивача було задоволено частково.

Залишено без змін податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 02.09.2015 року, яким ТОВ "ММК" визначено зобов'язання з ПДВ за основним платежем 103 048,00 грн., за штрафними санкціями 51 524,00 грн., 23 242,77 грн. - пеня.

Скасовано податкове повідомлення - рішення форми "Р" № від 02.09.2015 року в частині збільшення суми грошового зобов'язання з податку на прибуток на 2950 290 грн. у тому числі 2 360 232 грн. податку і 590 058 грн. штрафних санкцій. В іншій частині дане повідомлення-рішення залишено без змін.

Скасовано податкове повідомлення - рішення форми "П" № від 02.09.2015 року, яким ТОВ "ММК" зменшено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 70 886,00 грн.

На підставі зазначеного рішення про результати розгляду скарги відповідачем прийнято нове повідомлення-рішення № від 19.11.2015 року (внаслідок часткового скасування повідомлення - рішення форми "Р" № від 02.09.2015 року) про збільшення податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств на загальну суму 299 935,00 грн., у тому числі - 239 948,00 грн. податку і 59 987,00 грн. за штрафними санкціями.

Відповідно до розділу 4 акту перевірки (з урахуванням рішення про результати розгляду скарги) податковим органом встановлено наступні порушення:

- порушення пп. пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 138.4 ст. 138 Податкового кодексу України, та в результаті, завищено витрати з податку на прибуток за 2013 рік на суму 1 262 883 грн., внаслідок чого, занижено податок на прибуток у розмірі 239 948,00 грн.

Суд застосовує відповідні норми матеріального права у редакції, що діяла на момент виникнення відповідних спірних правовідносин.

Відповідно до п. 86.1 ст.86 Податкового кодексу України (далі - ПК України) результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов'язань платника (п. 86.10 ст.86 ПК України).

Згідно з п.6 розділу 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації № 984 від 22.12.10 р., зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 січня 2011 р. за № 34/18772 (який був чинним станом на момент складання вказаного акту - 17.08.15 р.) (далі - Порядок), факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно з п. 2.3.2.2 вказаного Порядку, у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) діяльності платника податків та операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень.

Відповідно до п. 5.2. Порядку у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті фактом порушення необхідно, зокрема:

- чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків, зазначити період (місяць, квартал, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, в результаті якої здійснено це порушення, при цьому додати до акта письмові пояснення посадових осіб платника податків або його законних представників щодо встановлених порушень;

- зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних документів або ненадання для перевірки первинних та інших документів, що підтверджують факт порушення, зазначити перелік цих документів.

Суд зазначає, що жодних господарських операцій, в результаті яких позивачем здійснено порушення на вказану суму в акті не зазначено.

Питання заниження податку на прибуток у розмірі 239 948,00 грн. у 2013 році описано в акті на стор.26 у пункті 2.3 підрозділу 3.1.2.

Заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств, на думку інспекторів, виникло у зв'язку з завищенням витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування за 2013 рік на суму 1 262 883 грн.

У якості обгрунтування такого порушення особами, що перевіряли на сторінці 26 Акту зазначено, що "...Згідно регістрів бухгалтерського обліку по рахунку 949 "наднормативні витрати НУ" значиться сума у розмірі 1 159 510 грн., яку посадовими особами ТОВ "ММК" включено до складу рядка 06.4 додатка ІВ "інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати".

Також згідно наданих до перевірки "документів, сума, яка має бути включена до складу інших витрат звичайної діяльності та інших операційних витрат, складає 6 077 006 грн.. В податковій декларації з податку на прибуток підприємства у рядку "Інші витрати звичайної діяльності та інші операційні витрати" відображено 6 180 379 грн. Відхилення становить 103 373 грн.".

При цьому, в акті відсутнє будь-яке обґрунтування таких висновків. Особами, що здійснювали перевірку не зазначено які саме суми по яких відносинах та з якими контрагентами помилково включено ТОВ "ММК" до складу витрат. В акті процитовані норми статті 138 Податкового кодексу України, та жодним чином не висвітлено у чому саме полягає порушення.

Таким чином, з вказаного акту та заперечень відповідача взагалі с незрозумілим про які саме витрати йде мова та чому такі витрати є завищеними.

Також не вказано з яких саме первинних документів зроблено відповідний висновок

Крім цього, суд зазначає, що станом на момент складання акту перевірки (17.08.15 р.) ПК України не містив пп. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138, яким обгрунтовано порушення позивача, а п. 138.2 ст. 138 регулював питання зменшення фінансового результату до податкування.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачем не доведено суду правомірності податкового повідомлення - рішення № від 19 листопада 2015 року, суд визнає позовні вимоги про його скасування правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо податкового повідомлення - рішення № від 02.09.2015 року.

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем п.п. 198.1 - 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на 103 048,00 грн.

Згідно з актом перевірки, позивачем, за період з 01.01.12 р. по 31.12.14 р., задекларовано податкового кредиту з ПДВ на суму 10 887 168 грн. та занижено податкового кредиту на суму 103 048 грн. за період серпень 2012 року - квітень 2013 року (по 10 220 грн.) та у серпні 2014 року (на суму 11 068 грн.).

Суд зазначає, що пунктами 198.1 та 198.2 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше - дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В обгрунтування права включення 11 068,33 грн. у якості податкового кредиту до податкової звітності та реальності вчинення відповідних господарських операцій позивачем з ТОВ "ТД "Атлантис", позивачем надано договір поставки нафтопродуктів № 175 М від 21.07.14 р. та специфікацію № 1 до нього, податкову накладну № 887 з відповідним витягом з Єдиного реєстру податкових накладних, видаткову накладну № АТ-000713 від 12.08.14 р. та прибутковий ордер № 220.

У таблиці на сторінці 33 акту перевірки зазначено про включення позивачем до складу податкового кредиту 10 податкових накладних за період липень 2012 року - квітень 2013 року на загальну суму 102 220 грн., проте на сторінці 40 акту зазначено про заниження ПДВ щодо правовідносин за період серпень 2012 року - квітень 2012 року та у серпні 2014 року на загальну суму 103 048 грн. на яку і винесено спірне податкове повідомлення - рішення.

Таким чином відповідачем не зазначено про заниження позивачем ПДВ на суму 10 220 у липні 2012 року та помилково вказано про період, за який виявлено заниження - серпень 2012 року - квітень 2012 року та серпень 2014 року, замість серпень 2012 року - квітень 2013 року та серпень 2014 року.

В обгрунтування права включення 91 980 грн. у якості податкового кредиту до податкової звітності та реальності вчинення відповідних господарських операцій позивачем з ТОВ "СВТО "Охорона", позивачем надано договір № 9 від 01.12.11 р. на охорону об'єкта, рахунки на оплату, акт наданих послуг за період серпень 2012 року - квітень 2013 р. податкові накладні №№ 534, 792, 530, 533 від 31.08.12 р., № 112 від 28.08.12 р., № 7 від 22.08.12 р., № 5 від 16.08.15 р., № 903 від 10.08.15 р., № 903 від 10.08.15 р., № 5 від 01.08.15 р. та № № 108, 110 від 07.08.15 р. з відповідними витягами з Єдиного реєстру податкових накладних.

Підставами для висновку про неправомірне включення позивачем до податкового кредиту з ПДВ 103 048 грн. відповідачем у акті перевірки зазначені акт "Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ "Спеціалізоване Виробничо-Технічне Об'єднання "Охорона" (ПН 2737000)" щодо підтвердження господарських відносин за період діяльності з 01.07.2012 р. по 31.02.2013 р. № 576/26-55-22-08/23737000 від 29.07.2013 р. та податкову інформацію Маріупольської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області щодо ТОВ "Торговий дім "Атлантис" () за травень, червень, серпень - грудень 2014 року, відповідно до якої, що за аналізом бази даних щодо ТОВ "Торговий дім "Атлантис" немає можливості підтвердити реальність господарських відносин з платниками податків за травень, червень, серпень - грудень 2014 року.

Суд вважає за необхідне вказати на те, що позивач не може відповідати за діяльність своїх контрагентів. Це у повній мірі відповідає положенням ст. 61 Конституції України згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вказана позиція відповідає Європейській конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованій Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, та практиці Європейського суду з прав людини.

Зокрема, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі Булвес АД проти Болгарії Європейський суд з прав людини дійшов такого висновку: ... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов'язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності.

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення, допущені його контрагентом.

Враховуючи викладене позивачем правомірно у податковій звітності визначено податковий кредит на суму 103 048 грн. за період серпень 2012 року - квітень 2013 року (по 10 220 грн.) та у серпні 2014 року (на суму 11 068 грн.), а податкове повідомлення - рішення № від 02.09.2015 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати в сумі 6 817,61 грн. підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись п. 198.2 ст. 198, п. 201.2, 201.6 ст. 201 Податкового кодексу України, ст. ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Порядком оформлення результатів документальних перевірок питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріупольський млинкомбінат" звернулось до суду з позовом до Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.09.2015 року та № від 19 листопада 2015 року - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області форми "Р" № від 02.09.2015 року.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області форми "Р" від 19 листопада 2015 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріупольський млинкомбінат" () судові витрати в сумі 6 817 (шість тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 61 (шістдесят одну) копійку за рахунок бюджетних асигнувань Жовтневої об'єднаної державної податкової інспекції м. Маріуполя ГУ ДФС у Донецькій області (код ЄРПОУ 39884412).

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті, її вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 04 лютого 2016 року.

Постанову складено у повному обсязі 09 лютого 2016 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України (проголошення вступної та резолютивної частин постанови), а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Бабіч С.І.