Справа № 808/322/15
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2016 рокусправа № 808/322/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В. Коршуна А.О.

за участю секретаря судового засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі № 808/322/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІСЕС" до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІСЕС" звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС, в якому просило визнати протиправною відмову митного органу у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення митному оформленні товару, картки відмови №112040000/2014/00046 та визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товару №112040000/2014/000138/1 від 23.10.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Товариством з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІСЕС" надано всі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, який переміщуються через митний кордон України, що відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними. Позивач подав додатково витребувані відповідачем документи, які мають всі необхідні дані та повністю пояснюють виявлені відповідачем розбіжності. Відтак, позивачем надано усі документи, які дозволяють чітко визначити митну вартість за основним методом без жодних суперечностей та неузгодженостей.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Запорізької митниці Міндоходів у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення митному оформленні товару, картки відмови №112040000/2014/00046.

Визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці Міндоходів про коригування митної вартості товару №112040000/2014/000138/1 від 23.10.2014 р.

Постанова суду першої інстанції обґрунтована недоведеністю відповідачем обставин, визначених ч.2 ст.53 Митного кодексу України. В свою чергу, позивачем обґрунтовано визначення митної вартості товару, що імпортується, за основним методом (за ціною договору) та безпідставність застосування відповідачем резервного методу.

Також суд вказав, що відповідачем не доведено, що зазначені позивачем відомості ґрунтуються на неналежних доказах, або не визначені кількісно і достовірно, або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні, відповідно до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України. Відтак, Запорізькою митницею не доведено правомірність переходу до другорядних методів визначення митної вартості товару, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України.

Запорізька митниця ДФС, не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог відповідач зазначив, що суд першої інстанції не врахував те, що у відомостях, вказаних в пакувальному листі №80079739 від 29.09.14 р. та у графах 31,35,38 митної декларації від 23.10.2014 р. №112040000/2014/003615 зазначена інша кількість товару, ніж була ввезена фактично, про що складений протокол про порушення митних правил за ст.472 Митного кодексу України.

Також зазначив, що в поданому інвойсі №090512 від 23.09.2014 р. не вказана дата зовнішньоекономічного контракту від 14.07.2014 р. №SUA-000271 та відсутнє посилання на додаток від 14.07.2014 р. №1 до контракту, а також у графі 20 платіжного доручення від 23.09.2014 р. №4 відсутнє посилання на додаток від 14.07.2014 р. №1 до контракту від 14.07.2014 р. №SUA-000271, що не дає змоги ідентифікувати інвойс з цією партією товару.

Суд першої інстанції зазначив, що на усунення таких недоліків декларантом надано необхідні документи. Проте митний орган зазначає, що надані документи для підтвердження рівня заявленої митної вартості товарів (первинно та додатково надані) не давали можливості митниці остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару та містили розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару. Відповідач, розглянувши отримані документі, з урахуванням положень ст.55 Митного кодексу України, прийняв обґрунтоване рішення про коригування митної вартості товару та винесення картки відмови у митному оформленні товару.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване та відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Вказує, що надав усі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно вимог Митного кодексу України, що містили всі необхідні відомості про митну вартість такого товару.

Посилання апелянта на наявність протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил декларант вважає необґрунтованими з огляду на скасування такої постанови та закриття провадження у справі за відсутності в діях особи, стосовно якої складено протокол, подій і складу адміністративного правопорушення.

Доводи митного органу про відсутність у додатку №1 дати позивач вважає неспроможними з огляду на те, що проставлення такої дати не є необхідністю, оскільки такий документ є додатком до основного договору поставки. Крім того, інвойс містить інші, окрім дати, дані договору поставки, які дозволяють ідентифікувати інвойс з передбаченою контрактом і задекларованою партією товару позивача.

У судовому засіданні представник позивача проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Відповідач по справі про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку, своїх представників для участі у її розгляді не направив.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІСЕС" та компанією KMG Ultra Pure Chemicals Limited, Великобританія, укладено контракт SUA-000271 від 14.07.2014 (далі-Контракт) на поставку хімічних речовин, на умовах FCA, відповідно до правил Інкотермс 2010.

На виконання умов Контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар, а саме:

- кобальт сульфамат 20 рідкий. CAS 14017-41-5. Відноситься до окремої неорганічної сполуки - кобальтова сіль сульфамінової кислоти. Для цивільного призначення. Використовується в якості основного елементу електроліту в процесі гальванізації. Не медичного призначення. Країна виробництва - США. Торгівельна марка - немає даних. Виробник - OMG Electronic Chemicals, LLCC, спаковано на 4-х палетах вагою 25 кг кожна у пластикові каністри по 5 USG", в кількості 2268 кг (вага брутто 2497 кг);

- хлорид нікелю рідкий. CAS 7718-54-9. Уявляє собою водний розчин хлориду нікелю. Відноситься до окремої неорганічної сполуки - нікелева сіль соляної кислоти. Використовується в гальванотехніці як каталізатор-переносчик хлору з участю НСL або СL2. Регулює рівень РН. Не медичного призначення. Країна виробництва - США. Торгівельна марка - немає даних. Виробник - OMG Electronic Chemicals, LLCC, спаковано на палеті вагою 25 кг у пластикові каністри по 5 USG", в кількості 169,2 кг (вага брутто 204,7 кг);

- антіпіттер 3760 рідкий. Уявляє собою водний розчин натрієвої солі діефіру сульфоянтарної кислоти. Відноситься до аніонної поверхнево-активної речовини. Застосовується для знежирення мідних плит, для більш якісного нанесення гальванічного покриття. Не містить наркотичних речовин та прекурсорів. Не в аерозольній упаковці. Країна виробництва - США. Торгівельна марка - немає даних. Виробник - OMG Electronic Chemicals, LLCC, спаковано на 4-х палетах вагою 25 кг кожна у пластикові каністри по 5 USG", в кількості 1731,1 (вага брутто 1975,4 кг).

Поставка хімікатів від KMG Ultra Pure Chemicals Limited, Великобританія здійснювалась на умовах 100% передплати та на умовах постачання FCA - OMG Electronic Chemicals (с/о Hillebrant Chemicals GmbH, Вестерхаар 29, 58739 Вікде/Рухр, Німеччина).

Для здійснення митного оформлення товару 23.10.2014 декларантом позивача до митного посту "Бердянськ" Запорізької митниці Міндоходів подано митну декларацію №112040000/2014/003615, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 60 064,50 євро, за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з митною декларацією позивачем для оформлення товару надано пакет документів, а саме:

- зовнішньоекономічний договір №SUA-000271 від 14.07.2014 та додаток №1 специфікацію до нього;

- рахунок-фактуру (інвойс) №090512 від 23.09.2014;

- платіжне доручення №4 від 23.09.2014 про сплату рахунку;

- пакувальний лист (Delivery Note) №80079739 від 29.09.2014;

- міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №403668 від 01.10.2014;

- експортна декларація №A14DE34EOaE від 02.10.2014;

- довідку про вартість транспортних послуг від 06.10.14 №302;

- лист б/н про відсутність страхування товару від 06.10.14;

- лист безпеки б/н від 20.03.13;

- лист пояснення б/н від 06.10.14;

- сертифікат якості б/н від 30.07.14;

- декларацію країни відправлення від 02.10.2014 №MRN 14DE 34E0.

Митний орган, розглянувши подані декларантом документи, у відповідності до положень ч.3 ст.53 Митного кодексу України дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, а саме:

- у відомостях, вказаних в пакувальному листі №80079739 від 29.09.14 та у графах 31, 35, 38 МД від 23.10.2014 №112040000/2014/003615, зазначена інша кількість товару, ніж була ввезена фактично, про що складений протокол про порушення митних правил за статтею 472 МКУ;

- в наданому інвойсі №090512 від 23.09.2014 не вказана дата зовнішньоекономічного контракту від 14.07.2014 №SUA-000271 та відсутнє посилання на додаток від 14.07.2014 №1 до контракту; у графі 20 платіжного доручення від 23.09.14 № 4 відсутнє посилання на додаток від 14.07.2014 № 1 до контракту від 14.07.2014 №SUA-000271, що не дає змоги ідентифікувати інвойс з цією партією товару.

У зв'язку із встановленням розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати наступні додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

23 жовтня 2014 року декларант письмово повідомив контролюючий орган, що надано всю необхідну інформацію і інші документи протягом строків передбачених ст.53 МКУ надаватись не будуть. Також у повідомленні декларанта зазначено, що було проведено консультацію з митним органом щодо визначення митної вартості товару.

Після розгляду наданої позивачем митної декларації та документів до неї, відповідачем 23.10.2014 прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №112040000/2014/003606, відповідно до якого для товарів "Кобальт сульфат 20 рідкий" та "Антіпіттер 3760 рідкий" митну вартість визначено із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, згідно наявної у митниці Міндоходів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ), а для товару "Хлорид нікелю рідкий" митна вартість визначена за методом №2Ґ (резервний), з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ) (використана наявна в митного органу інформація щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей за методом 1 з розрахунку 22,8427 Євро за кг для товару №1; 8,8010 Євро за кг для товару №2 та 16,3709 Євро за кг для товару № 3).

Крім того, 23.10.2014 р. митним органом прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №112040000/2014/00046.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

За приписами ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

При цьому, згідно абз.1 ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Апелянт, обґрунтовуючи прийняття рішення про коригування митної вартості товару та переходу від одного методу до іншого послався на те, що у відомостях, вказаних в пакувальному листі №80079739 від 29.09.14 р. та у графах 31,35,38 митної декларації від 23.10.2014 р. №112040000/2014/003615 зазначена інша кількість товару, ніж була ввезена фактично, про що складений протокол про порушення митних правил за ст.472 Митного кодексу України.

Щодо зазначеного колегія суддів вказує наступне.

Так, 13.10.2014 р. відносно особи, що здійснювала функції декларанта за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІСЕС", ОСОБА_1 складено протокол №0270/11204/14 про порушення декларантом митних правил за ст.472 Митного кодексу України. (а.с.40-41)

Проте, 10.04.2015 р. Апеляційний суд Запорізької області постановою у справі №33/778/137/15 провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.472 Митного кодексу України, закрив за відсутності в діях ОСОБА_1 подій і складу такого адміністративного правопорушення. (а.с.189)

Відтак, посилання митного органу як на підставу для коригування митної вартості товару на протокол №0270/11204/14 від 13.10.2015 колегія суддів вважає неспроможними.

Відповідач також посилається на те, що в інвойсі №090512 від 23.09.2014 р. не вказана дата зовнішньоекономічного контракту від 14.07.2014 р. №SUA-000271 та відсутнє посилання на додаток від 14.07.2014 р. №1 до контракту, а також у графі 20 платіжного доручення від 23.09.2014 р. №4 відсутнє посилання на додаток від 14.07.2014 р. №1 до контракту від 14.07.2014 р. №SUA-000271, що не дає змоги ідентифікувати інвойс з цією партією товару.

Колегія суддів з таким посиланням погодитись не може з огляду на те, що, по-перше, інвойс не містить посилання на додаток від 14.07.2014 р. до договору поставки, оскільки додаток №1 взагалі не датований, а містить лише посилання на номер самого контракту, а саме: «Додаток №1 Специфікація до Контракту №SUA-000271», по-друге, інвойс містить інші, окрім дати, дані договору поставки, які дозволяють ідентифікувати інвойс з передбаченою контрактом і задекларованою партією товару позивача, а саме: номер контракту №SUA-000271, найменування платника та отримувача товару позивача, перелік придбаних за задекларованих хімікатів згідно зі Специфікацією - Додаток №1 до контракту, кількість та вартість товарів загалом та кожного окремо відповідно до контракту та специфікації до нього. Вказані дані абсолютно співпадають із зазначеними в контракті та Специфікації-Додатку №1 до нього.

Щодо відсутності у платіжному дорученні від 23.09.2014 р. №4 посилання на Додаток від 14.07.2014 р. №1 до контракту від 14.07.2014 р. №SUA-000271, то, як вже було зазначено вище, Додаток №1 не датований, а лише містить посилання на номер контракту. У той же час, платіжне доручення містить дані, які дозволяють ідентифікувати його з партією товарів. Крім того, зазначення у платіжному дорученні відомостей про Специфікацію-Додаток№1 до контракту не є, на думку суду апеляційної інстанції, необхідним з огляду на те, що сплата здійснювалась відповідно до Договору поставки, а не специфікації до нього.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції щодо того, що відомості про заявлену позивачем митну вартість є об'єктивними, такими, що піддаються обчисленню та підтверджуються документально. Позивачем у повному обсязі виконані вимоги митного законодавства щодо подання документів на підтвердження заявленої митної вартості.

Відтак, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Запорізькою митницею протиправно здійснено перехід до другорядного методу визначення митної вартості товару, як то передбачено п.2 ч.1 ст.57 Митного кодексу України, з чим і погоджується суд апеляційної інстанції та зазначає, що відповідачем не доведено, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товарів згідно частини 1 ст.55 Митного кодексу України та п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, оскільки надані Товариством з обмеженою відповідальністю "СМС СІМАГ СЕРВІС" документи з повному обсязі відповідають вимогам закону та дають можливість митного оформлення товару за першим методом.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги Запорізької митниці ДФС з огляду на законність постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.195,196,198,200,205,206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року у справі № 808/322/15 - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених цим Кодексом, а в разі складення судового рішення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення судового рішення в повному обсязі.

Ухвалу в повному обсязі складено 22.02.2016 року.

Головуючий: Л.П. Туркіна

Суддя: Ю.В. Дурасова

Суддя: А.О. Коршун