Справа № 826/12632/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Ісаєнко Ю.А.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника відповідача - Берегової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року у справі за позовом приватного підприємства «ФІТО ГРУП І КО» до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Приватне підприємство «ФІТО ГРУП І КО» звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій щодо відмови у прийнятті поданої ПП «ФІТО ГРУП І КО» звітної податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2014 рік, поданої 09.06.2015; зобов'язання прийняти подану ПП «ФІТО ГРУП І КО» звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємства від 09.06.2015 днем їх фактичного отримання.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 12.06.2014 ПП «ФІТО ГРУП І КО» прийнято на облік до державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві як платник податків.

09.06.2015 позивачем, засобами електронного зв'язку направлено податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік.

Контролюючим органом, відповідно до квитанції № 1, у прийнятті податкової декларації відмовлено у зв'язку з відсутністю договору про визнання електронної звітності.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що єдиною підставою для відмови у прийняті податкової звітності було розірвання договору про визнання електронних документів від 22.06.2014 №220620141, що у судовому порядку (постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2015, залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015, у справі № 826/537/15) визнано протиправним, а тому податкова звітність підлягає реєстрації.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Порядок подання податкової декларації до органів державної податкової служби регулюється статтею 49 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49 Податкового кодексу України прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби.

Імперативний характер наведеної норми означає, що податковий орган не має права не прийняти фактично отриману податкову декларацію, подану платником податків в один із способів, передбачених пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України (особисто або через представника, поштою чи засобами електронного зв'язку).

Практична реалізація процедури прийняття податкової декларації визначається пунктами 49.8 та 49.9 статті 49 Податкового кодексу України.

Як передбачено нормою абзацу 1 пункту 49.9 статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 Податкового кодексу України під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.

У відповідності до п. 49.11. Податкового кодексу України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації протягом трьох робочих днів з дня її отримання особисто від платника податків.

Згідно з п.49.13 ст.49 Податкового кодексу України у разі, якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання органом державної податкової служби.

При цьому, відповідно до підпункту "в" пункту 49.3 статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, зокрема, засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 червня 2014 року між ПП «ФІТО ГРУП І КО» та ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві укладено Договір № 220620141 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з ПДВ та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до ДПІ засобами телекомунікаційного зв'язку або на електронних носіях, як оригіналу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем, листом від 16.09.2014 за №8821/10/26-56-10-05 було повідомлено ПП «ФІТО ГРУП І КО», що зобов'язання сторін по договору про визнання електронних документів від 22.06.2014 №220620141 було припинено, у зв'язку із істотним порушенням умов договору, відповідно до положень ст.ст.651, 653, 654 ЦК України.

Проте, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2015 року по справі №826/537/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 07.04.2015, дії ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо одностороннього розірвання Договору №220620141 від 22.06.2014 року про визнання електронних документів з ПП «ФІТО ГРУП І КО» було визнано протиправними.

Частиною 1 ст. 72 КАС України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, єдиною підставою для відмови у прийняті податкової звітності позивача було розірвання зазначеного вище договору про визнання електронних документів.

Враховуючи встановлену в межах адміністративної справи №826/537/15 протиправність дій ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів від 22.06.2014 №220620141 станом на дату направлення позивачем декларації (09.06.2015р.), колегія суддів погоджується з висновками судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на те, що договір про визнання електронних документів від 22.06.2014 №220620141 є недійсним, з огляду на те, що він діяв до 22.06.2015, оскільки позивачем податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік направлено 09.06.2015, тобто до моменту припинення дії договору.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було доведено законність та обґрунтованість вчинених ним дій, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2015 року в порядку ст. 88 КАС України відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) - за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що на час подання відповідачем апеляційної скарги він в силу положень Закону України «Про судовий збір» не був звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 110% від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. За подання цього позову підлягала сплаті сума судового збору в розмірі 73,08 грн.

Отже, розмір судового збору за подання даної апеляційної скарги становить 80,38 грн.

Враховуючи те, що рішення у справі ухвалено не на користь апелянта, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 80,38 грн. підлягає стягненню з державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві на користь Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 грудня 2015 року - без змін.

Стягнути з державної податкової інспекції у Подільському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: ГУДКCУ у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 1007; код класифікації доходів до бюджету: 22030001) судовий збір за подання апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду у розмірі 80 (дві вісімдесят) гривень 38 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 29.02.2016 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Ісаєнко Ю.А.