Справа № П/811/113/16
Суддя: В.С. Мирошниченко
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2016 року Справа № П/811/113/16

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мирошниченка В.С., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кіровограді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської ОДПІ Головного управління державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 21.08.2015 р., яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов'язання з транспортного податку у сумі 25000,00 грн.;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 05.01.2016 р. № 69-23 про сплату ОСОБА_1 податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням у сумі 25000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не мав права виносити оскаржуване рішення, оскільки зазначені дії порушують норми Конституції України та принципи Податкового кодексу України. Так, на думку представника позивача, зазначений транспортний податок за 2015 рік повинен сплачувати лише у 2016 році, оскільки базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року. Представник позивача зазначив, що оскаржуване рішення було винесене з порушенням податковим органом принципів стабільності, розсудливості та презумпції правомірності рішень платника податків.

Представником відповідача надано письмове заперечення, згідно якого він заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки транспортний збір стягується саме за 2015 рік, а тому за авто позивача необхідно сплачувати зазначений податок. Тому, представник відповідача вважає оскаржуване рішення законним (а.с. 30-31).

На підставі усної ухвали суду, занесеною до журналу судового засідання від 24.02.2016 р. розгляд справи проведено в порядку письмового провадження у відповідності до ст.122 КАС України (а.с. 36).

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з'ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач у 2013 р. придбав автомобіль MITSUBISHI Pajero Wagon 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3200 см 3 (а.с. 14).

21.08.2015 відповідачем в порядку п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 Податкового кодексу України було винесено податкове повідомлення-рішення № 5749-17, яким позивачу визначено податкове зобов'язання за платежем «транспортний податок з фізичних осіб» у розмірі 25 000 грн. (а.с. 21).

15.09.2015 позивачу направлено рекомендованим поштовим відправленням оскаржуване рішення, яке повернулось на адресу позивача з відміткою пошти про неможливість вручення (а.с. 34).

Відповідно абз. 3 п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення вважається врученим позивачу.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Так, 01.01.2015 року набрав чинності Закон України № 71-VIII від 28.12.2014 р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким шляхом викладення в новій редакції ст. 267 ПК України, було введено новий податок - транспортний податок.

Відповідно до п.п. 26.1.1 п. 267.1 ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 п.267.2 ст. 267 ПК України є об'єктами оподаткування.

Об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Як встановлено раніше, у позивача у власності перебуває автомобіль MITSUBISHI Pajero Wagon 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3200 см 3.

Згідно з п.п. 267.5.1. п.267.5 ст.267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

При цьому, календарний рік - це проміжок часу з 01 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.

Річний обсяг повинен обчислюватись за календарний рік, а не за будь-які 12 місяців за вибором податкового органу.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-94а13 від 16.04.2013.

Враховуючи, що автомобіль позивача зареєстрований у 2013 році, а об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувались до 5 років, та факт того, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року, то суд дійшов висновку, що у 2015 році автомобіль позивача є об'єктом оподаткування відповідно до ст. 267 ПК України.

Відповідно до п. 267.4 ст. 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000,00 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування.

Підпунктом 267.6.1 п. 267.6 ст. 267 ПК України передбачено, що обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Згідно з п.п. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 01 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Таким чином, автомобіль MITSUBISHI Pajero Wagon 2013 року випуску, з об'ємом двигуна 3200 см 3, право власності зареєстровано в 2013 році, згідно п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України є об'єктом оподаткування транспортним податком, а позивач в такому разі є платником вказаного податку.

Також, суд зазначає, що незважаючи на те, що оскаржуване рішення було винесене та відповідно направлено після 01.08.2015 р., про те це не звільняє позивача від обов'язку сплачувати транспортний податок.

Тому, приймаючи 21.08.2015 податкове повідомлення рішення № 5749-17, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень визначених ПК України.

Стаття 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Цей принцип треба розуміти так, що дія закону починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 9 лютого 1999 року).

Водночас, відповідно до п.п. 267.2.1 п. 267.2 ст. 267 ПК України, об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. При цьому обов'язок із сплати транспортного податку покладено на його платників починаючи із 2015 року (рік набрання чинності Законом).

Тому, законодавець визначаючи об'єкт оподаткування транспортним податком, передбачив, що ознаками такого є дата реєстрації автомобіля та об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см. Отже, обов'язок сплачувати транспортний податок покладено на позивача після набрання чинності Законом № 71-VІІІ від 28.12.2014 р., та не поширено такий на період до набрання ним чинності, тобто до 01.01.2015 року.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 05.01.2016 року № 69-23 про сплату ОСОБА_1 податкового боргу за узгодженим грошовим зобов'язанням у сумі 25000,00 грн., то суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

З огляду на те, що відповідачем правомірно винесено податкове повідомлення рішення від 21.08.2015 № 5749-17, за яким позивачу необхідно сплатити суму боргу у розмірі 25000 грн., який на час винесення рішення не сплачено, а тому відповідач правомірно виніс оскаржувану податкову вимогу та направив позивачу.

Відповідно до частини першої ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновків, що відповідач, діяв правомірно під час винесення та направлення оскаржуваних рішень, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до положень ст.94 КАС України, судових витрат, які підлягають стягненню на користь відповідача судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 94, 159-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі її апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відкладення складання постанови в повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, -протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду В.С. Мирошниченко