Справа № 826/23842/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 лютого 2016 року м. Київ № 826/23842/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., при секретарі судового засідання Мині І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання представника МВС України про закриття провадження у справі

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Міністерства юстиції України Міністерство внутрішніх справ України
про визнання незаконним та скасування рішення № 6480838 від 07.10.2013 р.,
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Войтенко Ю.П.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа: Міністерство внутрішніх справ України про визнання незаконним та скасування рішення № 6480838 від 07.10.2013 р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.11.2015 р. відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи.

В судовому засіданні 16.02.2016 р. представником Міністерства внутрішніх справ України заявлено клопотання про закриття провадження у справі, яке мотивовано тим, що предметом дослідження в даній справі повинно бути право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1, а тому позов ОСОБА_1 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі з огляду на його необґрунтованість.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого містяться в матеріалах справи. Про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Розглянувши заявлене клопотання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Пунктами 1, 7, 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

Відповідач - суб'єкт владних повноважень, а у випадках, передбачених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти, відповідно, зобов'язані виконувати вимоги та приписи владного суб'єкта.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом оскарження в даній справі є дії державного ресторатора Державної реєстраційної служби України щодо прийняття рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто дотримання останнім вимог чинного законодавства в частині реєстрації прав та їх обтяжень.

З урахуванням наведеного слід дійти висновку, що оскільки в даній справі права та обов'язки сторін щодо виникнення права власності на об'єкт нерухомості не оспорюються, відповідно підстави для закриття провадження у справі відсутні.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до висновку про помилковість позиції представника третьої особи щодо не належності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства, а тому вважає, що в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про закриття провадження відмовити.

Ухвала набирає законної сили, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко

Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2016 р.