Справа № 814/30/16
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

22 лютого 2016 року Справа № 814/30/16

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Єрзікова О.М. розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, Миколаїв, 54003

доДержавної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області, вул. Потьомкінська, 24/2, Миколаїв, 54030
проскасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ) від 30.09.2014 року: № та № , посилаючись на їх незаконність.

Відповідач позов не визнав, зазначивши про правомірність нарахування позивачу податкових зобовязань, в зв'язку з отриманням останнім доходу в виді додаткового блага.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

В серпні 2014 року ДПІ проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків, результати якої оформлені Актом № 610/14-03-17-03-08/НОМЕР_3.

В ході проведення перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем п.п.49.18.4 п. 49.18. ст.49, п.179.1ст.179 Податкового кодексу України, а саме неподання декларації про майновий стан і доходи за 2012 рік, а також порушення п. 168.1 ст. 168, п.п. 176.2 «а» п. 176.2 ст. 176, п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено ухилення від сплати податку на доходи фізичних осіб за 2012 рік на 4851,96 грн..

На підставі зазначеного акта перевірки ДПІ 30.09.2014 року прийнято податкові повідомлення-рішення: № про визначення позивачу грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в сумі 4851,91 грн. та штрафних санкцій на суму 1212,99 грн.; №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в сумі 170,00 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2007 року позивачем укладено кредитний договір №08/12/2007/980 К-3836 з ВАТ КБ «Надра» (далі - Банк), за яким позивач отримав кредит в сумі 19 000 гривень строком по 15.12.2010 року.

В зв'язку з невиконанням позивачем договірних зобов'язань за наведеним вище кредитним договором, Банк нарахував позивачу пеню.

11.12.2012 року між позивачем та Банком укладена додаткова угода № 1 до кридитного договору №08/12/2007/980-К3836 від 21.12.2007 року, за якою сторони дійшли домовленості про припинення дії договору шляхом прощення частини боргу за нарахованими/простроченими відсотками, скасування штрафних санкцій за умови виконання Позичальником протягом одного дня обов'язку щодо погашення заборгованості за тілом кридиту та за нарахованими/простроченими відсотками, нарахованими/простроченими комісіями в розмірі 42303,03 грн..

За інформацією Банка позивач станом на 11.12.2012 року повністю виконав зобов'язання за Кредитним договором № 08/12/2007/980 К-3836, сплатив заборгованість по тілу кредиту в розмірі 19 000 гривень та заборгованість по відсоткам в розмірі 23 303 гривень 03 копійки, в зв'язку з чим Банк здійснив прощення частини боргу за нарахованими/простроченими відсотками в розмірі 7 767 гривень 67 копійок та відмінив нараховану пеню в розмірі 22 035 гривень 67 копійок.

На думку контролюючого органу, анульована пеня та частина нарахованих/прострочених відсотків в сумі 29 803,34 грн. є доходом позивача, що отриманий в якості додаткового блага, а тому підлягає оподаткуванню.

Суд погоджується з доводами позивача про невмотивованість вказаної позиції, виходячи з такого.

Згідно пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов'язаний з виконанням обов'язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV ПК України).

Відповідно пп. 14.1.54. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов'язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов'язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;

Приписами пп.14.1.56. п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами; Відповідно до п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб, зокрема є, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Як випливає з п.164.1 ст.164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід платника податку, окрім інших, включає дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов'язаним з процедурою Банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації (пп.164.2.17 «д» п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України).

Згідно п.179.1, п.179.7 ст. 179 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу. Фізична особа зобов'язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену в поданій нею податковій декларації. Сума податкових зобов'язань, донарахована контролюючим органом, сплачується до відповідного бюджету у строки, встановлені цим Кодексом.

Таким чином, згідно Податкового кодексу України визначальною ознакою доходу платника податку, як об'єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

З зазначеного слідує, що анульована (прощена) Банком пеня та частина нарахованих/прострочених відсотків не є доходом, отриманим як додаткове благо. А відсотки, нараховані боржнику за користування кредитними коштами та несплачені ним Банку, як і сума пені за невиконання договірних зобов'язань, не можуть включатися до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Відносини, що виникли між Банком та його клієнтом з питань надання кредиту, є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України, зокрема нормами ЦК України. При цьому нарахування пені є лише засобом забезпечення виконання зобов'язання перед Банком.

Прощена позивачу пеня та частина нарахованих/прострочених відсотків не є його доходом та додатковим благом, оскільки, якщо сума кредиту надається безпосередньо позичальнику, то неустойка (в т.ч. пеня) ним не отримується, а Банк вправі як стягнути її, так і не стягувати. Прощення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання регулюється між сторонами зобов'язання в межах договірних правовідносин цивільного законодавства.

Отже, пеня та частина нарахованих/прострочених відсотків за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, нарахована Банком відповідно до умов договору та анульована за його рішенням, не є доходом платника податків в розумінні Податкового кодексу України, що підлягає оподаткуванню.

А відтак дії позивача щодо не включення до річної податкової декларації за 2012 рік суми анульованої Банком пені та частини нарахованих/прострочених відсотків є правомірними.

Таким чином, відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, в правовідносинах, що були предметом судового дослідження, діяв не на підставі та не в спосіб, що передбачені законами України, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямовані дії.

Вищенаведене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11,70,71,86,159-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 30.09.2014 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Центральному районі міста Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області від 30.09.2014 року № .

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області суму сплаченого судового збору в розмірі 553 гривень.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.В. Желєзний