Справа № 826/12073/15
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Трест «Київелектромонтаж» на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Трест «Київелектромонтаж» до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві про скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що реальність господарських операцій позивача з контрагентами та його право на податковий кредит підтверджується наявністю первинних бухгалтерських документів, податкові накладні отримані від постачальників, що були зареєстровані як платники ПДВ, висновки податкового органу щодо порушення ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» податкового законодавства є необґрунтованими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 20 листопада 2014 року по 31 грудня 2014 року на підставі направлень від 20 листопада 2014 року №№29/22-03, 42/22-06, 42/22-06, 45/17-02 та від 24 листопада 2014 року №116/22-03 посадовими особами ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві згідно із п.77.1 ст.77 ПК України проведена планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2013 року відповідно до затвердженого плану перевірки.

За наслідками проведеної перевірки ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» складено акт від 14 січня 2015 року №3/1-26-50-22-06-04012750, у якому зафіксовані порушення позивачем:

- п.п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.138.2, 138.4 ст.138, п.139.1.9 ст.139 ПК України - завищено від'ємне значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на загальну суму 1967383,00 грн., в тому числі по періодах: 4 квартал 2012 року - 1099290,00 грн., 2013 рік - 868093,00 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.187.1 ст.187, п.192.1 ст.192, п.п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198, п.201.4 ст.201 ПК України - занижено податок на додану вартість за перевіряємий період всього у сумі 395705,00 грн., в тому числі по періодах: жовтень 2012 року - 69157,00 грн., листопад 2012 року - 49756,00 грн., грудень 2012 року - 102406,00 грн., січень 2013 року - 15391,00 грн., лютий 2013 року - 29330,00 грн., березень 2013 року - 7557,00 грн., квітень 2013 року - 24329,00 грн., травень 2013 року - 26350,00 грн., червень 2013 року - 15986,00 грн., липень 2013 року - 21299,00 грн., серпень 2013 року - 6075,00 грн., вересень 2013 року - 14169,00 грн., грудень 2013 року - 13900,00 грн.

На підставі акту перевірки від 14 січня 2015 року №3/1-26-50-22-06-04012750 контролюючим органом складено податкові повідомлення рішення форми «Р» від 29 січня 2015 року:

№, згідно якого збільшено суму грошового зобов'язання позивача з податку на додану вартість на 593558,00 грн., в тому числі за основним платежем - 395705,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 197852,00 грн.;

№, згідно якого зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі: за 2012 рік - 1099290,0 грн., за 2013 рік - 868093,00 грн., всього - 1967383,00 грн.

За наслідками адміністративного оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень прийняті рішення ГУ ДФС у м.Києві від 03 квітня 2015 року №5605/10/26-15-10-05-35 та ДФС України від 03 червня 2015 року №11554/6/99-99-10-01-01-25, якими залишено без змін податкові повідомлення рішення ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві від 29 січня 2015 року № та № та рішення прийняте за результатами розгляду первинної скарги, а скаргу ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» - без задоволення.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, з огляду на непідтвердження поданими позивачем доказами правомірності формування витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, та податкового кредиту за перевіряємий період.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктами 9.1.1, 9.1.3 п.9.1 ст.9 ПК України податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість віднесено до загальнодержавних податків.

Згідно ст.134 ПК України об'єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу; дохід (прибуток) нерезидента, що підлягає оподаткуванню згідно зі статтею 160 цього Кодексу, з джерелом походження з України.

Пунктом 138.1 ст.138 ПК України передбачено, що витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.138.2 ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього кодексу.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п.198.1 ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктами 198.2, 198.3 ст.198 ПК України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абз.1 п.198.6 ст.198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

В силу вимог п.201.4 ст.201 ПК України податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на реальність господарських операцій з контрагентами та наявність у нього права на формування витрат та включення податку на додану вартість до податкового кредиту, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, наявними в матеріалах справи, господарські відносини між позивачем та його контрагентами є реальними та економічно виправдані.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність (ст.3 ГК України).

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, пов'язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Як вбачається з вищенаведених норм, обов'язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб'єктами господарювання у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг; результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження. Господарська діяльність здійснюється у загальній економічній сфері, а тому має економічні властивості, що неможливе без вартісної оцінки і взаємооцінки, еквівалентності обміну, відповідних обчислень і розрахунків.

За таких обставин, аналіз реальності господарської діяльності має здійснюватись на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту господарських операцій.

Висновки податкового органу щодо безпідставного включення до складу витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, витрат у загальній сумі 1581725,00 грн. по взаємовідносинах з ПП «Реалія Плюс», ТОВ «Капітал Проджект» та ПП «Електрокомплект» ґрунтуються на твердженні про відсутність реально вчинених господарських операцій з вказаними контрагентами позивача, окремо по контрагентам:

- ПП «Реалія Плюс» включено до витрат 1238645,00 грн., в тому числі за 4 квартал 2012 року - 689424,00 грн., за 2013 рік - 549221,00 грн.;

- ТОВ «Капітал Проджект» включено до витрат 132853,00 грн., в тому числі за 2013 рік - 132853,00 грн.;

- ПП «Електрокомплект» включено до витрат 210227,00 грн., в тому числі за 4 квартал 2012 року - 66619,00 грн., за 2013 рік - 143608,00 грн.

Наведені висновки щодо відсутності реально вчинених господарських операцій між ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» та його контрагентами: ПП «Реалія Плюс», ТОВ «Капітал Проджект» та ПП «Електрокомплект» також покладено в основу тверджень податкового органу щодо завищення позивачем податкового кредиту за перевіряємий період на суму 316345,00 грн., окремо по контрагентам:

- ПП «Реалія Плюс» завищено податковий кредит на суму 247729,00 грн.;

- ТОВ «Капітал Проджект» завищено податковий кредит на суму 26571,00 грн.;

- ПП «Електрокомплект» завищено податковий кредит на суму 42046,00 грн.

На підтвердження реальності вчинення господарських операцій між ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» та ПП «Реалія Плюс» позивачем надано копії первинних документів, які доводять факт здійснення господарських операцій.

10 січня 2012 року між ПП «Реалія Плюс» (продавець) та ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» (покупець) укладено договір купівлі-продажу товарів №12/3, відповідно до умов якого продавець зобов'язується продати та передати у власність покупця нафтопродукти, асортимент та кількість яких узгоджується сторонами додатково та підтверджується накладними на відпуск товару, виписаними продавцем, а покупець зобов'язується прийняти товар від продавця та оплатити його загальну вартість на умовах даного договору. Товар постачається покупцю на умовах FCA з резервуарів нафтобази.

10 січня 2013 року між ПП «Реалія Плюс» (продавець) та ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» (покупець) укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №1302, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати, а покупець прийняти та сплатити за умовами даного договору нафтопродукти. Найменування, кількість та ціна визначаються згідно за замовленням покупця та видаткової накладної.

На підтвердження виконання умов наведених договорів позивачем подано до суду копії податкових накладних та відповідних видаткових накладних на придбання позивачем нафтопродуктів від ПП «Реалія Плюс»:

№7 від 01 жовтня 2012 року на суму ПДВ 7314 грн., №РП-0013130 від 01 жовтня 2012 року на суму 43884 грн.;

№8 від 01 жовтня 2012 року на суму ПДВ 6776 грн. 93 коп., №РП-0013131 від 01 жовтня 2012 року на суму 40661 грн. 60 коп.;

№16 від 03 жовтня 2012 року на суму ПДВ 6607 грн. 33 коп., №РП-0013141 від 03 жовтня 2012 року на суму 39644 грн.;

№29 від 09 жовтня 2012 року на суму ПДВ 6819 грн. 33 коп., №РП-0013155 від 09 жовтня 2012 року на суму 40916 грн.;

№32 від 10 жовтня 2012 року на суму ПДВ 7342 грн. 27 коп., №РП-0013159 від 10 жовтня 2012 року на суму 44053 грн. 60 коп.;

№44 від 16 жовтня 2012 року на суму ПДВ 6678 грн., №РП-0013173 від 16 жовтня 2012 року на суму 40068 грн.;

№57 від 22 жовтня 2012 року на суму ПДВ 7031 грн. 33 коп., №РП-0013189 від 22 жовтня 2012 року на суму 42188 грн.;

№81 від 31 жовтня 2012 року на суму ПДВ 6692 грн. 13 коп., №РП-0013199 від 31 жовтня 2012 року на суму 40152 грн. 80 коп.;

№1 від 01 листопада 2012 року на суму ПДВ 7384 грн. 67 коп., №РП-0013220 від 01 листопада 2012 року на суму 44308 грн.;

№10 від 05 листопада 2012 року на суму ПДВ 7243 грн. 33 коп., №РП-0013241 від 05 листопада 2012 року на суму 43460 грн.;

№17 від 07 листопада 2012 року на суму ПДВ 6607 грн. 33 коп., №РП-0013253 від 07 листопада 2012 року на суму 39644 грн.;

№25 від 13 листопада 2012 року на суму ПДВ 7208 грн., №РП-0013263 від 13 листопада 2012 року на суму 43248 грн.;

№33 від 16 листопада 2012 року на суму ПДВ 6466 грн., №РП-0013273 від 16 листопада 2012 року на суму 38796 грн.;

№40 від 20 листопада 2012 року на суму ПДВ 6925 грн. 33 коп., №РП-0013284 від 20 листопада 2012 року на суму 41552 грн.;

№56 від 26 листопада 2012 року на суму ПДВ 7031 грн. 33 коп., №РП-0013307 від 26 листопада 2012 року на суму 42188 грн.;

№5 від 04 грудня 2012 року на суму ПДВ 6338 грн. 80 коп., №РП-0013335 від 04 грудня 2012 року на суму 38032 грн. 80 коп.;

№8 від 06 грудня 2012 року на суму ПДВ 6819 грн. 33 коп., №РП-0013341 від 06 грудня 2012 року на суму 40916 грн.;

№9 від 07 грудня 2012 року на суму ПДВ 6996 грн., №РП-0013343 від 07 грудня 2012 року на суму 41976 грн.;

№18 від 18 грудня 2012 року на суму ПДВ 6996 грн., №РП-0013354 від 18 грудня 2012 року на суму 41976 грн.;

№26 від 26 грудня 2012 року на суму ПДВ 6607 грн. 33 коп., №РП-0013374 від 26 грудня 2012 року на суму 39644 грн.;

№9 від 11 січня 2013 року на суму ПДВ 7102 грн., №РП-0013391 від 11 січня 2013 року на суму 42612 грн.;

№26 від 25 січня 2013 року на суму ПДВ 7102 грн., №РП-0013413 від 25 січня 2013 року на суму 42612 грн.;

№3 від 01 лютого 2013 року на суму ПДВ 6642 грн. 67 коп., №РП-0013425 від 01 лютого 2013 року на суму 39856 грн.;

№11 від 08 лютого 2013 року на суму ПДВ 6430 грн. 67 коп., №РП-0013452 від 08 лютого 2013 року на суму 38584 грн.;

№2 від 01 березня 2013 року на суму ПДВ 6748 грн. 67 коп., №РП-0013585 від 01 березня 2013 року на суму 40492 грн.;

№35 від 19 квітня 2013 року на суму ПДВ 7066 грн. 67 коп., №РП-13728 від 19 квітня 2013 року на суму 42400 грн.;

№34 від 16 травня 2013 року на суму ПДВ 7066 грн. 67 коп., №РП-0013842 від 16 травня 2013 року на суму 42400 грн.;

№54 від 29 травня 2013 року на суму ПДВ 6996 грн., №РП-0013895 від 29 травня 2013 року на суму 41976 грн.;

№17 від 10 червня 2013 року на суму ПДВ 6077 грн. 33 коп., №РП-0013931 від 10 червня 2013 року на суму 36464 грн.;

№33 від 18 червня 2013 року на суму ПДВ 7137 грн. 33 коп., №РП-0013952 від 18 червня 2013 року на суму 42824 грн.;

№11 від 02 липня 2013 року на суму ПДВ 6126 грн. 80 коп., №РП-0013982 від 02 липня 2013 року на суму 36760 грн. 80 коп.;

№61 від 26 липня 2013 року на суму ПДВ 7278 грн. 67 коп., №РП-0014067 від 25 липня 2013 року на суму 43672 грн.;

№10 від 06 вересня 2013 року на суму ПДВ 6642 грн. 67 коп., №РП-0014165 від 06 вересня 2013 року на суму 39856 грн.;

№36 від 20 вересня 2013 року на суму ПДВ 7526 грн., №РП-0014217 від 20 вересня 2013 року на суму 45156 грн.;

№8 від 05 грудня 2013 року на суму ПДВ 6974 грн. 80 коп., №РП-0014497 від 05 грудня 2013 року на суму 41848 грн. 80 коп.;

№25 від 19 грудня 2013 року на суму ПДВ 6925 грн. 33 коп., №РП-0014531 від 19 грудня 2013 року на суму 41552 грн.

На підтвердження проведення позивачем розрахунків по вказаним поставкам нафтопродуктів матеріали справи містять оформлені належним чином платіжні доручення: № 7207 від 09 жовтня 2012 року на суму 40 661 грн., № 7235 від 01 жовтня 2012 року на суму 38 796 грн., № 7154 від 12 жовтня 2012 року на суму 39 008 грн., № 7202 від 03 жовтня 2012 року на суму 43 248 грн. 60 коп., № 7312 від 17 жовтня 2012 року на суму 40 661 грн. 60 коп., № 7118 від 15 жовтня 2012 року на суму 43 884 грн., № 7847 від 18 жовтня 2012 року на суму 39 644 грн., № 7674 від 23 жовтня 2012 року на суму 40 916 грн., № 7674 від 23 жовтня 2012 року на суму 40 916 грн., № 7652 від 25 жовтня 2012 року на суму 40 068 грн., № 7560 від 02 листопада 2012 року на суму 44 053 грн. 60 коп., № 7703 від 05 листопада 2012 року на суму 42 188 грн., № 7636 від 12 листопада 2012 року на суму 40 152 грн. 80 коп., № 7249 від 16 листопада 2012 року на суму 44 308 грн., № 7413 від 20 листопада 2012 року на суму 43 460грн., № 7395 від 06 грудня 2012 року на суму 38 796 грн., № 7453 від 30 листопада 2012 року на суму 39 644 грн., № 7164 від 20 грудня 2012 року на суму 41 552 грн., № 7271 від 12 грудня 2012 року на суму 38 796 грн., № 7745 від 18 грудня 2013 року на суму 39 856 грн., № 7294 від 05 грудня 2013 року на суму 43 672 грн., № 7194 від 20 вересня 2013 року на суму 36 760 грн., № 7701 від 05 вересня 2013 року на суму 42 824 грн., № 7465 від 13 серпня 2013 року на суму 16 464 грн., № 72954 від 14 серпня 2013 року на суму 20 000 грн., № 7686 від 01 липня 2013 року на суму 42 400 грн., № 7734 від 15 липня 2013 року на суму 20 000 грн., № 7271 від 16 липня 2013 року на суму 10 000 грн., № 7425 від 23 липня 2013 року на суму 12 400 грн., № 7638 від 06 червня 2013 року на суму 22 612 грн., № 7634 від 25 липня 2013 року на суму 41 976 грн., № 7529 від 27 червня 2013 року на суму 15 492 грн., № 7650 від 07 червня 2013 року на суму 25 000 грн., № 7626 від 29 травня 2013 року на суму 38 584 грн., № 7206 від 13 травня 2013 року на суму 12 612 грн., № 7129 від 15 квітня 2013 року на суму 20 000 грн., № 7624 від 08 квітня 2013 року на суму 39 856 грн., № 7264 від 06 березня 2013 року на суму 10 000 грн., № 7450 від 01 березня 2013 року на суму 30 000 грн., № 7009 від 14 березня 2013 року на суму 20 000 грн., № 7844 від 03 січня 2013 року на суму 42 188 грн., № 7004 від 09 січня 2013 року на суму 38 032 грн. 80 коп., № 7020 від 11 січня 2013 року на суму 20 916 грн., № 7646 від 30 січня 2013 року на суму 10 000 грн., № 7048 від 15 січня 2013 року на суму 20 000 грн., № 7721 від 01 лютого 2013 року на суму 20 000 грн., № 7779 від 05 лютого 2013 року на суму 31 976 грн., № 7819 від 08 лютого 2013 року на суму 21 976 грн., № 7854 від 14 лютого 2013 року на суму 9 644 грн.

На підтвердження реальності вчинення господарських операцій між ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» та ТОВ «Капітал Проджект» позивачем надано копії первинних документів, які доводять факт здійснення господарських операцій.

07 лютого 2013 року між ТОВ «Капітал Проджект» (продавець) та позивачем (покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів №01/07-02-2013, за умовами якого продавець зобов'язується поставляти (передавати) у власність покупця, а покупець приймати і своєчасно оплачувати нафтопродукти згідно умов цього договору і додатків до нього (рахунків-фактур), які є невід'ємною частиною цього договору.

На підтвердження виконання умов наведеного договору позивачем подано до суду копії податкових накладних та відповідних видаткових накладних на придбання позивачем нафтопродуктів від ТОВ «Капітал Проджект»:

№1 від 11 лютого 2013 року на суму ПДВ 6289 грн. 33 коп., №ВН-01/11-02-13 від 11 лютого 2013 року на суму 37736 грн.;

№1 від 04 квітня 2013 року на суму ПДВ 6819 грн. 33 коп., №ВН-01/04-04-13 від 04 квітня 2013 року на суму 40916 грн.;

№2 від 04 квітня 2013 року на суму ПДВ 6713 грн. 33 коп., №ВН-01/08-04-13 від 08 квітня 2013 року на суму 40280 грн.;

№5 від 15 травня 2013 року на суму ПДВ 6748 грн. 67 коп., №ВН-01/15-05-13 від 15 травня 2013 року на суму 40492 грн.

На підтвердження проведення позивачем розрахунків по вказаним поставкам нафтопродуктів матеріали справи містять оформлені належним чином платіжні доручення: № 7827 від 12 лютого 2013 року на суму 16 000 грн., № 7853 від 14 лютого 2013 року на суму 10 736 грн., № 7735 від 10 квітня 2013 року на суму 19 916 грн., № 7174 від 25 лютого 2013 року на суму 10 000 грн., № 7849 від 16 квітня 2013 року на суму 10 000 грн., № 7626 від 12 квітня 2013 року на суму 20 000 грн., № 7643 від 19 квітня 2013 року на суму 10 000 грн., № 7205 від 13 травня 2013 року на суму 10 280 грн., № 7635 від 06 червня 2013 року на суму 40 492 грн.

Додатково, позивачем подані копії: паспортів на придбані нафтопродукти № 2207, № 274, №1056, № 773, № 1262, № 854, № 2258, № 1664, № 2263, № 2258, № 1475, № 2391, № 1687, № 1794, № 2163, № 2217, № 1113; сертифікатів відповідності нафтопродуктів: №UA1.145.0146194-11, №UA1.173.0223638-13, №UA1.145.0058848-13, №UA1.145.0015736-13, №UA1.145.0119459-12, №UA1.145.0216995-12, №UA1.145.0174846-12, №UA1.185.0218855-13, №UA1.145.0015734-13, №UA1.145.0019464-14.

На підтвердження реальності вчинення господарських операцій між ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» та ПП «Електрокомплект» позивачем надано копії первинних документів, які доводять факт здійснення господарських операцій.

06 червня 2012 року між ПП «Електрокомплект» (постачальник) та ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» (покупець) укладено договір постачання №686-12/4, за умовами якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця електротехнічну продукцію, а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити вказаний товар на умовах цього договору. Найменування, загальна кількість товару і вартість товару визначаються у видаткових накладних, які являються невід'ємним додатком до цього договору.

Відповідно до додаткової угоди до вказаного договору від 08 січня 2013 року, договір постачання №686-12/4 діє до 31 грудня 2013 року.

На підтвердження виконання умов наведеного договору позивачем подано до суду копії податкових накладних та відповідних накладних на відвантаження щодо придбання позивачем електротехнічної продукції від ПП «Електрокомплект»:

№ 1183 від 19 жовтня 2012 року на суму 435 грн., № ЕК-0019311 від 24 жовтня 2012 року на суму 2 610 грн.;

№ 1220 від 22 жовтня 2012 року на суму 789 грн. 47 коп., № ЕК-0019271 від 23 жовтня 2012 року на суму 4 736 грн. 80 коп.;

№ 1221 від 22 жовтня 2012 року на суму 11 209 грн. 37 коп., №ЕКД-001318 від 25 жовтня 2012 року на суму 10 266 грн. 66 коп., № ЕКД-001305 від 25 жовтня 2012 року на суму 33 777 грн. 68 коп., № ЕКД-001304 від 24 жовтня 2012 року на суму 23 211 грн. 84 коп.;

№ 1107 від 21 листопада 2012 року на суму 445 грн., № ЕК-0019625 від 08 листопада 2012 року на суму 2 669 грн. 98 коп.;

№ 166 від 05 грудня 2012 року на суму 445 грн., № ЕК-0020049 від 23 листопада 2012 року на суму 2 670 грн.;

№ 43 від 01 листопада 2012 року на суму 445 грн., № ЕК-0020283 від 05 грудня 2012 року на суму 2 670 грн.;

№ 783 від 17 грудня 2012 року на суму 741 грн. 67 коп., № ЕК-0020493 від 17 грудня 2012 року на суму 4 450 грн. 01 коп.;

№ 5 від 03 січня 2013 року на суму 514 грн., № ЕК-0000084 від 09 січня 2013 року на суму 5 830 грн.;

№311 від 16 січня 2013 року на суму 971 грн. 67 коп., № ЕК-0020839 від 17 січня 2013 року на суму 5 830 грн.;

№ 227 від 06 лютого 2013 року на суму 608 грн. 33 коп., № ЕК-0021252 від 11 лютого 2013 року на суму 3 650 грн.;

№ 283 від 05 квітня 2013 року на суму 1616 грн. 67 коп., № ЕК-0022274 від 05 квітня 2013 року на суму 9 700 грн.;

№ 1284 від 28 лютого 2013 року на суму 808 грн. 33 коп., № ЕК-0021629 від 28 лютого 2013 року на суму 4 450 грн.;

№ 121 від 05 березня 2013 року на суму 808 грн. 33 коп., № ЕК-0021718 від 06 березня 2013 року на суму 5 250 грн.;

№ 517 від 11 квітня 2013 року на суму 1 223 грн. 51 коп., № ЕК-0022483 від 16 квітня 2013 року на суму 50 грн. 92 коп., № ЕК-0022405 від 12 квітня 2013 року на суму 7 290 грн. 15 коп.;

№ 1349 від 26 квітня 2013 року на суму 889 грн. 80 коп., № ЕК-0022711 від 26 квітня 2013 року на суму 5 338 грн. 80 коп.;

№ 277 від 16 травня 2013 року на суму 4 435 грн. 62 коп., № ЕКД-002117 від 17 травня 2013 року на суму 24 604 грн. 56 коп., № ЕК-0022895 від 16 травня 2013 року на суму 2 009 грн. 16 коп.;

№ 588 від 22 травня 2013 року на суму 1 102 грн. 64 коп., № ЕКД-002148 від 23 травня 2013 року на суму 6 470 грн., № ЕК-0023051 від 22 травня 2013 року на суму 145 грн. 82 коп.;

№ 153 від 05 червня 2013 року на суму 1 023 грн. 20 коп., № ЕК-0023366 від 05 червня 2013 року на суму 3 510 грн. 24 коп., № ЕК-0023441 від 10 червня 2013 року на суму 2 628 грн. 96 коп.;

№ 154 від 05 червня 2013 року на суму 140 грн. 33 коп., № ЕК-0023442 від 10 червня 2013 року на суму 842 грн.;

№ 251 від 06 червня 2013 року на суму 963 грн. 84 коп., № ЕК-0023427 від 10 червня 2013 року на суму 4 140 грн., № ЕК-0023586 від 17 червня 2013 року на суму 1 643 грн. 04 коп.;

№ 569 від 13 червня 2013 року на суму 453 грн. 80 коп., № 570 від 13 червня 2013 року на суму 190 грн., № ЕК-0023536 від 14 червня 2013 року на суму 1 140 грн., № ЕК-0023713 від 20 червня 2013 року на суму 1 188 грн.;

№ 235 від 04 липня 2013 року на суму 984 грн. 90 коп., № ЕК-0024012 від 05 липня 2013 року на суму 5 909 грн. 40 коп.;

№ 236 від 04 липня 2013 року на суму 2 941 грн. 08 коп., № ЕКД-002339 від 08 липня 2013 року на суму 16 398 грн., № ЕК-0024014 від 05 липня 2013 року на суму 1 248 грн. 48 коп.;

№ 237 від 04 липня 2013 року на суму 290 грн., № ЕКД-002329 від 04 липня 2013 року на суму 1 740 грн.;

№ 238 від 04 липня 2013 року на суму 34 грн. 16 коп., № ЕК-0024011 від 05 липня 2013 року на суму 204 грн. 90 коп.;

№ 555 від 10 липня 2013 року на суму 1 320 грн. 30 коп., № ЕКД-002385 від 12 липня 2013 року на суму 7 921 грн. 80 коп.;

№ 668 від 12 липня 2013 року на суму 1 365 грн., № ЕКД-002434 від 18 липня 2013 року на суму 8 190 грн.;

№ 669 від 12 липня 2013 року на суму 42 грн., № ЕКД-002384 від 12 липня 2013 року на суму 252 грн.;

№ 954 від 17 липня 2013 року на суму 916 грн. 20 коп., № ЕКД-002446 від 19 липня 2013 року на суму 5 497 грн. 20 коп.;

№ 113 від 02 серпня 2013 року на суму 1 506 грн. 14 коп., № ЕК-0024666 від 02 серпня 2013 року на суму 9 036 грн. 84 коп.;

№341 від 07 серпня 2013 року на суму 100 грн., № ЕК-0024763 від 09 серпня 2013 року на суму 600 грн.;

№419 від 08 серпня 2013 року на суму 2 312 грн. 23 коп., № ЕК-002717 від 28 серпня 2013 року на суму 1 286 грн. 72 коп., № ЕК-0024787 від 09 серпня 2013 року на суму 12 586 грн. 50 коп.;

№ 1065 від 28 серпня 2013 року на суму 1 389 грн. 60 коп., № ЕК-002716 від 28 серпня 2013 року на суму 8 337 грн. 60 коп., № ЕК-0025597 від 25 вересня 2013 року на суму 5 119 грн. 32 коп., № ЕКД-002902 від 25 вересня 2013 року на суму 14 277 грн. 60 коп.;

№ 551 від 09 жовтня 2013 року на суму 273 грн. 60 коп., № ЕК-0025981 від 09 жовтня 2013 року на суму 1 641 грн. 60 коп.;

№ 296 від 04 жовтня 2013 року на суму 450 грн. 45 коп., № ЕК-0025877 від 07 жовтня 2013 року на суму 2 702 грн. 70 коп.;

№ 552 від 09 жовтня 2013 року на суму 412 грн. 20 коп., № ЕК-0025982 від 09 жовтня 2013 року на суму 1 442 грн. 70 коп., № ЕК-0026145 від 16 жовтня 2013 року на суму 1 030 грн. 50 коп.;

№ 298 від 07 листопада 2013 року на суму 622 грн. 20 коп., № 393 від 08 листопада 2013 року на суму 622 грн. 20 коп., № ЕК-0026715 від 08 листопада 2013 року на суму 7 466 грн. 40 коп.

На підтвердження проведення позивачем розрахунків по вказаним поставкам електротехнічної продукції матеріали справи містять оформлені належним чином платіжні доручення: № 8929 від 19 жовтня 2012 року на 2 610 грн., № 8686 від 22 жовтня 2012 року на суму 67 256 грн. 19 коп. № 8683 від 22 жовтня 2012 року на суму 4 736 грн. 80 коп., № 8388 від 01 листопада 2012 року на суму 2 709 грн. 98 коп., № 8407 від 06 грудня 2012 року на суму 2 670 грн., № 8352 від 21 листопада 2012 року на суму 2 669 грн. 98 коп., № 8839 від 29 грудня 2013 року на суму 3 084 грн., № 8625 від 17 грудня 2012 року на суму 4 450 грн., № 8813 від 06 лютого 2013 року на суму 3 650 грн., № 8117 від 16 січня 2013 року на суму 5 830 грн., № 8004 від 28 лютого 2013 року на суму 4 850 грн., № 8670 від 05 березня 2013 року на суму 4 850 грн., № 8550 від 05 квітня 2013 року на суму 4 850 грн., № 8352 від 11 квітня 2013 року на суму 4 850 грн., № 8649 від 15 травня 2013 року на суму 5 338 грн. 80 коп., № 8355 від 11 квітня 2013 року на суму 7 341 грн. 08 коп., № 8343 від 22 травня 2013 року на суму 6 615 грн. 83 коп., № 8732 від 16 травня 2013 року на суму 26 613 грн. 72 коп., № 8643 від 05 червня 2013 року на суму 842 грн., № 8645 від 05 червня 2013 року на суму 6 139 грн. 20 коп., № 8963 від 13 червня 2013 року на суму 1 140 грн., № 8650 від 06 червня 2013 року на суму 5 783 грн. 04 коп., № 8471 від 04 липня 2013 року на суму 204 грн. 96 коп., № 8971 від 13 червня 2013 року на суму 2 722 грн. 80 коп., № 8496 від 04 липня 2013 року на суму 5 909 грн. 40 коп., № 8482 від 04 липня 2013 року на суму 1 740 грн., № 8499 від 04 липня 2013 року на суму 17 646 грн. 48 коп., № 8653 від 10 липня 2013 року на суму 7 921 грн. 80 коп., № 8628 від 12 липня 2013 року на суму 252 грн., № 8635 від 12 липня 2013 року на суму 8 190 грн., № 8631 від 17 липня 2013 року на суму 5 497 грн. 20 коп., № 8629 від 05 серпня 2013 року на суму 5 500 грн., № 8643 від 08 серпня 2013 року на суму 17 410 грн. 22 коп., № 8667 від 07 серпня 2013 року на суму 600 грн., № 8429 від 18 вересня 2013 року на суму 8 337 грн. 60 коп., № 8702 від 23 вересня 2013 року на суму 19 396 грн. 92 коп., № 8516 від 09 жовтня 2013 року на суму 1 641 грн. 60 коп., № 8094 від 04 жовтня 2013 року на суму 2 702 грн. 70 коп., № 8516 від 09 жовтня 2013 року на суму 1 641 грн. 60 коп., № 8207 від 07 листопада 2013 року на суму 3 733 грн. 20 коп., № 8122 від 12 грудня 2013 року на суму 3 732 грн. 20 коп.

Висновки суду першої інстанції щодо відсутності реально вчинених господарських операцій між позивачем та його контрагентами (ПП «Реалія Плюс», ТОВ «Капітал Проджект» та ПП «Електрокомплект») ґрунтуються на твердженнях щодо невідповідності первинних документів ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зокрема, неможливо встановити осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій, неподання позивачем до суду довіреностей на отримання товару, що підтверджували б отримання товарів уповноваженими особами ПАТ «Трест «Київелектромонтаж», та відсутності товарно-транспортних накладних по поставкам.

Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно п.13 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних довіреностей на одержання цінностей, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року №99 (в редакції, що була чинною на час спірних правовідносин), оригінали довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей залишаються у постачальника після надання їх представником покупця. На підтвердження отримання уповноваженими особами позивача товарів за договорами з контрагентами апелянтом подано до суду витяги з журналів видачі довіреностей по ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» з травня 2011 року по липень 2013 року, з книги обліку довіреностей та з журналу обліку виданих довіреностей за 2012-2015 роки, якими підтверджується оформлення довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей від постачальників, зокрема, від ПП «Реалія Плюс», ТОВ «Капітал Проджект» та ПП «Електрокомплект».

Відповідно до Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 року №207, наявність товарно-транспортної накладної обов'язкова у випадку здійснення транспортування товару організацією-перевізником на договірних умовах.

Разом з тим, перевезення придбаних товарів позивач здійснював власним транспортом. Наявність відповідних матеріальних та трудових ресурсів підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме копіями трудових книжок водіїв ПАТ «Трест «Київелектромонтаж», свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (вантажні цистерни, вантажні автомобілі, вантажні платформи, самоскиди, сідлові тягачі, ін.), свідоцтва про підготовку уповноваженого з питань безпеки перевезень небезпечних вантажів №0006265, свідоцтва перевірки технічного стану транспортних засобів, тощо.

До апеляційного суду позивачем подано копії товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів, виписаних ПП «Реалія Плюс» за період з 01 жовтня 2012 року по 19 грудня 2013 року, ТОВ «Капітал Проджект» за період з 11 лютого 2013 року по 15 травня 2013 року, в яких визначено найменування, марка, вид нафтопродукту, обсяг товару (об'єм нафтопродукту), пункти навантаження та розвантаження, тощо.

Окрім того, колегією суддів не встановлено невідповідність первинних документів по взаємовідносинах позивача з ПП «Реалія Плюс», ТОВ «Капітал Проджект» та ПП «Електрокомплект» ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки у видаткових накладних та накладних на відвантаження визначені відповідальні особи, уповноважені на отримання товарно-матеріальних цінностей, із зазначенням номеру та дати довіреності таких уповноважених осіб.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо невідповідності первинних бухгалтерських документів встановленим законодавством нормам, непідтвердження господарських операцій відповідними засобами доказування та, як наслідок, відсутність реально вчинених господарських операцій позивачем з ПП «Реалія Плюс», ТОВ «Капітал Проджект» та ПП «Електрокомплект» не знайшли свого відображення у матеріалах справи.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом діяльності позивача є електромонтажні роботи. У своїй основній діяльності ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» здійснює будівельно-монтажні роботи згідно державних будівельних норм України. Для виконання робіт передбачених державними будівельними нормами України у період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року позивачем, окрім праці трудового колективу, використовувались нафтопродукти, придбані від ПП «Реалія Плюс» та ТОВ «Капітал Проджект», а також електротехнічні товари, закуплені у ПП «Електрокомплект». На підтвердження факту застосування будівельної спецтехніки та, як наслідок, використання придбаних товарів, позивачем надано до суду копії підписаних позивачем (його структурними підрозділами) та замовниками будівельних робіт відповідних документів за період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року, а саме: копії актів виконаних робіт КБ-2в за період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року, підписаних Спеціалізованим монтажним управлінням №2 та замовниками будівельних робіт; копії актів виконаних робіт КБ-2в за період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року, підписаних Спеціалізованим монтажним управлінням №3 та замовниками будівельних робіт; копії актів виконаних робіт КБ-2в за період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року, підписаних Спеціалізованим монтажним управлінням №4 та замовниками будівельних робіт; копії актів виконаних робіт КБ-2в за період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року підписаних Спеціалізованим монтажним управлінням №5 та замовниками будівельних робіт; копії актів виконаних робіт, складених Спеціалізованим управлінням механізації та замовниками транспорту (внутрішніми структурними підрозділами позивача та іншими юридичними особами).

Наявність у ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» автотранспорту, спецмашин і механізмів, необхідних для здійснення основного виду діяльності, підтверджується наявними в матеріалах справи списком машин і механізмів в СУМ ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» на 01 січня 2016 року, довідками про кількість автотранспорту, спецмашин і механізмів в СУМ ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» за 2012-2013 роки.

Крім того, позивачем надано до суду копії первинних документів щодо оприбуткування придбаних нафтопродуктів та електротехнічної продукції на складі позивача, внутрішнє переміщення зі складу до структурних підрозділів, а також використання у власній господарській діяльності.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується реальність вчинених господарських операцій позивачем з ПП «Реалія Плюс» та ТОВ «Капітал Проджект» по закупівлі нафтопродуктів та з ПП «Електрокомплект» щодо придбання електротехнічних товарів за період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року, а також використання зазначених товарів у господарській діяльності за основним видом діяльності ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» - електромонтажні роботи, з підтвердженням економічної мети вказаних господарських операцій та спрямування їх на отримання прибутку при виконанні робіт, що підтверджуються актами виконаних робіт по формі КБ-2в за період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року, наявними в матеріалах справи.

Отже, позивачем дотримано вимоги щодо документування та підтвердження здійснених господарських операцій первинними документами, у відповідності до вимог п.44.1 ст.44 ПК України, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Подані позивачем докази підтверджують реальні зміни у майновому стані сторін та дають підстави вважати, що господарські операції, спрямовані на виконання вказаних правочинів, дійсно відбулися, є економічно виправданими та відповідають основним видам господарської діяльності позивача.

Посилання контролюючого органу щодо встановлення розбіжностей у задекларованих сумах податку на додану вартість за період з жовтня 2012 року по грудень 2013 року колегія суддів не бере до уваги, оскільки невиконання вимог законодавства контрагентом з підстав, що не залежали від позивача, не дають підстав вважати, що операції, підтверджені первинними документами, не відбувались, а відображення таких операцій у податковій звітності не можна вважати неправомірним.

Частиною 1 ст.70 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Посилання контролюючого органу в акті перевірки позивача на акти ДПІ у Голосіївському районі ГУ Міндоходів у м.Києві та ДПІ у Печерському районі ГУ Міндоходів у м.Києві і на наявність кримінального провадження щодо діяльності контрагентів ПП «Реалія Плюс», та акт від 06 серпня 2014 року про неможливість проведення зустрічної звірки ПП «Електрокомплект» не є належним доказом у розумінні ч.1 ст.70 КАС України, оскільки не стосуються предмета доказування, не відносяться до періоду, що перевірявся контролюючим органом, та не береться судом до уваги.

Колегія суддів вважає помилковим посилання податкового органу в акті перевірки позивача на норми п.5.2 розділу 5 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів, затвердженої спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв'язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, оскільки даний пункт регулює порядок приймання нафти і нафтопродуктів під час надходження залізничним транспортом, проте, як було вище встановлено судом, перевезення придбаних нафтопродуктів позивач здійснював власним автомобільним транспортом.

Твердження відповідача про відсутність реально вчинених господарських операцій між позивачем та його контрагентами спростовано наявними в матеріалах справи доказами, які підтверджують, що правочини, укладені між ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» та ПП «Реалія Плюс», ТОВ «Капітал Проджект», ПП «Електрокомплект», були спрямовані на реальне здійснення господарських операцій, та проведення розрахунків по яких підтверджується матеріалами справи.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту та включення до витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентами позивача та контрагентами контрагентів позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій, належним чином підтверджених.

Здійснення господарської діяльності контрагентами не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента.

Згідно ч.4 ст.70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору. Однак, відповідачем не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності реального здійснення договорів, укладених ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» з ПП «Реалія Плюс», ТОВ «Капітал Проджект», ПП «Електрокомплект».

З акту перевірки від 14 січня 2015 року №3/1-26-50-22-06-04012750 вбачається, що висновки податкового органу щодо заниження позивачем доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, ґрунтуються на твердженні щодо невключення позивачем до складу доходів наданих електромонтажних послуг ПАТ ХК «Київміськбуд» за договором від 19 червня 2012 року №190 на загальну суму 343247,00 грн. у грудні 2012 року та коригування в лютому 2013 року об'єму електромонтажних послуг, наданих ТОВ «АК Інжиніринг» за договорами від 31 травня 2011 року №2/002 на суму 2498,00 грн. та від 30 вересня 2011 року №1/002 на суму 39913,00 грн.

Також контролюючим органом встановлено заниження позивачем податкового зобов'язання з ПДВ на загальну суму 77131,00 грн. за перевіряємий період: у грудні 2012 року не включено до складу податкових зобов'язань електромонтажні послуги ПАТ ХК «Київміськбуд» за договором від 19 червня 2012 року №190 на суму 68649,00 грн., у лютому 2013 року занижено податкове зобов'язання за рахунок виконаних електромонтажних послуг в травні та вересні 2011 року ТОВ «АК Інжиніринг» на загальну суму 8482,00 грн.

Разом з тим, на підтвердження правомірності невключення до складу доходів за перевіряємий період відповідних послуг, з огляду на їх відсутність, позивачем подано до суду акт звірки розрахунків між ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» та ПАТ ХК «Київміськбуд» від 11 лютого 2015 року, відповідно до якого обсяг виконаних робіт за грудень 2012 року за договором від 19 червня 2011 року №190 - відсутній. Отже, жодних послуг на користь ПАТ ХК «Київміськбуд» позивачем не надавалось, первинні документи, що свідчили б про надання відповідних послуг за вказаним договором у грудні 2012 року, також відсутні.

На підставі відсутності наданих ПАТ ХК «Київміськбуд» позивачем послуг, у податковій звітності ПАТ «Трест «Київелектромонтаж», зокрема в податковій декларації з ПДВ за грудень 2012 року, відображено коригування податкових зобов'язань по обсягу постачання (без ПДВ) -343247,00 грн., сума ПДВ -68649,00 грн. У додатку 1 «Розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ (Д1)» коригування податкових зобов'язань з ПДВ проведено по ПАТ ХК «Київміськбуд» на підставі зняття об'ємів. Відповідно до наявних в матеріалах справи квитанцій №2 податкова декларація з ПДВ за грудень 2012 року та розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ за грудень 2012 року (Д1) надійшли до районного рівня ДПС України 21 січня 2013 року.

Сума податку на додану вартість, що задекларована у податковій декларації за грудень 2012 року, в сумі 691046,00 грн. сплачена до бюджету згідно платіжного доручення №9652 від 30 січня 2013 року.

Окрім того, на підставі перегляду вартості робіт за договором №14 від 02 липня 2010 року укладеного між ПАТ «Трест КЕМ» та ТОВ «АК Інжиніринг» позивачем здійснені коригування кількісних і вартісних показників податкових накладних:

- розрахунок №1/2 від 05 лютого 2013 року по податковій накладній №2/002 від 31 травня 2011 року - зменшено ціну електромонтажних робіт усього на суму 2497,98 грн., сума коригування податкового зобов'язання - 499,60 грн.;

- розрахунок №2/2 від 05 лютого 2013 року по податковій накладній №1/002 від 30 вересня 2011 року - зменшено ціну електромонтажних робіт усього на суму 39913,00 грн., сума коригування податкового зобов'язання - 7982,60 грн.

Підставою для проведення відповідних коригувань були надані до суду довідка про вартість виконаних підрядних робіт (та витратах) за лютий 2013 року та акти виконання будівельних робіт за лютий 2013 року, підписані сторонами 05 лютого 2013 року.

Таким чином, позивачем здійснено коригування кількісних і вартісних показників податкових накладних відповідно до п.192.1 ст.192 ПК України, згідно якого, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов'язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.

Разом з тим, рішенням Господарського суду м.Києва від 02 квітня 2015 року у справі №910/6388/15-г підтверджено наявність у ТОВ «АК Інжиніринг» боргу перед ПАТ «Трест «Київелектромонтаж», на підставі чого було узгоджено зміну зобов'язань між ТОВ «АК Інжиніринг» та позивачем без повернення грошових коштів з боку контрагента ПАТ «Трест «Київелектромонтаж».

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо безпідставності висновків контролюючого органу щодо заниження позивачем доходів, які враховуються при визначенні об'єкта оподаткування податком на прибуток, та податкового зобов'язання з податку на додану вартість.

Окрім того, при перевірці позивача контролюючим органом встановлено розбіжності у задекларованих сумах ПДВ всього у сумі 2229,00 грн., в тому числі за жовтень 2012 року в сумі 1462,00 грн., за серпень 2013 року - 767,00 грн., чим завищено податковий кредит на суму 2229,00 грн., в тому числі за жовтень 2012 року в сумі 1462,00 грн., за серпень 2013 року - 767,00 грн., а саме позивачем віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинам з ПП Південна виправна колонія (№51) - 1245,20 грн., ПП «КСМ Сервіс» - 217,02 грн. та ТОВ «Перший Український експертний центр» - 766,67 грн.

Разом з тим, наявними матеріалами справи підтверджується відсутність розбіжностей по віднесенню до податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинах з ПП Південна виправна колонія (№51), зокрема апелянтом подано до суду декларацію з ПДВ за жовтень 2012 року з додатком 5 розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів, в якій зафіксовано податковий кредит по постачальнику ПП Південна виправна колонія (№51) у розмірі 1245,20 грн., податкову накладну від 25 вересня 2012 року №26 на загальну суму 7471,20 грн., в т.ч. ПДВ - 1245,20 грн., витяг з реєстру отриманих та виданих податкових накладних по постачальнику ПП Південна виправна колонія (№51), та оформлене належним чином платіжне доручення від 25 вересня 2012 року №8771 на суму 7471,20 грн. в т.ч. ПДВ 1245,20 грн. на підтвердження проведення розрахунків з ПП Південна виправна колонія (№51).

Стосовно взаємовідносин ПАТ «Трест «Київелектромонтаж» з ПП «КСМ Сервіс» в наданій позивачем декларації з ПДВ за жовтень 2012 року з додатком 5 розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів зафіксовано податковий кредит по постачальнику ПП «КСМ Сервіс» у розмірі 24340,52 грн., на підтвердження якого апелянтом подано до суду копії податкових накладних виписаних ПП «КСМ Сервіс» у жовтні 2012 року, зокрема №№ 1, 2, 3 від 01 жовтня 2012 року, № 5 від 02 жовтня 2012 року, № 6 від 03 жовтня 2012 року, №№ 10, 8, 9, 11 від 04 жовтня 2012 року, №№ 12, 13 від 05 жовтня 2012 року, №№ 14, 15, 16, 17, 18, 19 від 08 жовтня 2012 року, №№ 20, 21 від 09 жовтня 2012 року, №№ 22, 23 від 10 жовтня 2012 року, №№ 25, 26, 27, 28 від 11 жовтня 2012 року, №№ 30, 31, 32, 33 від 12 жовтня 2012 року, №№ 34, 35, 36, 37, 38 від 15 жовтня 2012 року, №№ 39, 40, 41, 42, 43, 44 від 16 жовтня 2012 року, №№ 46, 47, 48 від 17 жовтня 2012 року, №№ 49, 50, 51, 52, 53 від 18 жовтня 2012 року, №№ 55, 56, 57, 58, 59 від 22 жовтня 2012 року, №№ 60, 61, 62, 63, 64 від 23 жовтня 2012 року, №№ 66, 67 від 24 жовтня 2012 року, № 68 від 25 жовтня 2012 року, №№ 69, 70 від 26 жовтня 2012 року, № 71 від 29 жовтня 2012 року, №№ 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, від 30 жовтня 2012 року, №№ 80, 82, 83, 84 від 31 жовтня 2012 року на загальну суму 146043,12 грн., в т.ч. сума ПДВ 24340,52 грн. та витяг з реєстру отриманих та виданих податкових накладних по постачальнику ПП «КСМ Сервіс». Розрахунки позивача із ПП «КСМ Сервіс» підтверджуються виписками по банку «Хрещатик» по розрахунковим рахункам позивача.

Таким чином позивачем було правомірно використано право на податковий кредит згідно наявних у нього податкових накладних, що підтверджується вищезазначеними доказами по контрагентам ПП Південна виправна колонія (№51) та ПП «КСМ Сервіс».

Стосовно віднесення до складу податкового кредиту суму ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Перший український експертний центр» на суму 766,67 грн. за серпень 2013 року колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Перший український експертний центр» на користь позивача виписано податкову накладну від 31 серпня 2013 року №259 на послуги «проживання в гуртожитку» усього на суму 4600,00 грн., в т.ч. ПДВ 766,66 грн. Розрахунки за отримані послуги від ТОВ «Перший український експертний центр» підтверджуються наданим до суду оформленим належним чином платіжним дорученням від 07 серпня 2013 року №9644 на загальну суму 4600,00 грн., в т.ч. ПДВ 766,67 грн.

Однак, відповідно до витягу з реєстру виданих та отриманих накладних придбані послуги згідно податкової накладної від 31 серпня 2013 року №259 на суму 4600,00 грн., в т.ч. ПДВ 766,66 грн. не призначаються для їх використання у господарській діяльності. Операції по отриманим від ТОВ «Перший український експертний центр» послугах відображені у додатку 5 розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів до декларації з ПДВ за серпень 2013 року, як операції з придбання з податком на додану вартість, які не надають права формування податкового кредиту.

Таким чином, твердження контролюючого органу щодо віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Перший український експертний центр» на суму 766,67 грн. за серпень 2013 року не знайшли свого відображення в матеріалах справи та жодним чином не обґрунтовані.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства правомірно сформовано витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування податком на прибуток, до складу податкового кредиту включено суми податку на додану вартість на підставі податкових накладних, отриманих позивачем від контрагентів, що на момент вчинення господарських операцій являлись платниками податків, та встановлення судом на підставі матеріалів справи реальності здійснення господарських операцій, отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей (нафтопродукти, електротехнічні товари) та безпосереднє їх використання у господарській діяльності позивача (будівельно-монтажні роботи), суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м.Києві від 29 січня 2015 року № та №, які є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, у зв'язку з чим постанова Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 грудня 2015 року підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Трест «Київелектромонтаж» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 16 грудня 2015 року скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Трест «Київелектромонтаж» - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м.Києві від 29 січня 2015 року № та №.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 29 лютого 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.