Справа № 154/402/16
Суддя: Пікула Н. В.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючої судді Пікули Н.В.

за участю секретаря - Грабовської Г.О.

з участю позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Володимирі-Волинському справу за позовом ОСОБА_2 до Володимир-Волинського об'єднаного управління пенсійного фонду України про визнання рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії не правомірними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом та просить визнати неправомірною відмову Володимир-Волинського об'єднаного управління пенсійного фонду України в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 та зобов'язати відповідача зарахувати в трудовий стаж роботи на посаді «газоелектрозварювальника» на підприємстві "Володимир-Волинське РайШД Волинський облавтодор" та призначити пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з 04 грудня 2015 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що він працював електрогазозварювальником посаді «газоелектрозварювальника» на підприємстві "Володимир-Волинське РайШД Волинський облавтодор" і загальний стаж його роботи складає 27 років 2 місяці і 5 днів, а пільговий 14 років 02 місяці і 08 днів.

16.12.2015 року він звернувся з заявою до Володимир-Волинського об'єднаного управління пенсійного фонду України про призначення йому пільгової пенсії, проте 18.01.2016 року отримав відмову.

Вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах неправомірними та просить зобов'язати відповідача зарахувати в трудовий стаж роботи на посаді «газоелектрозварювальника» на підприємстві "Володимир-Волинське РайШД Волинський облавтодор" та призначити пенсію на пільгових умовах за списком № 2 з 04 грудня 2015 року.

В судовому засіданні позивач доводи заяви підтримав, в своїх поясненнях суду зіслався на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача на розгляд справи в судове засідання не з'явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої просить суд слухати справу у її відсутність, а також подала суду письмові заперечення стосовно позову, в яких посилається на відсутність уточнюючої довідки, передбаченої п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у зв'язку з досягненням 55-ти річного віку позивач 16.12.2015 року звернувся до відповідача із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, з огляду на наявність необхідного трудового стажу на посаді, які містяться у Списку №2.

Як вбачається з протоколу 1897 від 14.01.2016 року відповідачем у призначенні такої пенсії позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що зазначений позивачем період роботи на вказаній посаді не підтверджений пільговими довідками.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.І Європейської Соціальної хартії та ч.З ст.46 Конституції України випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статей 1, 2 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що особам, які на день введення в дію цього Закону мають стаж на роботах із шкідливими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, мають право на пенсію на пільгових умовах, яка призначається відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом «б» ч.І ст.13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п.10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 «Про затвердження Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» (далі - Порядок №383) для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ , п.1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Звідси, слід зробити висновок, що Законом №1788-ХІІ та Порядком №637 затверджено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж для призначення пенсії - є трудова книжка. Якщо її немає, або в ній відсутні свідчення, що визначають право на пільгову пенсію, можуть бути витребувані уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно записів в трудовій книжці з 20.10.1981 року працював електрогазозварювальником 6 розряду на підприємстві "Володимир-Волинське РайШД Волинський облавтодор". Звільнений із зазначеної посади 27.12.1995 року.

Із протоколу 1897 від 14.01.2016 року вбачається, що відповідач заперечує пільговий стаж позивача.

Згідно Списку №2, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, у період роботи позивача з 20.10.1981 до 26.01.1991 (дата набрання чинності списків, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10) дійсно відсутня професія «газоелектрозварника» чи «електрогазозварника». Проте у постанові Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 до Списків №2 в Розділі XXXII «Загальні професії» віднесені посади «електрозварників та їх підручних» і «газозварників та їх підручних».

Згідно роз'яснення Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС від 02.04.1976 №5/8 порядок застосування Списків №1 та №2, передбачає в тих випадках, коли в Списках №1 і №2 передбачені працівники, які виконують певні роботи, то правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються всі працівники, постійно зайняті на цих роботах, незалежно від найменування їх професії.

Пунктом 3 Порядку №383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що позивач, перебуваючи на посаді «електрогазозварника» виконував роботу, яка передбачена Списком №2, у шкідливих умовах праці, а тому підстави для не врахування періодів його роботи на таких до пільгового стажу відсутні.

Робота позивача на посаді електрогазозварника у вказаний період підтверджується окрім записів в трудовій книжці довідками філії «Володимир-Волинська ДЕД».

Крім того, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтвердили роботу позивача на посаді електрогазозварника з 20.10.1981 року по 27.12.1995 де і вони працювали разом з ним.

Щодо атестації робочих місць, суд виходить з наступного.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання Постанови №442 «Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41.

Згідно із зазначеними нормативними актами основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Згідно зі ст.101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Комплексний аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону №1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року №21-51а15 та від 10 вересня 2013 року №21-183а13.

Відтак, судом встановлено, що на час звернення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивач досяг 55 років, його загальний трудовий стаж перевищував 27 років, пільговий стаж становив не менше 12 років та шість місяців, що підтверджується записами в трудовій книжці та матеріалами справи.

Таким чином, відповідач дійшов помилкового висновку щодо відсутності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки дані записів зроблених в трудовій книжці позивача та додані ним матеріали є підставою для зарахування періоду роботи на вказаній посаді в трудовий стаж та призначення пенсії на пільгових умовах.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд, вважає що у позивача наявне право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.«б» ст.13 Закону №1788-ХІІ, оскільки він досяг віку і має трудовий стаж, які визначені у даній нормі Закону.

Строк призначення пенсії на пільгових умовах слід визначити з моменту звернення позивача з заявою до Володимир-Волинського об'єднаного управління пенсійного фонду України.

Враховуючи зазначене, керуючись ст. ст. 160, 167, 256 КАС України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення про відмову УПФУ у м. Воодимир-Волинський та Володимир-Волинському районі про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_2 визнати незаконним та скасувати його.

Зобов'язати Володимир-Волинськое об'єднане управління пенсійного фонду України зарахувати трудовий стаж роботи ОСОБА_2 з 20.10.1982 року по 27.12.1995 року на посаді «газоелектрозварювальника» на підприємстві "Володимир-Волинське РайШД Волинський облавтодор" до пільгового стажу роботи, та призначити і виплачувати ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, цехів, робіт, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 04.12.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області. Апеляційна скарга на постанову подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Головуюча /-/ підпис

Згідно з оригіналом

Суддя Н.В. Пікула