Справа № 442/1002/13-а 2-а/442/1/2015
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Справа № 876/5239/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Гнідець Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу колективного підприємства по виготовленню та ремонту виробів із шкіри «Надія» на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області, треті особи: відділ державного земельного агентства у м. Дрогобич Львівської області, Дрогобицький міський відділ Львівської регіональної філії центру Державного земельного кадастру України, колективне підприємство по виготовленню та ремонту виробів із шкіри «Надія», ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

У лютому 2013 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача Дрогобицької міської ради Львівської області, в якому просила визнати протиправним і скасувати пункт 19 ухвали сесії Дрогобицької міської ради № 653 від 24.03.2006 р. «Про відміну окремих пунктів ухвал сесії і рішень виконкому міської ради та безоплатну передачу у власність громадянам земельних ділянок».

Одночасно позивачем заявлено клопотання про поновлення строку для подання даного адміністративного позову.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.02.2013 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до адміністративного суду.

Відповідач Дрогобицька міська рада подала у суді першої інстанції заперечення проти позову, просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30.03.2015 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано пункт 19 Ухвали Дрогобицької міської ради № 653 від 24.03.2006 р. «Про відміну окремих пунктів ухвал сесії і рішень виконкому міської ради та безоплатну передачу у власність громадян земельних ділянок».

З цією постановою суду від 30.03.2015 року не погодилась третя особа по справі КП по виготовленню та ремонту виробів із шкіри «Надія» і оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції вирішив питання про поновлення ОСОБА_1 строку для звернення до адміністративного суду в ухвалі про відкриття провадження, у зв'язку з чим порушив вимоги ст.102, ч.4 ст.160 КАС України. Також зазначає апелянт, що головуючий суддя по даній справі безпідставно відмовив, не розглянувши по суті заявлені обґрунтовані підстави для його відводу. Крім цього звертає увагу апелянт на те, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги не дослідив та не дав належної оцінки фактам, які в дійсності викладені в оскаржуваному п.19 Ухвали № 653 від 24.03.2006 р. та рішенню виконкому від 25.08.2005 р. № 213, на підставі якого відповідачем було прийнято п.19 Ухвали № 653 від 24.03.2006 р.. Також суд першої інстанції неправильно сформулював редакцію оскарженого пункту 19 ухвали № 653 від 24.03.2006 року.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в позові відмовити повністю.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явились в засідання суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що підпунктом 1.120 пункту 1 ухвали сесії Дрогобицької міської ради Львівської області № 338 від 15.06.2004 р. «Про безоплатну передачу у власність громадянам земельних ділянок» передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_1, прож. на АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 293 кв.м. на АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (а.с.12).

Оскарженим пунктом 19 ухвали сесії Дрогобицької міської ради Львівської області № 653 від 24.03.2006 р. «Про відміну окремих пунктів ухвал сесії і рішень виконкому міської ради та безоплатну передачу у власність громадян земельних ділянок» відмінено підпункт 1.120 пункту 1 ухвали сесії № 338 від 15.06.2004 р., на підставі рішення виконкому від 25.08.2005 р. № 213.

Також встановлено, що на підставі вказаного вище рішення сесії Дрогобицької міської ради № 338 від 15.06.2004 р. позивачем ОСОБА_1 оформлено Державний акт серії НОМЕР_1 від 12.02.2007 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0293 га., яка розташована на АДРЕСА_2 в м. Дрогобич Львівської області, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 13).

При вирішенні даного адміністративного позову про визнання протиправним і скасування вказаного вище пункту 19 ухвали сесії Дрогобицької міської ради № 653 від 24.03.2006 р. судом першої інстанції не враховано наступного.

Відповідно до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Статтею 3 КАС України визначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Крім цього, згідно ч.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов'язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб'єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Тобто, спір із суб'єктом владних повноважень буде належати до публічно-правового спору за умови коли такий суб'єкт (відповідач у справі) при прийнятті (вчиненні) оспореного рішення (дій, бездіяльності) діяв при виконанні владних управлінських функцій.

При визначенні юрисдикції справи, необхідно виходити з характеру спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суб'єктного складу сторін, предмету спірних правовідносин.

Із матеріалів адміністративної справи та змісту адміністративного позову видно, що позивач ОСОБА_1 оскаржує пункт 19 ухвали Дрогобицької міської ради № 653 від 24.03.2006 року в зв'язку із порушенням її прав на земельну ділянку. Вказує позивач, що оскарженою Ухвалою порушено її права власності на земельну ділянку площею 0,0293 га., яка передана їй у власність ухвалою сесії Дрогобицької міської ради № 338 від 15.06.2004 р. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, і на яку оформлено нею Державний акт на право власності на земельну ділянку від 12.02.2007 року.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок передачі громадянам у власність земельних ділянок визначений статтею 118 ЗК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами (ст. 126 ЗК України).

Матеріалами адміністративної справи підтверджується, що оспореним позивачем пунктом 19 ухвали сесії Дрогобицької міської ради № 653 від 24.03.2006 року відмінено підпункт 1.120 пункту 1 ухвали сесії № 338 від 15.06.2004 р., який отримав подальшу реалізацію, оскільки 12.02.2007 року на його підставі ОСОБА_1 оформлено право власності за земельну ділянку площею 0,0293 га., що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку.

Отже, на час звернення у лютому 2013 року позивача ОСОБА_1 до адміністративного суду із даним позовом щодо оскарження пункту 19 ухвали сесії Дрогобицької міської ради № 653 від 24.03.2006 року уже було оформлено право власності на спірну земельну ділянку площею 0,0293 га. по вул. Трускавецькій в м. Дрогобич Львівської області.

Крім цього, суд апеляційної інстанції зазначає, що у провадженні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області знаходить цивільна справа за позовом колективного підприємства по виготовленню та ремонту виробів із шкіри «Надія» про оскарження Державного акту на право власності на земельну серії НОМЕР_1 від 12.02.2007 року площею 0,0293 га. виданий ОСОБА_1, провадження по якій було відкрито ще 04 грудня 2012 року (а.с. 24, 187).

Таким чином, позивач звернулась до суду з даним позовом з метою захисту права власності на земельну ділянку.

Статтею 152 ЗК України визначено способи захисту прав на земельні ділянки, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що після оформлення відповідно до чинного законодавства права власності на земельні ділянки виник спір про право цивільне, а відтак і захищати свої права та інтереси особи повинні у способи, визначені ст. 152 ЗК України та ст. 16 ЦК України.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, що відображена, зокрема, в постанові від 01 жовтня 2013 року у справі № 21 - 228а13.

Пунктом 1 ч.1 ст.157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно із ч.1 ст.203 КАС України, постанова суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і провадження у справі закривається з підстав, встановлених ст.157 цього Кодексу.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати і провадження по адміністративній справі закрити.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що розгляд заявленої нею позовної вимоги щодо оскарження пункту 19 ухвали № 653 від 24.03.2006 року належить до юрисдикції цивільного суду, із врахуванням правил підсудності.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 КАС України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу колективного підприємства по виготовленню та ремонту виробів із шкіри «Надія» - задоволити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення - скасувати.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

Н.М. Судова-Хомюк

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 22.02.2016 року.