Справа № 2-а-1856/11
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2011-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1856/11
Провадження №
ПОСТАНОВА

іменем України

29.03.2011 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського суду Дубае Т.В розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області неправомірними та зобовязання зробити перерахунок пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до відповідача управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області (надалі - управління ПФУ в Києво-Святошинському районі) про визнання дій управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області неправомірними та зобовязання зробити перерахунок пенсії.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом II групи із встановленим причинно-наслідковим звязком із Чорнобильською катастрофою, а тому згідно ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року державні пенсії такій категорії осіб не можуть бути нижчими 8 мінімальних пенсій за віком.

Крім того, відповідно ст.50 цього Закону йому, як особі, що віднесена до І категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інваліду II групи, повинна бути теж призначена додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком. Позивач стверджувала, що відповідно до абз.3 ст.67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, що у випадку збільшення розміру прожиткового мінімуму для категорії осіб, що втратили працездатність, передбаченої цим Законом, піднімається розмір державної та додаткової пенсій.

У лютому 2011 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок розміру пенсії, проте управління ПФУ в Києво-Святошинському районі відмовило йому у здійсненні перерахунку пенсії, обгрунтовуючи це тим, що обчислення пенсій та надбавок, передбачених Законом України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28.05.2008 року №530 (надалі - постанова Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530) та постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16.07.2008 року №654 (надалі - постанова Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654), тому позивачу здійснюється виплата пенсії, виходячи з того, що розмір пенсії особам, віднесених до І категорії, інвалідам II групи становить 20% прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб. Із виплатою йому пенсії у вказаному розмірі ОСОБА_1 не погоджується, просив суд визнати дії відповідача щодо нарахування йому пенсії неправомірними, зобовязати управління ПФУ в Києво-Святошинському районі провести йому перерахунок розміру державної та додаткової пенсій як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії та інваліду II групи із встановленим причинно-наслідковим звязком із Чорнобильською катастрофою, виходячи з того, що розмір державної пенсії має становити 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткової - 75% мінімальної пенсії за віком .

Відповідач у запереченнях зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, обґрунтовуючи це тим, що розрахунок пенсії згідно ч.4 ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року позивачеві здійснюються відповідачем урахуванням з розрахункової величини, встановленої на рівні 19,91 грн. постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення розмірів пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету від 03.01.2002 року №1.

П.28 Розділу II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28.12.2007 року внесено зміни до ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року та зазначено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності - 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом внесено зміни до ст.50 Закону України

„Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України 28.12.2007 року, де передбачено, що особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірах інвалідам II групи 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Управління ПФУ в Києво-Святошинському районі виплаті позивачеві пенсії керується постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року №530 та постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року № 654, якими передбачено, що особам, віднесеним до І категорії, інвалідам ІІ групи здійснюються виплати додаткової пенсії у розмірі 20% прожиткового мінімуму, встановленого для непрацездатних осіб.

Ухвалою судді від 18 березня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 в частині, що стосується перерахунку пенсії з 01 лютого 2010 року по 18 вересня 2010 року залишено без розгляду, в іншій частині тобто з 19 вересня 2010 року - відкрито провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою, що постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС І категорії, інвалідом II групи із встановленим причинно-наслідковим звязком між захворюванням повязаним з Чорнобильською катастрофою, та втратою працездатності.

Відповідно до ст.49 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року пенсії особам, віднесеним до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії встановлюються у вигляді державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, якапризначається після виникнення права надержавну пенсію.

Згідно ч.4 ст.54 цього Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року пенсії, що визначаються інвалідам групи, які отримали інвалідність ІІ внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчим за 8 мінімальних пенсій за віком. А відповідно до ст.50 вказаного Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам II групи, віднесеним до І категорії, виплачується у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2007 року від 09.07.2007 року норми Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік від 26.12.2007 року, якими внесено зміни до ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 року, що обмежують розмір державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам II та III групи, віднесеним до І категорії, визнано неконституційними.

П.28 Розділу II Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року внесено зміни до вищенаведених статей 3акону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року. Передбачено, що у всіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності 200% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а особам, віднесеним до І категорії, інвалідам II групи здійснюються виплати додаткової пенсії у розмірі 20% прожиткового мінімуму.

Проте рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22 травня 2008 вищенаведені положення Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року визнані неконституційними, тому згідно резолютивної частини цього рішення вони втрачають чинність з дня його ухвалення Конституційним Судом України.

Судом встановлено, що при виплаті ОСОБА_1 пенсії управління ПФУ в Києво-Святошинському районі керувалось нормами постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 №530 та постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 року №654. Відповідно до норм особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну, здоровю, у розмірах інвалідам II групи - 20% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте суд вважає, вказані дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачеві пенсії неправомірними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно висновків Конституційного Суду України, викладених у його рішенні від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк.

4.2 ст.І9 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

П.5 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя №9 від 01 листопада 1996 року визначено, що судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови ВерховноїРади У країни, постанови і розпорядження КабінетуМіністрів України,нормативно- правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов'язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

У відповідності до ст.17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05 жовтня 2000 року основні державні соціальні гарантії, до яких відноситься, зокрема і мінімальний розмір пенсії за віком, встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Виходячи із встановленого чинним законодавством України розміру мінімальної пенсії за віком та прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, гарантований особі, які єучасниками ліквідації наслідків аварії на ЧАЕСІ категорії, інвалідам II групи ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року перевищує розмір пенсій зазначеній категорії осіб, передбачений постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 та постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654.

Відтак, виходячи з наведеного та загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами, при вирішенні даного спору застосуванню підлягають саме положення ст.ст.50, 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року, які передбачають, що пенсії, які визначаються інвалідам II групи, які отримали інвалідність внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими за 8 мінімальних пенсій за віком, а відповідно до ст.50 вказаного Закону додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, інвалідам II групи, віднесеним до І категорії осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, виплачується у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, а не норми постанов Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №530 та від 16 липня 2008 року №654.

Отже, суд приходить до висновку, що право позивача на отримання належних виплат, передбачених ст.50 та ст.54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року, розрахованих відповідно до мінімальної пенсії за віком, було порушено.

Стосовно вимоги позивача про зобовязання відповідача в подальшому проводити перерахунок пенсії не підлягають задоволенню, оскільки судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання. Суд не може обмежувати законодавчий орган в майбутньому змінювати правове регулювання суспільних правовідносин.

Зважаючи на вищевикладене, відповідно до ст.ст.8, 22, 151 Конституції України, ст.ст.9, 10, 11, 48, 50, 54, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року, ст.59 Розділу 1, п.28 Розділу II, Закону України „Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 29 грудня 2007 року, ст.17 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05 жовтня 2000 року, постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян від 28 травня 2008 року №530, постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян від 16 липня 2008 року №654, рішення Конституційного Суду України №6-рп/2007 року від 09.07.2007 року, рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 року від 22 травня 2008 року, рішення Конституційного "Суду України від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, постанови ПленумуВерховного Суду України Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя №9 від 01 листопада 1996 року та, керуючись ст., ст.17, 71, 99, 100, 159, 161-163, 183-2 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Києво- Святошинському районі Київської області про визнання ДІЙ Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області неправомірними та зобовязання зробити перерахунок пенсії та виплатити основної та додаткової пенсії задовольнити частково.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області щодо відмови в перерахуванні та виплаті пенсії ОСОБА_1 неправомірними.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату основної пенсії щодо інвалідності у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну розмірі 75%мінімальної пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статусі соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 19 вересня 2010 року по 29 березня 2011 з врахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя Т.В. Дубас