Справа № 203/672/14-а
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/672/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

розглянувши в письмовому провадженні в м.Дніпропетровську справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №2-2017/10 зобовязано Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату йому пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 25.05.2010 року по 25.11.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період. 11.10.2011 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного рішення. 19.03.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження». Посилаючись на те, що вказана постанова винесена в супереч нормам діючого законодавства та передбачених законом підстав для повернення виконавчого документу у державного виконавця не було, позивач просив суд скасувати постанову від 19.03.2012 року та зобовязати державного виконавця поновити виконавче провадження та вжити невідкладних заходів щодо виконання виконавчого листа.

Під час розгляду справи, в звязку із смертю позивача ОСОБА_2, в порядку ст.55 КАС України та на підставі відповідної заяви про підтримання позову та вступу до участі у справі, в якості позивача було залучено спадкоємця ОСОБА_1, оскільки останній є сином померлого ОСОБА_2, як спадкоємець першої черги прийняв спадщину після смерті останнього, до складу якої входять і нараховані за рішенням суду та не виплачені ОСОБА_2 за життя кошти.

В наданій заяві представник позивача просив проводити розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судові засідання, що призначались, не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Заперечень щодо заявленого адміністративного позову не надавав.

За вказаних вище обставин та у відповідності до ст.ст.44,122,128 КАС України, суд вважає за можливе провести подальший розгляд справи в письмову провадженні та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу.

Перевіривши викладені в позовній заяві доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.ч.1,2 ст.181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.09.2011 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом на підставі рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №2-2017/10 було видано виконавчий лист про зобовязання Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 25.05.2010 року по 25.11.2010 року в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, з урахуванням різниці, яка була виплачена у цей період.

11.10.2011 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа.

19.03.2012 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на виникнення обставин, що виключають можливість виконання судового рішення в повному обсязі.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», на яку державний виконавець посилався в якості правових підстав повернення виконавчого документу, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обовязковими для виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зокрема, згідно ч.2 ст.11 вказаного Закону, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» фінансування витрат, пов'язаних в реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

За правилами Бюджетного кодексу України у випадку, якщо виплата донарахованої суми перевищує бюджетні призначення на поточний рік, така виплата буде здійснена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже відсутність у боржника коштів на момент відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про зобов'язання здійснити відповідні виплати, не є підставою, що свідчить про неможливість виконання судового рішення.

Як зазначено з цього приводу Європейським судом з прав людини в пункті 74 рішення у справі "ОСОБА_4 проти Італії", орган державної влади не має права посилатися на брак коштів на виправдання неспроможності виконати судове рішення про виплату боргу.

Крім того, з оскаржуваної постанови від 19.03.2012 року вбачається, що під час проведення виконавчих дій за повідомленням боржника судове рішення частково було виконано та стягувачу проведено перерахунок пенсії з зазначенням про проведення виплати нарахованих сум при надходженні коштів на рахунки боржника.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що виконання постанови суду по справі фактично було можливим та підстави для повернення державним виконавцем виконавчого документу, передбачені п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», були відсутні.

А тому оскаржувана постанова державного виконавця від 19.03.2012 року підлягає скасування, а позов в цій частині задоволенню.

Разом з тим, в частині позовних вимог про зобовязання відповідача поновити виконавче провадження та вжити невідкладних заходів щодо виконання виконавчого листа, в задоволенні позову слід відмовити, оскільки скасування постанови про повернення виконавчого документу є підставою для проведення виконавчою службою подальших дій з примусового виконання судового рішення в рамках відкритого виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». А тому, вказана вимоги є передчасною, виходить за межі позову, предметом якого було оскарження рішення державного виконавця щодо повернення виконавчого документу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,47 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,11,44,71,122,128,160-163,181 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 19 березня 2012 року про повернення в рамках виконавчого провадження №29173316 виконавчого листа №2-2017/10, виданого 21 вересня 2011 року Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.Ю.Казак