Справа № 2а-2215/2010
Суддя: Логвінова О. В.
Дата ухвалення: 2010-03-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2а-2215/2010
Провадження № 2а-2215/2010
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2010

Суддя Київського районного суду м. Полтави Логвінова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві в приміщенні суду адміністративну страву за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві про нарахування недоплаченої допомоги дитини війни, -

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2010 року позивач ОСОБА_2 звернулася в Київський районний суд м, Полтави з адміністративним позовом до відповідача про визнання неправомірними дій та стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги дитині вій ти. посилаючись те, що належить до соціальної категорії «Дитина війни» і відповідно до ст. 6 Зач;ну України «Про соціальний захист дітей війни» має право на отримання соціальної допомоги в ? мірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком. В 2009 році така допомога виплачувалася у н. V в йому обсязі. Просила суд визнати дії відповідача неправомірними, зобов'язати провести д нарахування невиплаченої допомоги за 2009 рік в сумі 1305 грн. 60 коп., зобов»язати відповідача провести належне донарахування з нарахуванням компенсації втрати частини доходів по виплаті, тобто з урахуванням коефіцієнту інфляції.

Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позов підтримала повністю.

Відповідач в судове засідання також не зявився, хоча в справі наявні докази, що він належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи. До суду надійшли Кисьмові заперечення від Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві, в яких відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

За таких обставин справа судом розглядалася відповідно до ч. З ст. 122 КАС України в п : ядку письмового провадження.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

судом встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст. 1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» позивач має право на отримання державної соціальної підтримки, а саме підвищення до пенсії на 30% мінімальної пенсії за віком (в редакції Закону від 18.11.2004 р. № 2195-1V, набрав чинності її.01.2006 р.).

Статтею 64 Конституції України встановлено, що конституційні права і свободи людини і гр мадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та о-Уягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. З Закону України «Про соціальний захист дітей війни», державні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими - лгмативно-правовими актами.

Відповідно до п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 г к та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» статтю 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції. Встановлено, що дітям війни (крім тих. на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальногозахисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, тобто 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. З 01 січня 2008 року позивачу нараховувалось та виплачувалось зазначене підвищення встановленого розміру.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення п. 41 розділу 2 Закону 1 -;раїни «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких аконодавчих актів України».

Разом з тим, суми підвищення дітям війни були визначені Постановою Кабінету' Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Пунктом 8 Постанови було встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких п чпирюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у таких розмірах: з 22 травня - 48,1 гривні, з 1 липня - 48,2, з 1 жовтня - 49.8 гривні. І м/ підвищення до пенсії категорії дітей війни управлінням Пенсійного фонду України у 2008 році з 22 травня 2008 року нараховувалось в розмірі, передбаченому зазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, пріоритетності законів над п : законними актами, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 та приписів ч. 2 ст.

52 Конституції України, суд дійшов висновку, що з 22.05.2008 року Управління Пенсійного 4 нд/ України Київського району в м. Полтаві повинно було нараховувати та сплачувати позивачу доплату до пенсії в розмірі, передбаченому ст. 6 Закону України «Про соціальний захист . гей війни» в редакції, яка діяла до 01.01.2008, оскільки з моменту ухвалення Конституційним д. лом рішення щодо неконституційності п. 41 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет > країни на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма штратила чинність і не підлягала застосуванню. Отже, відповідач з 22.05.2008 повинен був нараховувати та здійснювати позивачу доплату до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за

ВІКОМ.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов'язати Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві здійснити перерахунок пенсії позивачу з підвищенням пенсії на 30 % з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», за 2009 рік з 01 січня 2009 року по 3! грудня 2009 року (межі позовних вимог) з урахуванням проведених виплат та провести відповідні виплати.

Щодо розрахункової величини мінімальної пенсії за віком, з якої необхідно рахувати підвищення до пенсії дітям війни в розмірі 30%, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне .'рахування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили рацездатність.

При цьому, ч. З ст. 28 цього ж Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частиною першою цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

Однак, враховуючи той факт, що Закон України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» є єдиним законодавчим актом, який визначає розмір мінімальної пенсії за ? ком. та, зважаючи на позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої держава не може посилатися на відсутність певного нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, а громадяни повинні мати змогу покладатися на зобов'язання взяті державою, навіть якщо такі зобов'язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії (Yvonne van Duyn v. Home OfficeC 41/74 van Duyn v. Home Office), суд вважає за можливе застосувати саме частину 1 ст. 28 Закон/ України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для розрахунку зазначеного підвищення дітям війни. Крім того, в даному випадку мінімальний розмір пенсії за віком використовується не для визначення розміру будь-якої пенсії, а лише як розрахункова величина для визначення розміру щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Законом України.

«Про соціальний захист дітей війни», оскільки цей Закон передбачає в якості критерію визначення розміру щомісячної доплати до пенсії саме із розрахунку мінімальної пенсії за віком, що на думку с/л/ не суперечить вимогам ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне ..сійне страхування».Квар Відсутність механізму реалізації ст. 6 Закону України «Про . сальний захист дітей війни» не може бути підставою для невиконання вимог зазначеного Закону.

Пенсійний фонд України діє на підставі Положення «Про Пенсійний фонд України», -д.йснює свої повноваження на підставі пункту 15 даного Положення через створені в встановленому порядку його територіальні управління. Відповідно до Закону України «Про _ альнообовязкове державне пенсійне страхування» рішення про призначення та перерахунок гнсії приймається районними управліннями Пенсійного фонду України за місцем проживання гнсіонерів. Територіальним управлінням Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача є Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві. Враховуючи свикладене, суд вважає Управління Пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві ілежним відповідачем по даній справі.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_2 щодо стягнення недоплаченої допомоги ІВгтині війни у визначеній позивачем грошовій сумі, суд виходить з того, що перерахунок пенсії : йснюється органами Пенсійного фонду України в порядку, встановленому чинним -гдавством, на підставі документів, наявних у пенсійній справі, з урахуванням вимог ст. 42 ». н/ України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо індексації . йних виплат, тому суд не може перебирати на себе функцію здійснення перерахунку та - мвання пенсії, покладену законодавством на зазначені органи, і не може зобов'язати гмління нарахувати позивачу підвищення до пенсії у визначеному розмірі, а може зобовязати к здійснити дії щодо перерахунку пенсії з урахуванням вимог законодавства.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення конкретно визначеної суми в . енню не підлягають.

і з .місту позовної заяви та заперечень відповідача вбачається, що в даному спорі фактично -лл ється бездіяльність органів Пенсійного фонду України щодо ненарахування зазначеного ... ння до пенсії.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, суд необхідним визнати бездіяльність відповідача протиправною, в частині не нарахування :ення ло пенсії, передбаченого ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно встановленого ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», з січня 2009 року по 31 грудня 2009 року.

Щі стосується строків звернення позивача до суду, то суд вважає, що такий строк не яиено. згідно ч.2 ст.87 Закону України «По пенсійне забезпечення» суми пенсії не одержані сне вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без

"?г ідно вимог ч. З ст. 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 152 Конституції України, ст.ст. З, 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове пенсійне страхування», ст.ст. З, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -