Справа № 161/16179/15-а, 2а-161/528/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Справа № 876/288/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 16.10.2015 року звернулась в суд з позовом до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 04.08.2015 року № 292.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2015 року позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржило Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області, яке посилається на порушення судом норм матеріального права, та просить постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання учасники процесу не з'явились, будучи належними чином повідомленими, що не перешкоджає слуханню спірного питання відповідно до вимог ч.4 ст.196 КАС України.

Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови від 04.08.2015 року № 292 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250,00 грн. З вказаної постанови вбачається, що позивач здійснює будівництво сараю по АДРЕСА_1 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушив вимоги ст.ст. 34, 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постанови Кабінету Міністрів від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» об'єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси, лінійні об'єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Стаття 34 вищевказаного Закону України визначає коли у замовника виникає право на виконання будівельних робіт, а саме замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Однак, колегією суддів встановлено, що повідомлення позивачем не направлялось, а тому слід вважати, що роботи виконувались з порушенням відповідної норми законодавства.

Згідно до ч.5 ст.96 КУпАП виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає що, відсутні підстав для задоволення позову, оскільки судом було встановлено, що виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 відбувалося без отримання дозвільних документів на які посилається правомірно відповідач.

Відповідно до частин першої, другої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23 травня 2011 року.

Відповідно до пункту 3 вказаної постанови Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень. Згідно пункту 11 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: безперешкодного доступу на місце будівництва об'єкта та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом та інші повноваження визначені відповідно до вказаного порядку та встановленого законодавства України. Пунктом 16 Порядку встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Колегія суддів вважає, що постанова Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області від 04.08.2015 року №92 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5.ст.96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн. є правомірна, оскільки вона як власник здійснила початок будівництва з порушенням законодавчого порядку, також не заперечувала факту здійснення неї будівництва вказаного об'єкту. Посилання суду першої інстанції на відсутність позивачки в момент винесення постанови, є спростовані тим, що ОСОБА_1 24.11.2014 року надала довіреність ОСОБА_2 на представлення її інтересів в органах державної влади та інших установах, а тому її інтереси не порушені, адже був наявний уповноважений представник.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити.

З урахуванням наведеного, колегія суддів, вважає, що апеляційні вимоги є аргументованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України вказує, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду.

Згідно пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області - задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2015 року у справі №161/16179/15-а провадження №2-а161/528/15 - скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області про визнання неправомірною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складення такої в порядку ч.3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст постанови виготовлено 23.02.2016 року