Справа № 759/15775/15-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Аліменка В.О.,

суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання неправомірними дій, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила:

Визнати дії відповідачів - Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної держадміністрації м. Києва і Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління соціального захисту Київської міської держадміністрації з нарахування щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік незаконними.

Зобов'язати відповідача Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної держадміністрації м. Києва перерахувати розмір щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, відповідно до норм ст.48 Закону України №796-ХІІ та відповідача Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного Управління соціального захисту Київської міської адміністрації зобов'язати виплатити мені щорічну допомогу на оздоровлення за 2015 рік у розмірі п'яти мінімальних заробітних плат, як інваліду 2 групи по захворюванню, яке виникло внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

На вказану постанову позивачем, ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу, в якій вона просить її скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження, то колегія суддів приходить до висновку про розгляд справу у порядку письмово провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними у справі доказами, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 є постраждалою від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, та інвалідом 2 групи внаслідок Чорнобильської катастрофи. У зв'язку з цим, вона перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (далі Управління) і отримує компенсаційні виплати відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон).

Управлінням в квітні 2015р., на виконання ст. 48 Закону, призначено ОСОБА_2 допомогу на оздоровлення за 2015 рік в розмірі 120 грн. та передано відповідні документи до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат (далі Центр), для забезпечення виплати допомоги.

ОСОБА_2, вважаючи, що розмір допомоги не відповідає чинному законодавству, в жовтні 2015 р. заявила позов до вказаних органів соціального захисту, за яким просила визнати дії цих органів з призначення допомоги неправомірними, та зобов'язати Управління перерахувати допомогу відповідно до ст. 48 Закону, а Центр зобов'язати провести виплату допомоги в розмірі п'яти мінімальних заробітних плат.

З даного приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення інвалідам I і II групи виплачується в розмірі - п'яти мінімальних заробітних плат.

Статтею 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, коштів, які враховуються при визначені міжбюджетних трансфертів, та інших джерел, не заборонених законодавством.

Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VIII від 28.12.2014 року, статтю 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в іншій редакції, а саме: встановлено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого, щорічна допомога на оздоровлення виплачується у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п.9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» установлено, що у 2015 році норми і положення ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінету Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загально обов'язкового державного соціального страхування.

Отже, розмір виплати щорічної допомоги на оздоровлення Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.01.2015 року, не встановлений.

Чинним нормативно-правовим актом, який встановлював розмір виплат щорічної допомоги на оздоровлення, на час здійснення Позивачу виплат у 2015 році була постанова Кабінету Міністрів України №562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3рп/2012 визначено, що нормативно-правові акти Кабінету міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема, питання соціального захисту за рахунок Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, Відповідач, керуючись положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року «Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», при визначенні Позивачу розміру щорічної допомоги на оздоровлення за 2015 рік, діяв правомірно.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні правові підстави для здійснення перерахунку і виплати Позивачу щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі визначеному статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.2 КАС України передбачено, що «завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень».

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо правомірності дій суб'єкта владних повноважень та відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, оскаржувана постанова прийнята судом у відповідності до норм матеріального та процесуального права, судом враховано всі обставини справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Згідно до статті 202 КАС України - підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Керуючись ст. 160, 195, 196, 198, 203, 205, 207, 254, 265 КАС України, суд -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 01 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за наслідками її перегляду, набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя Аліменко В.О.

Судді: Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.