Справа № 826/12576/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 лютого 2016 року № 826/12576/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - торговельне підприємство «Агропереробка»
до Державної фіскальної служби України,
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов'язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - торговельне підприємство «Агропереробка», в якому позивач просить суд:

«Визнати нечинним Рішення Державної фіскальної служби України за №7967/6/99-99-10-01-02-25 від 16.04.2015р. про результати розгляду повторної скарги ТОВ ВТП «Агропереробка» в частині залишення без задоволення скарги щодо скасування податкового повідомлення-рішення № форми "Р", яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств".

Визнати нечинним Рішення Державної фіскальної служби за №7967/6/99-99-10-01-02-25 від 16.04.2015р. про результати розгляду повторної скарги ТОВ ВТП «Агропереробка» в частині залишення без задоволення скарги щодо скасування податкового повідомлення-рішення № форми "Р", яким Товариству збільшено суму грошового зобов'язання за платежем "податок на додану вартість".

Зобов'язати Державну фіскальну службу України прийняти рішення про залишення без розгляду скарги ТОВ ВТП «Агропереробка» в частині скасування податкових повідомлень-рішень № форми "Р" та № форми "Р" на суму узгоджених в ході застосування податкового компромісу податкових зобов'язань.»

Позовні вимоги мотивовано тим, що прийнявши оскаржуване рішення відповідач фактично погодив застосування до позивача санкцій та донарахування позивачу податку, не врахувавши застосування податкового компромісу.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на те, що на момент винесення рішення у відповідача була відсутня інформація про подання позивачем заяви та застосування на підставі неї податкового компромісу.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2014 року ДПІ у Рівненському районі за результатами перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торговельного підприємства «Агропереробка» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року, винесено податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на суму 671 163,00 гривень; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 43 864,00 гривень; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання зі збору на розвиток виноградарства, садівництва і хмелярства на суму 3 629,00 грн. та №002091700, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 48 015,14 грн.

Також до позивача були застосовані штрафні санкції податковими повідомленнями - рішеннями №, відповідно до ст. 1 Указу президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" в розмірі 49 156,99 гривень; №, відповідно до п.4 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в розмірі 1020,00 гривень; № форми "У", яким позивачу нараховано пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД в розмірі 340,00 гривень.

Позивачем вищезазначені рішення було оскаржено в порядку адміністративного оскарження до ГУ ДФС у Рівненській області. Рішенням ГУ ДФС у Рівненській області "Про результати розгляду скарги" від 22.01.2015 року №31/10с/17-00-10-04-04/121 первинна скарга позивача залишена без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

19.02.2015 року позивачем подано повторну скаргу №96 до Державної фіскальної служби (далі - відповідач).

31 березня 2015 року, на підставі підрозділу 9 2 «Особливості уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість під час застосування податкового компромісу» розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, позивач звернувся до ДПІ Рівненського району із заявою про застосування податкового компромісу.

Даною заявою позивач визначив суму податкового зобов'язання щодо оскаржуваних податкових повідомлень-рішень № форми "Р" від 14.11.2014р. та № форми "Р" від 14.11.2014р., з податку на прибуток підприємств в розмірі 166 676 грн. , та з податку на додану вартість в розмірі 33 207 грн.

Письмовим повідомленням за №175 від 31.03.2015 року позивач проінформував відповідача про подачу заяви про застосування компромісу податковому органу нижчого рівня. Отримання відповідачем 02.04.2015р. вказаного повідомлення підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого міститься в матеріалах справи.

ДПІ у Рівненського районі за результатами розгляду заяви позивача рішенням за №2498 від 10.04.2015р. було погоджено застосування процедури податкового компромісу.

Позивачем платіжними дорученнями №4229 від 10.04.2015р. та №4228 від 10.04.2015р. було сплачено суму занижених податкових зобов'язань до бюджету.

Рішенням відповідача №7967/6/99-99-10-01-02-25 від 16.04.2015р. за результатами розгляду повторної скарги ТОВ ВТП "Агропереробка" скаргу було розглянуто по суті повністю та залишено її без задоволення.

Позивач стверджує про порушення відповідачем пункту 8 підрозділу 9 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України та наказу ДФС України №13 від 17.01.2015 року, яким затверджено Методичні рекомендації щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу.

При цьому позивач вказує, що відповідач фактично не визнав факт узгодження податкових зобов'язань по вказаним податковим повідомленням-рішенням через застосування процедури податкового компромісу чим змінив обсяг податкового зобов'язання позивача.

Згідно з пунктом 8 підрозділу 9 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України податковий компроміс вважається досягнутим після сплати платником податків узгоджених податкових зобов'язань згідно із цим підрозділом. Після досягнення податкового компромісу згідно із цим підрозділом такі зобов'язання не підлягають оскарженню та їх розмір не може бути змінений в інших податкових періодах.

З огляду на викладене суд не погоджується з тим, що податкові зобов'язання позивача можуть бути змінені в більшу чи меншу сторону на підставі рішення відповідача про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до пункту 3.13 затверджених наказом Державної фіскальної служби від 17 січня 2015 року N 13 Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу передбачено, що у разі подання заяви про компроміс по ППР під час процедури адміністративного оскарження платник податків одночасно з поданням такої заяви до органу за основним місцем обліку повідомляє про таку заяву і контролюючий орган, до якого він подав скаргу у порядку, визначеному статтею 56 Кодексу. Досягнення податкового компромісу на стадії адміністративного оскарження є підставою для залишення скарги без розгляду (в цілому чи в частині) на підставі пункту 56.11 статті 56 Кодексу.

Натомість відповідач, в порушення вказаних норм, не прийняв рішення про залишення скарги без розгляду, у зв'язку з чим позовні вимоги про скасування рішення про результати розгляду скарги колегією суддів вбачаються обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо зобов'язання відповідача прийняти рішення про залишення скарги без розгляду колегія суддів зауважує наступне.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року (надалі - також «Рекомендація R (80)2»), під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду -тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів.).

Суд доходить висновків, що прийняття рішення про залишення скарги без розгляду, згідно вищезазначених положень Методичних рекомендацій щодо особливостей уточнення податкових зобов'язань з податку на прибуток підприємств та податку на додану вартість у разі застосування податкового компромісу, має прийматися з урахуванням фактичних обставин, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 122, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України за №7967/6/99-99-10-01-02-25 від 16.04.2015р. про результати розгляду повторної скарги ТОВ ВТП «Агропереробка» №96 від 19.02.2015р. в частині залишення без задоволення скарги щодо скасування податкового повідомлення-рішення № форми "Р", в сумі 166676грн. податку на прибуток та 41699грн. штрафних (фінансових) санкцій.

3. Визнати протиправним та скасувати Рішення Державної фіскальної служби за №7967/6/99-99-10-01-02-25 від 16.04.2015р. про результати розгляду повторної скарги ТОВ ВТП «Агропереробка» №96 від 19.02.2015р. в частині залишення без задоволення скарги щодо скасування податкового повідомлення-рішення № форми "Р", в сумі 33207 грн. податку на додану вартість та 8302грн. штрафних (фінансових) санкцій.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати в сумі 146,16 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо - торговельне підприємство «Агропереробка» за рахунок асигнувань Державної фіскальної служби України.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її отримання особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко