Справа № 826/27027/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 лютого 2016 року 11:18 № 826/27027/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Аблова Є.В.,

при секретарі судового засідання Мар'янченко Д.А.,

за участю сторін:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача 1 - Новицького М.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_3 з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Фонду гарантування вкладів фізичних

осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Кадирова В.В., які оформлені відповідними наказами та/або рішеннями та/або протоколами, якими договір № 017-14953-230215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 23.02.2015, що укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), вважається нікчемний та/або визнано нікчемним та/або нього вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів (правочинів);

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних

осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 1047020) Кадирова В.В. щодо не включення відомостей про ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору № 017-14953-230215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 23.02.2015, що укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

- зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на

ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова В.В. включити до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відомості про ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) за договором № 017-14953-230215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 23.02.2015, що укладений між ним та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020), та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб згідно вказаного договору № 017-14953-230215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 23.02.2015.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач 1 безпідставно, в порушення норм чинного законодавства, не включив ОСОБА_3 до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а саме - за договором банківського вкладу (депозиту) № 017-14953-230215 «Найкращий від Миколая» у доларах США від 23.02.2015). Наслідком чого стало відсутність відомостей про позивача в загальному Реєстрі вкладників названого Банку та відповідно не прийняття відповідачем 2 рішення про відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_3 за рахунок Фонду. Протиправні дії відповідачів зумовлені незаконними висновками уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В. про визнання договору банківського вкладу (депозиту) № 017-14953-230215 від 23.02.2015 нікчемним, про що ОСОБА_3 довідався з письмового повідомлення відповідача 1 від 23.09.2015 № 8821/2268.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.12.2015 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду в судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 16.02.2016, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про зміну предмету позову наданої в судовому засіданні 26.01.2016. Зокрема, в тексті цієї заяви позивач уточнив пункт 1 прохальної чатсини позову виклавши його в такій редакції: «Визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича в частині визнання договору № 017-14953-230215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 23.02.2015, що укладений між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), нікчемним та застосування до нього наслідків нікчемності правочину (договору), яке оформлене наказом № 813 від 16.09.2015 (в тому числі додатки до нього), та визнати протиправним і скасувати рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, які оформлені відповідними наказами та/або рішеннями та/або протоколами, і якими вище вказаний договір № 017-14953-230215 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США від 23.02.2015 вважається нікчемний та/або визнано нікчемним та/або до нього вирішено застосувати наслідки нікчемності договорів (правочинів).».

Представник відповідача 1 в судовому засіданні заперечував проти позову, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях , в яких зазначено, що не включивши ОСОБА_3 до Повного переліку вкладників Банку уповноважена особа Фодну діяля у межах та на підставі наявних повноважень у зв'язку з визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 017-14953-230215 від 23.02.2015.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість, 26.01.2016 до канцелярії суду надійшли заперечення проти позову від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, датовані 25.01.2016. В своїх письмових запереченнях відповідач 1 зазначив, що за результатами здійснення уповноваженою особою Фонду перевірки вкладів фізичних осіб та поточних рахунків щодо певних фактів встановлено, що позивач є тією особою, яка не набула права на гарантоване відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду. А тому відповідно вказана особа правомірно не була включена відповідачем 1 до повного Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши думки представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до наявних матеріалів справи судом встановлено, що 23.02.2015 між ОСОБА_3 (Вкладником) і ПАТ «Дельта Банк» (Банком), в особі уповноваженого представника ОСОБА_6, був укладений письмовий договорів банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США за № 017-14953-230215. За умовами цього Договору Банк залучає вклад в сумі 4 000 доларів США на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п. .16 цього Договору, та по 24 травня 2015 року включно, для чого Вкладнику відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_3. Процентна ставка на суму вкладу становить 5,5 процентів річних.

Згідно п. 1.6 цього Договору зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку Вкладника, відритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього Договору.

На підтвердження факту зарахування коштів на вказаний вкладний (депозитний) рахунок у Банку в сумі 4 000 доларів США позивач надав суду копію платіжного доручення в іноземній валюті для фізичної особи, яка не здійснює підприємницьку діяльність, від 23.02.2015 № 46327497. Зі змісту цього платіжного доручення вбачається здійснення третьою особою - фізичною особою ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) переказу коштів з рахунку № НОМЕР_4 на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_3.

Між тим постановою правління Національного банку України № 692/БТ від 30.102014 було прийнято рішення про віднесення АТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних на строк 180 днів та запроваджено обмеження в його діяльності. Зокрема, Банку було заборонено проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантоване сума відшкодування за вкладом фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією Постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

03.11.2014 головою Ради директорів ПАТ «Дельта Банк» прийнятий наказ за № 2650 «Щодо стабілізації діяльності Банку», згідно якого з 04.11.2014 з метою стабілізації діяльності Банку запроваджено виконання певних обмежень, зокрема: щодо недопуску проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до 04.11.2014, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків.

Надалі, на підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 прийнято рішення за № 51 про запровадження з 03.03.2015 по 02.06.2015 тимчасової адміністрації та призначення уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 строк здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» продовження до 02.10.2015 включно.

Постановою правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

На виконання даної постанови Національного банку України від 02.10.2015 № 664 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 02.10.2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Даним рішенням розпочато процедуру ліквідації цього Банку та призначено уповноважену особу Фонду гарантування з делегуванням їй всіх повноважень ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначених ст.ст. 37, 38, 51, ч. 1 та 2 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Зі слів позивача він спочатку звернувся до відділень банків-агентів Фонду в телефонному режимі для отримання інформації щодо виплати коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк». Проте виплата ОСОБА_3 гарантованої суми відшкодування у ПАТ «Дельта Банк» здійснена не була з причини відсутності інформації про позивача в Загальному реєстрі вкладників Банку.

Натомість позивач отримав лист представника Банку від 23.09.2015 №8821/2268 «Повідомлення про нікчемність правочину», яким останнього повідомлено про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) № 017-14953-230215 від 23.02.2015 згідно п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також за даними виписки відділення ПАТ «Дельта Банк» по угоді № 017-14953-230215 від 23.02.2015, наданої на запит ОСОБА_3 листом Банку від 22.10.2015 № 05-3125864, з рахунку позивача № НОМЕР_3 згідно наказу № 813 від 16.09.2015 було проведено повернення коштів у сумі 4 000 доларів США внаслідок застосування наслідків нікчемності договору банківського вкладу № 017-14953-230215 від 23.02.2015.

Згідно довідки відділення ПАТ «Дельта Банк» від 11.11.2015 № 05-3125792, наданої позивачу, зазначено, що станом на 06.10.2015 на рахунку № НОМЕР_3 обліковувалася сума коштів у розмірі 4 000 доларів США.

Вважаючи таку відмову щодо не включення позивача до повного Переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, - ОСОБА_3 звернувся із цим позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (у тому числі фізична особа - підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до ч. 1. ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам у строк, встановлений цим Законом.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Фонд вносить Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку: 1) відповідно до плану врегулювання; 2) у разі закінчення строку тимчасової адміністрації банку та/або невиконання плану врегулювання; 3) в інших випадках, передбачених цим Законом.

Національний банк України зобов'язаний прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку протягом п'яти днів з дня отримання пропозиції Фонду про ліквідацію банку. Національний банк України інформує Фонд про прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку не пізніше дня, наступного за днем прийняття такого рішення.

Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Згідно із нормами ч. 1, 2 і 5 ст. 45 цього Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджений Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 «Про затвердження Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860.

У взаємозв'язку з наведеним, слід зазначити, що порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, визначений нормами ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону).

Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч. 2 ст. 27 Закону).

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства (ч. 3 і 4 ст. 27 цього Закону).

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 5 ст. 27 Закону).

Водночас, нормою ч. 6 ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує також переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до повноважень Фонду або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі, з дня початку процедури ліквідації банку належать, зокрема, складання реєстру акцептованих вимог кредиторів (внесення змін до нього) та здійснення заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

В силу приписів норм ч. 1 і 2 ст. 28 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти, що здійснюють такі виплати в готівковій або безготівковій формі (за вибором вкладника).

Згідно п. 3 і 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі - Положення № 14) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Пунктом 2 розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом 4 розділу IV Положення № 14 передбачено, що виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналіз вказаних судом вище положень законодавства дає підстави дійти до наступних висновків.

Виплата вкладів здійснюється Фондом з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування.

Така виплата здійснюється через банки-агенти на підставі відомостей Загального Реєстру (Реєстрі переказів).

В свою чергу відомості Загального реєстру формуються на підставі Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, який формується та подається до Фонду Уповноваженою особою Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

З контексту даних норм права в сукупності вбачається, що Перелік, який складається Уповноваженою особою, та Загальний реєстр вкладників, який затверджується Фондом, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається Уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається Уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом.

Крім того, у відповідності до п. 6 розд. ІІІ Положення № 14 протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Крім того, під час розгляду даної справи судом враховується наступне. Згідно ч. 1 - 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 зазначеного Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У разі отримання повідомлення Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. Такий нікчемний договір не може бути використаний для визначення ринкової ціни (ч. 5 ст. 38 цього Закону).

В редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності пов'язаних із банком осіб» від 02.03.2015 № 218-VIII (що діяла з 08.03.2015 до внесення змін до статті 38 Закону згідно із Законом України від 16.07.2015 N 629-VIII) наведені повноваження покладалися на виключно на уповноважену особу Фонду.

Вказана позиція щодо нікчемності правочину повністю узгоджуються з вимогами Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Так, згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Згідно з ч. 2 ст. 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Проаналізувавши текст договору банківського вкладу (депозиту) № 017-14953-230215 від 23.02.2015 суд встановив, що за умовами п. 1.8 цього Договору зарахування вкладу на рахунок позивача № НОМЕР_3 здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в банку, або готівкою через касу банку в день укладення сторонами цього договору. У разі, якщо, в день укладання сторонами цього договору, вкладник не здійснить перерахування коштів, що становлять суму вкладу на рахунок, цей договір вважається таким, що не був укладений.

Між тим з копії доданого позивачем до матеріалів позову платіжного доручення від 23.02.2015 № 46327497 вбачається, що кошти у розмірі 4 000 доларів США були перераховані на рахунок позивача іншою особою - ОСОБА_8 шляхом переказу коштів з рахунку НОМЕР_4. Докази про уповноваження позивачем іншою особи на вчинення переказу коштів від його імені та/або відкриття іншого рахунку у Банку матеріалами справи не містять.

При цьому розд. 10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 (що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за № 1172/8493) визначено порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам і використання коштів за цими рахунками.

Зокрема, згідно п. 10.1 зазначеної Інструкції, якщо фізична особа не має рахунків у цьому банку, то відкриття вкладного (депозитного) рахунку здійснюється в такому порядку: фізична особа має пред'явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу. Фізична особа - резидент додатково має пред'явити документ, виданий контролюючим органом, що засвідчує реєстрацію фізичної особи - резидента в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків; уповноважений працівник банку ідентифікує фізичну особу, яка відкриває рахунок, і підтверджує здійснення ідентифікації копіюванням вищезазначених документів у порядку, установленому главою 2 цієї Інструкції; між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок; на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Відповідно до п. 10.12 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, кошти на вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть бути внесені вкладником готівкою, перераховані з іншого власного вкладного (депозитного) або поточного рахунку. На вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи можуть зараховуватися кошти, які надійшли на ім'я власника рахунку від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше.

Положеннями п. 1 постанови правління Національного Банку України від 16.09.2013 № 365 «Про порядок надходження коштів в іноземній валюті на поточні рахунки фізичних осіб в межах України» встановлено, що надходження коштів в іноземній валюті в межах України на поточний рахунок в іноземній валюті фізичної особи (резидента або нерезидента) здійснюється виключно шляхом переказу коштів в іноземній валюті з іншого власного рахунку або шляхом унесення готівки власником рахунку.

Також, відповідно до п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк», затверджених Рішенням Ради директорів АТ «Дельта Банк» у вигляді протоколу № 14 від 20.03.2013, що є обов'язковими до застосування сторонами (умова договору), зарахування на вкладний (депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи не допускається (крім зарахування грошових сум від законного представника за вкладами на ім'я особи законним представником якої він є, та крім інших випадків, передбачених нормами діючого законодавства та/або продуктами Банку).

Таким чином, згідно положень зазначеної вище Інструкції, Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк» та відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая» у доларах США саме позивач мав внести грошові кошти на свій вкладний (депозитний) рахунок в банку № НОМЕР_3.

Фактично ж кошти на рахунок позивача були внесені третьою особою, шляхом безготівкового перерахування, що є порушенням вимог Інструкції та Правил банківського обслуговування фізичних осіб у АТ «Дельта Банк», та умов Договору.

Комісією з перевірки правочинів (договорів за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеною наказом уповноваженої особи Фонду від 29.05.2014 № 408, на виконання рішення виконавчої дирекції Фонду № 174/15 від 27.07.2015, було здійснено перевірку таких договорів (правочинів), на предмет виявлення договорів (правочинів), що є нікчемними з підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За результатами перевірки виявлено наявність ознак нікчемності у ряді договорів банківського вкладу (депозиту), що були укладені між ПАТ «Дельта Банк» і фізичними особами-клієнтами після 16.01.2015 включно (в тому числі з ОСОБА_3), що засвідчується наявним у матеріалах справи витягом з протоколу Комісії від 15.09.2015.

16.09.2015 уповноваженою особою Фонду прийнятий наказ № 813 «Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемності правочинів за вкладними операціями», згідно якого вирішено застосувати наслідки нікчемності правочинів договорів банківського вкладу, що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та перелік яких наведено в додатку №1 до цього наказу, зокрема, договір № 017-14953-230215 від 23.02.2015, укладений з ОСОБА_3 (№ 2407 переліку). А саме наказано у строк до 18 вересня 2015 року забезпечити автоматизацію процесу формування бухгалтерських проводок по поверненню коштів з депозитних рахунків, відкритих відповідно до договорів, або з поточних рахунків, на які відповідно до умов договорів були перераховані кошти після закінчення строку дії договорів або дострокового їх розірвання, на рахунки фізичних осіб, які здійснили перерахування коштів на вкладні рахунки, відкриті відповідно до умов договорів, перелік яких наведено в додатку № 1 до цього наказу, згідно реєстру операцій, наведеному в додатку № 2 до цього наказу (№ 2549 в реєстрі операцій між позивачем та ОСОБА_8.).

22.09.2015 згідно наказу уповноваженої особи Фонду № 836 «Про внесення змін до Наказу № 813 від 16.09.2015 року» вирішено не застосовувати наслідки нікчемності правочинів, з метою запобігання подвійного стягнення коштів, та анульовано проводки по поверненню коштів з депозитних рахунків, в тому числі з рахунку позивача.

Відповідно до письмових пояснень представника відповідача 1 (що оформлені у вигляді заперечень проти позову) в період дії постанови Національного банку України № 692/БТ від 30.10.2014 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії проблемних» певні фізичні особи-платники, на рахунках яких суми грошових коштів перевищувала суму граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, ініціювали перерахування з власних поточних і вкладних рахунків на вклади (депозити) інших фізичних осіб (серед яких був ОСОБА_3) сум коштів у розмірах, що є необхідними для подальшого відшкодування коштів Фондом ініціаторам переказів та/або отримувачам переказів.

На думку відповідача 1 укладання між Банком та фізичними особами після 16.01.2014 договорів банківського вкладу, за якими здійснювалося зарахування коштів на вкладні рахунки від фізичних осіб, які є кредиторами Банку, та які не могли розраховувати на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з огляду на перевищення залишків на рахунках розміру граничної суми відшкодування, мало наслідком надання Банком кредиторам-фізичним особам переваги над іншими кредиторами. При цьому така перевага полягала у можливості отримати відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через третіх осіб.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням наявних у справі матералів, суд погоджується з посиланнями відповідача 1 про те, що вказані обставини свідчать про те, що операції виконувались за ініціативою вкладника-кредитора Банку, який подрібнював свій вклад, та перерахував зі свого рахунку залишок суми коштів, що перевищував граничного розміру відшкодування грошових коштів Фондом, на вкладний (депозитний) рахунок позивача. Вказані дії відбувались з метою отримання коштів не від Банку і не за рахунок Банку, який в той момент вже не міг виконувати свої зобов'язання перед вкладниками щодо повернення належних їм коштів, а отримання коштів від Фонду, тобто за рахунок державних коштів. За таких обставин витрати Фонду значно збільшуються без будь-яких законних на те підстав.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що уповноважена особа Фонду Кадиров В.В. правомірно не включив позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов