Справа № 826/14352/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Шутовської І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А. на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Афіто" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Миргородський м'ясокомбінат №1" про визнання протиправними та скасування наказів

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Миргородський м'ясокомбінат №1", в якому з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просив:

визнати протиправним та скасувати накази Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. від 18 квітня 2015 року № 73/1 №73/2;

визнати протиправними та скасувати повідомлення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. про нікчемність правочинів від 20.04.2015 № 1026-6-21 та № 1027-6-21;

визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемка Р.А. щодо складання та направлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Комерційний центр "Афіто" повідомлень про нікчемність правочинів від 20.04.2015 № 1026-6-21 та №1027-6-21.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року позов задоволено частково:

визнано протиправним та скасовано накази Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А., № 73/1, 73/2 від 18.04.2015;

визнано протиправним та скасовано повідомлення про нікчемність правочину від 20.04.2015 № 1026/6-21 та № 1027/6-21 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А. було подано апеляційну скаргу, в якій він просив скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року та прийняти нову, якою в задоволенні адміністративного суду відмовити. На думку апелянта оскаржувана постанова була винесена судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін та третьої особи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 14.02.2014 між ПАТ «Європейський газовий банк» (банк) та ТОВ «Миргородський м'ясокомбінат № 1» (позивачльник) було укладено кредитний договір № 811-140214, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відкличну відновлювальну кредитну лінію з графіком погашення, з лімітом 2 500 000 грн.

Згідно з п. 3.1. цього договору, забезпечення зобов'язань за договором є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вулиця Хорольська, будинок 46-б, а саме: забійний цех, А-1, загальна площа 917 кв.м.; будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,6 кв.м. та транспортні засоби, що належать ТОВ «Комерційний центр «Афіто». У п. 3.2 зазначено, що у випадку погіршення платоспроможності Позичальника, або невиконання або неналежного виконання умов цього договору позичальником, або невиконання чи неналежного виконання умов договорів забезпечення позичальником/заставодавцем/поручителем/гарантом, позичальник зобов'язаний, на письмову вимогу Банку, надати інше або додаткове забезпечення за договором. (том 1 а.с. 44-47).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 14.02.2014 між позивачем та ПАТ «Європейський газовий банк» було укладено договір іпотеки №1260-140214/І, предметом іпотеки за яким є нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Полтавська область, місто Миргород, вулиця Хорольська, будинок 46-б, а саме: забійний цех, А-1, загальна площа 917 кв.м.; будівля охорони, Б-1, загальна площа 16,6 кв.м., що належать ТОВ «Комерційний центр «Афіто», загальна заставна вартість предмету іпотеки склала 913 180 грн. та договір застави транспортних засобів №1261-140214/А (том 1 а.с. 51-56, 63-68).

13 травня 2014 року, до кредитного договору внесено зміни, а саме зазначено, що кредит надається в строк з 14.02.2014 по 20.11.2014 та пункт 4.3.1 кредитного договору викладено в наступній редакції:

«Забезпечення зобов'язань за договором є майнові права на депозитні внески Сидоренка О.М. в сумі 110 464 доларів США 80 центів та 100 330 Євро 97 євроцентів розміщені в АТ «Єврогазбанк»» (том 1 а.с. 49).

14.02.2014 позивач уклав з ПАТ «Європейський газовий банк» договори про розірвання договору іпотеки № 1260-140214/І від 14.02.2015 та розірвання договору застави транспортних засобів № 1261-140214/А від 14.02.2015, в зв'язку з чим було внесено відповідні зміни до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (том 1 а.с. 59-40, 71).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 57 від 16.07.2014, прийнятим на підставі постанови НБУ від 16.07.2014 № 424 «Про віднесення ПАТ «Єврогазбанк» до категорії неплатоспроможних», з 17.07.2014 в АТ «Єврогазбанк» було розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації.

17.07.2014 Правлінням НБУ було прийнято постанову № 725 від «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «Єврогазбанк»». Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2014 № 121, з 18.11.2014 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Єврогазбанк».

18 квітня 2015 року відповідачем - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А. було прийнято накази № 73/1 та № 73/2, якими визнано нікчемними договори про розірвання договору іпотеки № 1260-140214/І та розірвання договору застави транспортних засобів № 1261-140214/А та 20.04.2015 надіслано позивачу повідомлення № 1026-6-21 та № 1027-6-21 (том 1 а.с. 73-75).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність вказаних наказів та повідомлень уповноваженої особи, виходячи з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин визначено, що Уповноважена особа Фонду має право, зокрема:

- вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку;

- укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом;

- продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій;

- повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

- звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку;

- залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством;

- призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду;

- приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю;

- зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі;- вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду;

- вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Так, частиною 2 статті 38 зазначеного Закону встановлено, що на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписам ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення щодо цього обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочинів очевидно недостатньо для визнання їх такими, оскільки воно, у випадку, який розглядається, нівелюється протилежним твердженням особи про дійсність правочинів.

Таким чином, за обставин відсутності у розпорядчому рішенні посилань на передбачені законом підстави визнання правочину нікчемним, таке рішення суб'єкта владних повноважень є необґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних наказів, оскільки останні не містять посилань на передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підстави для визнання правочинів нікчемними.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта, як на підставу визнання правочинів нікчемними на п. 1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якої правочини неплатоспроможного банку є нікчемними, у тому числі, якщо банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог, оскільки до кредитного договору № 811-140214 було внесено зміни, відповідно до яких нерухоме майно та транспортні засоби перестали бути об'єктом забезпечення зобов'язань, натомість банк отримав в якості забезпечення зобов'язань майнові права на суму 110 464, 80 Доларів США та 100 330, 97 євро.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні та додаткових поясненнях на наказ № 20 «Про перевірку договорів в ПАТ "Європейський газовий банк" від 19.07.2014, який не був доданий ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції, не спростовує правильності висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав задоволення апеляційної скарги та для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195,196,198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Європейський газовий банк" Оберемко Р.А. - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 22.02.2016 року

Головуючий суддя: Н.В. Безименна

Судді: В. О. Аліменко

А. Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.