Справа № 812/1395/15
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 лютого 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/1395/15

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

судді: Борзаниці С.В.

при секретарі: Ждановій Г.Є.

за участю

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Іванкевич О.С.,

третьої особи ОСОБА_3,

третьої особи ОСОБА_4 - не прибула,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними дій щодо накладення арешту на рухоме майно, визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; зобов'язання вчинити певні дії; визнання незаконними дій щодо проведення опису та арешту транспортного засобу; визнання незаконною та скасування постанови про проведення опису та арешту транспортного засобу, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного позову звернувся ОСОБА_5 з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, яким просив:

- визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції щодо накладення арешту на все рухоме майно, що належить третій особі - ОСОБА_4, а саме транспортний засіб марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1;

- визнати незаконною постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.09.2012, прийнятою відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції по виконавчому провадженню №26962078;

- скасувати постанову про арешт майна боржником та оголошення заборони на його відчуження від 06.09.2012, прийнятою відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції за виконавчим провадженням №26962078;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції виключити із Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження всього рухомого майна ОСОБА_4

В подальшому від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, яким просили суд:

-визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції щодо накладення арешту на все рухоме майно, що належить третій особі - ОСОБА_4, а саме: транспортний засіб марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1;

- скасувати постанову про арешт майна боржником та оголошення заборони на його відчуження від 06.09.2012, прийнятою відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції за виконавчим провадженням №26962078;

- скасувати постанову про арешт майна боржником та оголошення заборони на його відчуження від 06.09.2012, прийнятою відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції за виконавчим провадженням №26962078;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції виключити із Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження всього рухомого майна ОСОБА_4;

- визнати незаконними дії відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції щодо проведення опису та арешту транспортного засобу марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1;

- визнати незаконною постанову від 26.04.2013 про проведення опису та арешту транспортного засобу марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, прийнятою відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції за виконавчим провадженням №26962078;

- скасувати постанову від 26.04.2013 про проведення опису та арешту транспортного засобу марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, прийнятою відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, за виконавчим провадженням №26962078.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №26962078, відкрите на підстав виконавчого листа Сєвєродонецького міського суду Луганської області №2-150 від 14.01.2011 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 30185,40 грн. В рамках вказаного виконавчого провадження 06.09.2012 Відповідачем було видано постанову про арешт боржника - ОСОБА_4 та оголошено заборони на його відчуження. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №37688841 від 06.09.2012 об'єктом обтяження є все рухоме майно ОСОБА_4, зокрема автомобіль марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 30.11.2007. Позивач зазначає, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_4 від 14.09.1996, виданого Лисичанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, реєстровий номер №451 від 14.09.1996. Станом на сьогоднішній день шлюб не розірвано. Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі №428/5884/13-ц від 07.04.2014 від 07.04.2014 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності у спільній сумісній власності подружжя, було визнано, що автомобіль марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 є об'єктом спільної сумісної власності подружжя та визнано за ОСОБА_5 право власності на Ѕ його частки. Зазначене судове рішення набрало законної сили 18.04.2014. Дізнавшись про порушення свого права власності 14.11.2014, він звернувся на ім'я керівника ВДВС Сєвєродонецького МУЮ із заявою про зняття з вищевказаного автомобілю арешту у зв'язку із визначенням за ним права власності на Ѕ її частки. Оскільки відповіді на вказану заяву не було надано, він 21.01.2015 звернувся на ім'я керівника ВДВС Сєвєродонецького МУЮ із повторною заявою про зняття арешту з вказаного автомобілю з тих самих підстав, що викладалися у первинній заяві. 27.01.2015 за вих.№770/0851 відповідач надав відповідь, відповідно до якої зняття арешту з автомобілю є неможливим, оскільки на це потрібне рішення суду. Одночасно було роз'яснено про право звернення до суду за визнанням права власності на майно та зняття з нього арешту відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на вищевикладене, Позивач вважає, що дії Відповідача є незаконними та безпідставними, а накладення арешту на все рухоме майно боржника не ґрунтується на вимогах діючого законодавства України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав адміністративний позов у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні позовним вимогам. Крім того зазначив, що відповідно до вимог Інструкції про проведення виконавчих дій, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, то стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. Представник позивача звернув увагу суду, що відповідач до суду не звертався щодо визначення частки в спільній сумісній власності дружини та його для звернення на неї стягнення, рішення суду з цього питання не виносилося, що на його думку, є грубим порушенням вимог ст.19 Конституції України.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі посилаючись на те, що до ВДВС Сєвєродонецького МУЮ надійшов на примусове виконання виконавчий лист №2-150 від 14.01.2011, виданий Сєвєродонецьким міським судом Луганської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг у розмірі 28000,00 грн. та суму 3% річних за період з 28.08.2008 по 24.02.2010 в розмірі 1254,25 грн., судовий збір у розмірі 247,55 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 80,00 грн., витрати з надання правової допомоги в розмірі 603,60 грн., а всього - 30185,40 грн. Відповідно до норм чинного законодавства державним виконавцем були вжиті заходи з виконання судового рішення: винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, направлено запити до реєструючих органів м. Сєвєродонецька з метою виявлення рухомого або нерухомого майна боржника. 16.11.2011 в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна боржника ОСОБА_4 №26962078 за адресою її мешкання: АДРЕСА_1. 03.04.2012 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було винесено рішення про визнання права власності на майно, описане державним виконавцем, згідно акту опису й арешту № 26962078 за чоловіком боржника ОСОБА_5. 06.09.2012 до ВДВС Сєвєродонецького МУЮ надійшла заява стягувача ОСОБА_3 з проханням накласти арешт на все майно належне боржникові ОСОБА_4 На підставі поданої заяви державним виконавцем відповідно до ст.11, 57 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно відповіді БТІ м. Лисичаснька за ОСОБА_4 - боржником, зареєстровано на праві приватної власності швейна майстерня за адресою: АДРЕСА_2, але вищезазначене майно передано в іпотеку АТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» згідно договору іпотеки від 08.08.2007, зареєстрованого в реєстрі №1961. 28.03.2013 після неодноразових викликів боржника з метою отримання інформації про місцезнаходження арештованого автомобіля марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, для здійснення його опису й арешту, та у зв'язку з тим, що боржником не було надано до відділу відомостей щодо його місцезнаходження, що свідчить про те, що боржник навмисно переховує транспортний засіб, державним виконавцем на підставі ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про розшук автомобіля CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1. 14.11.2014 від представника боржника ОСОБА_5 надійшла заява про зняття арешту з автомобіля марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, у зв'язку з тим, що за ним визнано право власності на Ѕ частину вищезазначеного автомобіля. Згідно ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, але до відділу не було подано виконавчого документу про звільнення майна з-під арешту, у зв'язку з чим у державного виконавця не було законних підстав для зняття арешту з автомобіля, про що представнику боржника ОСОБА_5 було надано письмову відповідь. 17.02.2015 боржником було надано копії квитанцій про часткову сплату боргу на суму 9920 грн. Станом на 08.11.2015 залишок заборгованості по виконавчому листу №2-150 складає 20965,40 грн. Отже, у зв'язку з тим, що у боржника ОСОБА_4 крім автомобіля марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, місцезнаходження якого на сьогоднішній день невідоме, не має іншого майна, на яке можливо звернути стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем ОСОБА_3, на підставі вищевикладеного Відповідач вважає, що порушень щодо накладення арешту, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за виконавчим провадженням №26962078 від 06.09.2012 не виявлено, дії державного виконавця є правомірними, та просив відмовити ОСОБА_5 в задоволенні адміністративного позову.

Третя особа ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та підтримала заперечення представника відповідача.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не прибула, повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, пояснення третьої особи, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішення питання про наявність чи відсутність у діях державного виконавця порушень, слід виходити із загальних норм Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням норм інших законів та підзаконних актів, які регулюють спірні правовідносини.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Також відповідно до ч.1 ст. 57 вказаного Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту (ч.2 ст. 57 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Статтею 71 Сімейного кодексу України (способи та порядок поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя) визначено наступне.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно статті 73 Сімейного кодексу України (накладення стягнення на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя) за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами наступні обставини у справі.

На підставі виконавчого листа по справі №2-150, виданого Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 27.05.2011 (а.с.78 т.1), 02.06.2011 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 28000,00 грн. та суму 3% річних за період з 28.08.2008 по 24.02.2010 в розмірі 1254,25 грн., судовий збір у розмірі 247,55 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 80,00 грн., витрати з надання правової допомоги в розмірі 603,60 грн., а всього - 30185,40 грн. (а.с.79 т.1).

09.06.2011 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (а.с.80 т.1).

30.09.2011 було отримано відомості про наявність рухомого майна за боржником ОСОБА_4- автомобіля марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с.81 т.1).

15.11.2011 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт про неможливість встановлення майнового стану боржника - ОСОБА_4 (а.с.92 т.1)

16.11.2011 державний виконавець склав акт опису та арешту майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.82-86 т.1).

02.04.2012 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт про відсутність боржника - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.93 т.1)

Рішенням Сєвєродонецьким міським судом Луганської області від 03.04.2012 у справі №2-4024/11 було виключено з акту опису й арешту №26962078 від 16.11.2011, що належить ОСОБА_5 частини майна, зазначеного у акті (а.с.89-91 т.1).

06.06.2012 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт про відсутність боржника - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.95 т.1)

14.06.2012 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт про відсутність боржника - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.94 т.1)

06.09.2012 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.105 т.1)

28.03.2013 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: транспортного засобу марки CHERY моделі S11 QQ, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с.106 т.1)

13.05.2013 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт про відсутність боржника - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.96 т.1).

30.12.2013 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт про відсутність боржника - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.97 т.1).

Сєвєродонецьким міським судом Луганської області 07.04.2014 було винесене судове рішення, відповідно до якого за ОСОБА_5 визнано право власності на Ѕ частку транспортного засобу марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1 (а.с.87-88 т.1).

22.01.2015 державним виконавцем ВДВС Сєвєродонецького МУЮ було складено акт про відсутність боржника - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.98 т.1).

Відповідно до постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 13.12.2010, яку виніс оперуповноважений СДСБЕЗ Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області лейтенант міліції Говоруха Д.Ю., ОСОБА_4 пояснила, що у серпні 2008 року ОСОБА_3 запропонувала взяти у неї в борг гроші в розмірі 30 000 гривень, остання погодилась, так як на той час мала проблеми, пов'язані з хворобою свекрові. 28 серпня 2008 р. ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 гроші в сумі 30 000 гривень строком на 4 (чотири) місяці, про що свідчить розписка, яка написана власноруч ОСОБА_4 (а.с.6-7 т.2).

Вирішуючи питання щодо правомірності дій державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького МУЮ щодо арешту на рухоме майно: транспортний засіб марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, право власності на яке відповідно до рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07.04.2014, на Ѕ частки належить ОСОБА_5 - Позивачу, Ѕ частка належить ОСОБА_4 - Боржнику за виконавчим провадженням №26962078, суд виходить з наступного.

Особи, які перебувають у шлюбі на різних етапах находження в сімейних відносинах, вступають у різні правовідносини з іншими особами, як фізичними, так і юридичними. При цьому діє правило, передбачене статтею 65 СК, що при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. При цьому вони набувають права і створюють для себе обов'язки.

Спільними вважаються борги, зроблені обома з подружжя або хоча б одним із них (в тому випадку і без згоди з другим з подружжя), в інтересах обох подружжя або всієї сім'ї в цілому.

Так, відповідно до частини четвертої статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Особисті борги не тримають у собі цієї ознаки. Ними можуть бути борги, зроблені подружжям до реєстрації шлюбу, якими обтяжене майно, одержане подружжям в особисту приватну власність (наприклад, борги, які перейшли на подружжя в зв'язку удержанням спадку, стаття 1282 ЦК) і т. ін.

Питання про відповідальність щодо боргів виникає як при поділі спільного сумісного майна подружжя, так і незалежно від цього. Як правило, підставами для її виникнення слугує звернення кредитором вимоги до подружжя в зв'язку з неповерненням своєчасно боргів, зроблених одним із них.

Слід мати на увазі, що при виконанні судового рішення про стягнення боргу право вибору способу виконання рішення і наявного майна належить боржнику, відповідно до ч.5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, якщо йому державний виконавець чи боржник запропонують майно, яке знаходилося у користуванні, транспортні засоби та інше, а при цьому боржник має в кредитних установах гроші, цінні папери, акції, то кредитор, звичайно, має право вимагати повернення боргу чи виконання судового рішення грошима або цінними паперами, акціями, а якщо ці речі є спільним майном подружжя, то на його половину.

Як бачимо, сімейне законодавство тісно переплітається в частині накладення стягнення на майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя з цивільним, цивільно-процесуальним законодавством за способом і методам виконання цього стягнення.

Так, стягнення частки у праві спільної сумісної власності подружжя може мати місце тільки при її виділі в натурі.

Таке накладання стягнення може мати місце за певної умови. Ця умова передбачена статтею 391 ЦК України, якою зазначено, що кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Відповідно до статті 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї.

Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом.

У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу.

У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов'язків співвласника-боржника з проведенням відповідного перерахунку.

Реалізація частки у праві спільної часткової власності з прилюдних торгів має проводитися відповідно до вимог статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Мінюсту 2 листопада 1999 р. № 68/5 та інших законодавчих актів. Якщо ж буде постановлено рішення про переведення прав та обов'язків співвласника на кредитора, то відбудеться припинення права спільної власності між співвласником-боржником та іншими співвласниками, і кредитор стане новим учасником права спільної часткової власності. Новий співвласник повинен відповідно до розділу 25 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від 03.03.2004 р. своє право зареєструвати шляхом одержання свідоцтва про право власності.

Прикладом неможливості передачі для виконання обов'язку перед потерпілим або кредитором у зв'язку з неподільністю нерухомого майна в натурі може бути маломірний житловий будинок, однокімнатна квартира, транспортні засоби тощо. Доказом неподільності в натурі цих речей може слугувати тільки висновок експерта.

Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Це один із видів примусового виконання зобов'язання боржника, у якому є подружжя.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що третя особа по справі - ОСОБА_4, згідно її пояснень, зафіксованих працівником міліції, взяла у борг гроші в розмірі 30 000 гривень, так як на той час мала проблеми, пов'язані з хворобою свекрові. Таким чином, гроші в сумі 30 000 гривень, які ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 за договором позики, призначалися для свекрові - матері чоловіка ОСОБА_4 Тобто, судом встановлено, що договір позики між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений подружжям ОСОБА_4 в інтересах її сім'ї: для лікування матері чоловіка ОСОБА_5.

В наявності всі підстави для застосування положень статті 73 Сімейного кодексу України щодо встановлення обставин, які надавали право державному виконавцю накладати стягнення на рухоме майно: транспортний засіб марки CHERY, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, оскільки вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя Пошукало, а договір позики грошових коштів у сумі 30 000 гривень був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і вказані кошти були використані на її потреби: для лікування матері чоловіка ОСОБА_4.

Зазначені обставини виключають необхідність звернення державного виконавця з поданням до суду про визначення частки автомобіля, який знаходиться у спільній власності подружжя ОСОБА_5, на яку необхідно звернути стягнення.

Крім того, ані Позивач, ані третя особа ОСОБА_4 не надали та не зазначили доказів тому, що вони зверталися з вимогами про виділ в натурі майна, що є у спільній сумісній власності у вигляді спірного автомобіля. Також ані позивач, ані його представник, ані третя особа ОСОБА_4 не зазначили та не надали доказів неподільності в натурі транспортного засобу марки CHERY, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, у вигляді висновку експерта.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносинами. Позивачем та його представником не надано доказів порушення норм законодавства при вчиненні відповідачем виконавчих дій при накладенні арешту на рухоме майно: транспортний засіб марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), державний номер НОМЕР_1, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання незаконними дій щодо накладення арешту на рухоме майно: транспортний засіб марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, визнання незаконною та скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 06.09.2012, прийнятою Відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області за виконавчим провадженням №26962078; зобов'язання Відділу за виконавчим державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області виключити із Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про обтяження всього рухомого майна ОСОБА_4; визнання незаконними дій Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області щодо проведення опису та арешту транспортного засобу марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1; визнання незаконною та скасування постанови від 26.04.2013 про проведення опису та арешту транспортного засобу марки CHERY моделі S11 QQ типу- легковий (хетчбек), VIN-НОМЕР_2, зеленого кольору, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_1, прийнятою Відділом державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області за виконавчим провадженням №26962078 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 05 лютого 2016 року.

Суддя С.В. Борзаниця