Справа № 813/6585/15
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року № 813/6585/15

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Присташ І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Ільківа А.М., Лізогуба П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 про стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення з військової частини - польова пошта НОМЕР_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби в розмірі 11694,23 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що при звільнені з військової служби йому не виплачено одноразову грошову допомогу згідно з вимогами передбаченими Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримав, надав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Просив позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечили. Покликались зокрема на те, що позивач згідно з наказом МОУ КС ППО № 083 від 11.04.2000 звільнений з військової служби у за запас за пунктом 65 підпунктом "є" (за службовою невідповідністю). На виконання Указу Президента України "Про оголошення часткової мобілізації" від 14.01.2015 № 15/2015 наказом військового комісара Галицько-Франківського об`єднаного районного військового комісаріату м. Львова від 19.02.2015 № 33 позивач призваний на військову службу до Збройних Сил України за мобілізацією. 20.07.2015 позивач згідно з наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 593 по особовому складу, звільнений з військової служби у запас за пунктом "б" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я). Відтак, зазначили, що оскільки позивач був звільнений за станом здоров`я, а не був демобілізований, як цього вимагає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, то відповідно не набув права на виплату одноразової грошової допомоги. Крім того, представники відповідача зазначили, що перед мобілізацією позивач був звільнений з військової служби за службовою невідповідністю, що також унеможливлювало виплату позивачу одноразової грошової допомоги. З наведених підстав просили в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з наступного.

Судом встановлено, що на виконання вимог Указу Президента України "Про оголошення часткової мобілізації" від 14.01.2015 № 15/2015, позивача ОСОБА_1 згідно наказу військового комісара Галицько-Франківського об`єднаного районного військового комісаріату м. Львова від 19.02.2015 № 33 призвано для проходження військової служби у Збройних Силах України за мобілізацією.

20.07.2015 згідно з наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України № 593 по особовому складу, позивач ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за пунктом "б" частини 6 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я).

При звільненні з військової служби відповідачем не виплачено позивачу одноразову грошову допомогу. Позивач, не погоджуючись з такою невиплатою, звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (із змінами та доповненнями) одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби як одноразовий додатковий вид грошового забезпечення входить до складу грошового забезпечення.

Абзацом 1 п. 2 ст. 15 зазначеного Закону встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової служби, які звільняються з військової служби за віком, станом здоров`я чи у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, після закінчення строку контракту, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту командуванням, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Абзацом 7 п. 2 ст. 15 зазначеного Закону встановлено що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували у мирний час, за винятком тих осіб, які при звільненні з військової служби у мирний час не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Зазначена допомога виплачується на день демобілізації таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" 21.10.1993 № 3543-XII, демобілізація - це комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів , оргінв місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Відповідно до п. 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460, військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією та звільняються із служби після прийняття рішення про демобілізацію (крім військовослужбовців строкової військової служби) (далі - військовослужбовці), виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Виходячи із системного аналізу зазначених вище правових норм, суд приходить до висновку, що відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII та Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460, правових підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги позивачу ОСОБА_1 немає, адже позивач звільнений із служби не у зв`язку із прийняттям рішення про демобілізацію, а за станом здоров`я. Крім того, перед мобілізацією позивач був звільнений з військової служби за службовою невідповідністю, що також унеможливлювало виплату позивачу одноразової грошової допомоги.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно із ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

Судові витрати згідно із ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 7-11, 14, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати стягненню з позивача не підлягають.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та підписано 22.02.2016 року.

Суддя Сидор Н.Т.