Справа № 815/1184/14
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/1184/14

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року по справі за адміністративним позовом малого підприємства «Вланев» (товариство з обмеженою відповідальністю) до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 21 березня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд задовольнив адміністративний позов малого підприємства «Вланев» (товариство з обмеженою відповідальністю) та скасував постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області № 15 від 23.01.2014 року, якою на Мале підприємство «Вланев» (товариство з обмеженою відповідальністю) накладений штраф у розмірі 12 180 грн.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції ухвалив оскаржену постанову з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки твердження суд першої інстанції про відсутність факту допуску інспектора до об'єкту перевірки спростований встановленими у судовому засіданні обставинами, які стосуються факту присвоєння об'єктам нерухомості нових адрес відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 1803 від 04 вересня 2003 року, № 2479 від 10.10.2003 року.

Також апелянт вважає такими, що не відповідають дійсності висновки суду першої інстанції щодо створення для інспектора ІДАБК в Одеській області всіх умов для допуску до перевірки, оскільки посадова особа ІДАБК в Одеській області була допущена до адміністративної будівлі, в той час як направлення на перевірку стосувалось 56 елінгів за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 90.

Наявність перешкод у допуску до проведення перевірки, на думку апелянта, підтверджена також і показаннями свідків, зокрема директора позивача, який пояснив, що до перевірки надані всі матеріали: копії технічних паспортів, копії свідоцтв про право власності, але у допуску безпосередньо до приміщень елінгів, було відмовлено з посиланням на наявність договорів оренди елінгів, орендарі яких не були залучені до перевірки, внаслідок чого у директора позивача були відсутні повноваження для проникнення у приміщення. При цьому апелянт посилається на п. 4.2 Договорів оренди, відповідно до якого орендодавець наділений правом вільного доступу до приміщень, які орендуються.

Не погоджується апелянт і з твердженням суду першої інстанції, що за адресою проведення перевірки не виконувались будівельні роботи, оскільки ця обставина, на думку апелянта, спростовується дослідженими в суді першої інстанції документами які підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту у 2008 році. При цьому апелянт зазначає, що наявність відповідного документу, не може достеменно гарантувати відсутність виконання будівельних робіт безпосередньо на момент проведення перевірки.

За таких обстави, з посиланням на п.п. 3 п. 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року, апелянт вважає, що не відповідає дійсності і висновок суду першої інстанції про те, що на об'єкті перевірки, який не є об'єктом будівництва, не може бути проведено перевірку.

Посилається апелянт і на те, що відповідно до наданих на перевірку копій документів, право власності на елінги було оформлено на підставі рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2003 року по справі № 9/277-03-8820 та розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 3016 від 20.10.2005 р., в той час як суду був наданий документ, який нібито підтверджує прийняття в експлуатацію закінченого будівництво об'єкту у 2008 році. Апелянт вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним фактам.

Таким чином, апелянт зазначає про неповне з'ясування судом першої інстанції фактичних обставин, які мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Мале підприємство «Вланев» (товариство з обмеженою відповідальністю) письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що мале підприємство «Вланев» (товариство з обмеженою відповідальністю) зареєстроване Виконавчим комітетом Одеської міської ради 09.06.1999 року за № 1008810 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 258491 (а.с.25).

На підставі вимоги Чорноморської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері Одеської області від 21.11.2013 року № 16-86/1621 (а.с.217-218), направлення на здійснення позапланової перевірки № 3136 від 10.12.2013 року (а.с.215) співробітник Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області ОСОБА_3 провів позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил МП «Вланев» (ТОВ) на об'єкті: вул. Новоберегова, 90, м. Одеса.

Також суд першої інстанції встановив, що за результатами цієї перевірки 08.01.2014 року відповідач склав акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно - будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, що є порушення позивачем п.1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п.1 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року (а.с.219).

Одночасно з актом про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно - будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій, відповідач склав протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08.01.2014 року (а.с.220).

Суд першої інстанції встановив, що на підставі акту перевірки та протоколу відповідач прийняв постанову № 15 від 23.01.2014 р. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»), в розмірі 12 180 грн.

Ухвалюючи оскаржену постанову суд першої інстанції встановив необґрунтованість висновків відповідача про те, що позивач не допустив посадову особу Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області на об'єкти будівництва для виконання покладених на неї функцій.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що відповідно до оскарженої постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 23.01.2014 року № 15 позивач не допустив відповідача до об'єкта, розташованого за адресою: вул. Новоберегова, 90, м. Одеса,

10 грудня 2013 року відповідач вперше прибув на об'єкт позивача з метою проведення позапланової перевірки та ззовні оглянув територію об'єкта, що також підтверджено показаннями свідків - ОСОБА_2 директора МП «Вланев» (ТОВ) ОСОБА_2 та головного державного інспектора інспекційного відділу № 1 Інспекційного управління в м. Одесі Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області ОСОБА_3

Також суд першої інстанції зазначив, що відповідно до показань свідків, вхід до комплексу будівель є вільним, головний державний інспектор інспекційного відділу № 1 Інспекційного управління в м. Одесі Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області ОСОБА_3 відвідав адміністративну будівлю, яка розташована за адресою: вул. Новоберегова, 90, м. Одеса, та отримав там документи на свій запит.

При цьому суд першої інстанції встановив, що за адресою: вул. Новоберегова, 90, м. Одеса (яка зазначена в оскарженій постанові) знаходиться адміністративна будівля, до якої відповідач був допущений і де він отримав документи, в той час як не допуск інспектора до об'єкту перевірки, стосується елінгів, які знаходяться по вул. Новобереговій, а будучи допитаним у якості свідка інспектор не зміг вказати точні адреси елінгів в які його не допустили.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що за адресою: вул. Новоберегова знаходиться 56 елінгів, 26 з яких знаходяться у приватній власності позивача, відповідно до свідоцтв про право власності та витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.34-35, 39-40, 44-45, 49-50, 54-55, 59-60, 64-65, 69-70, 74-75, 79-80, 84-85, 89-90, 94-95, 99-100, 104-105, 109-110, 114-115, 119-120, 124-125, 129-130, 134-135, 139-140, 144-145, 149-150, 154-155, 159-160), частину яких позивач передав у строкове платне користування іншим особам відповідно до договорів оренди нерухомого майна та актів прийому-передачі майна (а.с.161-176).

Також суд першої інстанції зауважив, що відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради «Про присвоєння поштової адреси яхт-клубу та спортивно-оздоровчого комплексу в районі 8-ї станції Великого Фонтану» від 04.09.2003 року № 1803 та відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради «Про внесення доповнення у розпорядження райадміністрації № 1803 від 04.09.2003 року «Про присвоєння поштової адреси закінченим будівництвом об'єктам яхт-клубу та спортивно-оздоровчому комплексу по вул. Новобереговій, 90» від 10.10.2003 року № 2479 присвоєно закінченим будівництвом приміщенням будівель по вул. Новобереговій, 90 окремі поштові адреси (а.с.189-192).

Оскільки інспектор, який проводив перевірки та який був допитаний у якості свідка, не зміг пояснити які саме елінги мав намір перевірити з середини (вказати їхні адреси), а в оскарженій постанові зазначена одна будівля під номером 90, яка не є елінгом, суд першої інстанції дійшов висновку, що позиція відповідача про не допуск до об'єкта будівництва є недоведеною.

Так само, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем факту здійснення на час перевірки будівництва, оскільки об'єкт по вул. Новобереговій, 90 є закінченим об'єктом будівництва, зданим в експлуатацію, як і елінги, які є у власності МП «Вланев» (ТОВ), які є завершеним будівництвом об'єктами, що були здані в експлуатацію у 2008 році, що підтверджено матеріалами справи (а.с.-31-33, 36-38, 41-43, 46-48, 51-53, 56-58, 61-63, 66-68, 71-73, 76-78, 81-83, 86-88, 91-93, 96-98, 101-103, 106-108, 111-113, 116-118, 121-123, 126-128, 131-133, 136-138, 141-143, 146-148, 151-153, 156-158, 193-194).

Таким чином, з посиланням на приписи п.1 ч. 4 ст. 41 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 1 ст. 71, ч. 2 ст. 72 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є постанова ІДАБК в Одеській області № 15 від 23 січня 2014 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с. 221), відповідно до якої МП «Вланев» (ТОВ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та на МП «Вланев» (ТОВ) накладений штраф в розмірі 12 180 грн.

За змістом постанови № 15 від 23 січня 2014 року (а.с. 221) про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, підставою для її прийняття є акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08 січня 2014 року та протокол про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності від 08 січня 2014 року, які складені за результатами позапланової перевірки на об'єкті за адресою: вул. Новоберегова, 90.

Апеляційний суд зазначає про невідповідність підстав за яких прийнята оскаржена постанова № 15 від 23 січня 2014 року, оскільки, відповідно до матеріалів справи акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08 січня 2014 року та протокол про накладення штрафу у сфері містобудівної діяльності від 08 січня 2014 року не складались.

08 січня 2014 року головним державним інспектором інспекційного відділу № 1 Інспекційного управління в м. Одесі Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області ОСОБА_3 були складені:

- акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій (а.с. 219);

- протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (а.с. 220).

Відповідно до акту від 08.01.2014 р. про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій та протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 08.01.2014 року, порушення позивачем п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» полягає у тому, що директор МП «Вланев» (ТОВ) ОСОБА_2 08 січня 2014 року не допустив посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкт будівництва для візуального обстеження об'єкту на предмет проведення реконструкції та експлуатації елінгів для відпочинку яхтсменів, що знаходяться за адресою: вул. Новоберегова, 90, м. Одеса.

Апеляційний суд встановив, щовідповідно до матеріалів справи (технічних паспортів, свідоцтв про право власності, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно) у власності МП «Вланев» (ТОВ) перебувають наступні об'єкти нерухомості:

- елінг № 31, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/73 (а.с. 31-35);

- елінг № 28, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/70 (а.с. 36-90);

- елінг № 35, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/77 (а.с. 41-45);

- елінг АДРЕСА_3 (а.с. 46-50);

- елінг № 24, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/66 (а.с. 51-55);

- елінг № 23, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/65 (а.с56-60);

- елінг № 20, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/62 (а.с. 61-65);

- елінг № 19, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/61 (а.с. 66-70);

- елінг № 12, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/55 (а.с. 71-75);

- елінг № 11, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/54 (а.с. 76-80);

- елінг № 10, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/53 (а.с. 81-85);

- елінг № 9, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/52 (а.с. 86-90);

- елінг АДРЕСА_4 (а.с. 91-95)

- елінг № 56, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/97 (а.с. 96-100);

- елінг № 54, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/94 (а.с. 101-105);

- елінг № 52б, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/91 (а.с. 106-110);

- елінг № 52а, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/90 (а.с. 111-115);

- елінг № 47, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/88 (а.с. 116-120);

- елінг № 46, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/87 (а.с. 121-125);

- елінг № 43, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/85 (а.с. 126-130);

- елінг АДРЕСА_1 (а.с. 131-135);

- елінг № 16, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/58 (а.с. 136-140);

- елінг № 26, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/68 (а.с. 141-145);

- елінг № 32, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/74 (а.с. 146-150);

- елінг № 34, за адресою Одеська область, м. Одеса, вул. Новоберегова, буд. 90/76 (а.с. 151-155);

- елінг АДРЕСА_2 (а.с. 156-160);

Таким чином, у власності позивача перебуває 26 елінгів за різними номерами по вул. Новоберегова, у м. Одесі. При цьому апеляційний суд зазначає, що вимога прокуратури, яка стала підставою для проведення позапланової перевірки (а.с. 216-218), направлення № 3136 від 10.12.2013 р. на здійснення позапланової перевірки (а.с. 215), акт від 08.01.2014 року про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на об'єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій (а.с. 219) та протокол від 08.01.2014 р. про правопорушення у сфері містобудівної діяльності містять адресу об'єкта перевірки вул. Новоберегова, 90, у м. Одесі. Окрім іншого, апеляційний суд зазначає, що вимога прокуратури та направлення на перевірку містять інформацію про перевірку 56 елінгів по вул. Новоберегова, 90, у м. Одесі.

Також, відповідно до матеріалів справи чотири елінгі, які перебувають у власності позивача, надані в оренду, зокрема:

- елінг АДРЕСА_1, відповідно до договору оренди нерухомого майна від 01.10.2013 року, укладеного з гр. ОСОБА_5, (а.с. 161-164);

- елінг АДРЕСА_2, відповідно до договору оренди нерухомого майна від 01.08.2013 року, укладеного з гр. ОСОБА_6 (а.с. 165-168);

- елінг АДРЕСА_3, відповідно до договору оренди нерухомого майна від 22.10.2013 року, укладеного з гр. ОСОБА_7 (а.с. 169-172);

- елінг АДРЕСА_4, відповідно до договору оренди нерухомого майна від 05.10.2013 року, укладеного з гр. ОСОБА_8 (а.с. 173-176).

Зазначені договори оренди нерухомого майна є однотипними та за умовами п.п. 4.1.2, якого, орендодавець (ПП «Вланев» (ТОВ) має право к допуску приміщення, яке орендується, для здійснення контролю за станом приміщення та обладнання, виконання орендатором умов договору.

Таким чином, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта щодо наявності у позивача вільного доступу до приміщень елінгів, які передані в оренду, за умовами договорів оренди, з посиланням на п. 4.2 договору оренди, оскільки зазначений пункт містить обов'язки орендодавця щодо передачі майна орендарю за актом приймання-передачі.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у позивача повноважень на допуск посадових осіб Інспекції до приміщень елінгів № 1, № 3, № 18 та № 27, за відсутності орендарів.

Також безпідставними є доводи апелянта щодо помилковості висновків суду першої інстанції про відсутність факту не допуску інспектора відповідача до об'єкту перевірки, оскільки, як правильно встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи та не спростовано апелянтом, розташування об'єктів перевірки зазначено за адресою м. Одеса, вул. Новоберегова, 90, в той час як належні позивачу елінги за зазначеною адресою не розташовані.

Апеляційний суд зазначає, що допитані у якості свідків директор позивача та інспектор, який складав акт не допуску, надали свідчення щодо допуску інспектора до приміщення, яке розташоване за адресою перевірки, а саме за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 90. При цьому апеляційна скарга не містить заперечень чи зауважень щодо встановленого факту.

Апеляційний суд вважає припущеннями доводи апелянта стосовно того, що документи про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту у 2008 році не можуть бути належними доказами, які б достеменно гарантувати відсутність виконання будівельних робіт безпосередньо на момент проведення перевірки.

Суд першої інстанції правильно встановив, та це підтверджено матеріалами справи, що належні позивачу на праві власності елінги, у встановленому законом порядку здані в експлуатацію, а право власності зареєстровано відповідно до вимог чинного законодавства.

Апеляційний суд відхиляє сумніви апелянта стосовно набуття позивачем права власності на елінги на підставі судового рішення 2003 року, розпоряджень Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради 2005 року та нібито прийняття в експлуатацію закінченого будівництво об'єкту у 2008 році, на суд першої інстанції не звернув належної уваги.

При цьому апеляційний суд зазначає, що:

- рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2003 року по справі № 9/277-03-8820 набрало законної сили, в той час як апелянт не надав належних та допустимих доказів скасування цього судового рішення;

- апелянт не надав належних та допустимих доказів скасування у встановленому законом порядку (відповідного судового рішення) розпоряджень Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради № 1803 від 04.09.2003 р. «Про присвоєння поштової адреси яхт-клубу та спортивно -оздоровчого комплексу в районі 8-ї станції В.Фонтану», № 2479 від 10.10.2003 р. «Про внесення змін у розпорядження рай адміністрації № 1803 від 04.09.2003 р. «Про присвоєння поштової адреси яхт-клубу та спортивно -оздоровчого комплексу в районі 8-ї станції В.Фонтану» та розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 3016 від 20.10.2005 р. на підставі якого позивачу видані свідоцтва про право власності на елінги, замість рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2003 року по справі № 9/277-03-8820, зареєстрованого в КП МБТІ та РОН від 22.04.2005 р., про зазначено безпосередньо в свідоцтвах про право власності.

Апеляційний суд зазначає, що розпорядженням Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради № 1803 від 04.09.2003 р. «Про присвоєння поштової адреси яхт-клубу та спортивно -оздоровчого комплексу в районі 8-ї станції В.Фонтану», до якого розпорядженням № 2479 від 10.10.2003 р. були внесенні зміни, які стосуються присвоєння окремих поштових адрес приміщенням елінгів, зокрема і тим, що на час виникнення спірних правовідносин, належать на праві власності позивача. (а.с. 189-192.)

В подальшому рішенням господарського суду Одеської області від 08.12.2003 року по справі № 9/277-03-8820 (а.с. 206-211) за ПП «Вланев» (ТОВ) було визнано право власності на цілісний майновий спортивно-оздоровчий комплекс, який окрім іншого, на час ухвалення судового рішення (2003 рік) складався з 56 елінгів.

Відповідно до зазначеного рішення суду КП МБТІ та РОН 22.04.2005 р. та розпоряджень райадміністрації було зареєстровано право власності за ПП «Вланев» (ТОВ) на елінги № 31, № 28, № 35, № 27, № 24, № 23, № 20, № 19, № 12, № 11, № 10, № 9, №1, № 56, № 54, № 52б, № 52а, № 47, № 46, №43, № 18, № 16, № 26, № 32, № 34, № 1, про що зазначено у свідоцтвах про право власності на зазначені об'єкти (а.с. 35, 90, 45, 50, 55, 60, 65, 70, 75, 80, 85, 90, 95, 100, 105, 110, 115, 120, 125, 130, 135, 140, 145, 150, 155, 160).

14 листопада 2005 року відповідно до Акту державної технічної комісії про прийняття закінченого будівництва об'єкта в експлуатацію (а.с. 193-194), відповідною комісією був прийняти в експлуатацію спортивно-оздоровчий комплекс в районі яхт-клубу на 8-й ст. І.Фонтану, в якому зазначено, окрім іншого, модулі для відпочинку у кількості 31 шт.

19 листопада 2008 року на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 3016 від 20.10.2005 р. позивачу видані свідоцтва про право власності на елінги, замість рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2003 року по справі № 9/277-03-8820, зареєстрованого в КП МБТІ та РОН від 22.04.2005 р.

Право власності зареєстровано ПП «Вланев» (ТОВ) 25.11.2008 року, про що зазначено у витягах про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 34, 39, 44, 49, 54, 59, 64, 69, 74, 79, 84, 89, 94, 99, 104, 109, 114, 119, 124, 129, 134, 139, 144, 149, 154, 159).

Відповідно до норм цивільного законодавства, право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, при цьому чинне законодавство не встановлювало та не встановлює часовий проміжок за який власник зобов'язаний зареєструвати своє право власності. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є безумовною ознакою набуття особою права власності на нерухоме майно, проте питання коли здійснити державну реєстрацію права власності власник вирішує самостійно на власний розсуд.

Таким чином, доводи апелянта щодо дат ухвалення судового рішення, прийняття розпоряджень органом місцевого самоврядування, прийняття об'єкта до експлуатації та державної реєстрації права власності, не відноситься до суті спору, яка стосується оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме за не допуск до об'єкта перевірки.

Надуманими та такими, що не відповідають дійсності є доводи апелянта щодо протиправного висновку суду першої інстанції про відсутність у відповідача повноважень на здійснення перевірки на об'єкті, який не є об'єктом будівництва. При цьому апеляційний суд зазначає, що мотивувальна частина оскарженої постанови не містить саме такого висновку суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, належними та допустимими доказами не довела факт не допуску інспектора до об'єкта перевірки, який зазначений в направленні та у вимозі прокуратури, а саме за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 90, у зв'язку з чим відсутній факт порушення позивачем вимог п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», що є правовою підставою для скасування оскарженої постанови.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 11, 69-72, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 21 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П. Коваль

суддя О.О.Кравець