Справа № 806/154/16
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Житомир справа № 806/154/16

категорія 10

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сичової О.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області (реорганізоване в Новоград -Волинське об"єднане управління Пенсійного фонду України Житомирської області) про визнання протиправною відмови, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила: -визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звільнити її від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з подальшим поверненням помилково сплачених коштів, стягнутих за договором купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 11.01.2016, в сумі 2072,62 грн.;

- зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області звернутися з поданням до Головного управління державного казначейства України у Житомирській області або до його відповідного підрозділу щодо повернення їй помилково зарахованого до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2072,62 грн., що передбачено п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що за договором купівлі - продажу від 11.01.2016 придбала квартиру по АДРЕСА_1. При нотаріальному оформленні вказаного договору була змушена сплати збір на державне обов'язкове пенсійне страхування в сумі 2072,62 грн. - 1% від вартості придбаного нерухомого майна. У січні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області із заявою, в якій просила винести рішення та звільнити її від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, зобов'язати відповідні органи повернути їй помилково сплачені кошти в сумі 2072,62 грн., оскільки житло придбано нею вперше. Однак Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області листом від 25.01.2016 №412/07 у поверненні коштів відмовило. Позивач вважає, що відмова є протиправною, а зазначена сума збору стягнута безпідставно у зв'язку з чим підлягає поверненню.

Позивач надіслав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача надав до суду клопотання про заміну відповідача по справі. В поданих запереченнях зазначив, що у разі надання особою, що придбаває нерухоме майно вперше, документу, виданого органом, до компетенції якого це відноситься, він буде звільнений від сплати збору. Враховуючи, що на даний час такого органу не існує, особою, що придбаває житло вперше, може бути визнано виключно у судовому порядку згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, зокрема, у відповідності до рішення суду про встановлення юридичного факту про те, що громадянин придбав житло вперше.Просив в задоволенні позову відмовити ,а розгляд справи провести в письмовому провадженні без його участі.

Так як відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1055 "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України" внаслідок реорганізації з 12 лютого 2016 року Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області перейменовано на Новоград- Волинське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області суд у відповідності із ст. 55 КАС України міняє відповідача по справі з Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області на Новоград- Волинське об"єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України, на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) за договором купівлі-продажу квартири від 11 січня 2016 року (а.с.9-10) придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

При купівлі квартири обов'язковою вимогою, необхідною для нотаріального оформлення договору купівлі - продажу квартири, була сплата 1% збору на державне пенсійне страхування від вартості придбаного нерухомого майна. На виконання даної вимоги позивачем сплачено 2072,62 грн., отримувач Держбюджет, що підтверджується квитанцією № 51 (а.с.8).

У січні 2016 року, вважаючи, що зазначений збір сплачено нею помилково, позивач звернулася із заявою до Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області про повернення суми сплаченого збору в розмірі 2072,62 грн., з тих підстав, що житло нею придбано вперше. (а.с.14)

Листом від 25.01.2016 № 412/07 Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області відмовило позивачу в повернені сплачених коштів. При цьому відповідач посилався на те, що сплачений позивачем збір на обов'язкове державне пенсійне страхування на розрахункові рахунки Управління не надходив. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами державного казначейства України з відповідних рахунків, відкритих в органах Державного казначейства України шляхом оформлення розрахункових документів. Також було зазначено, що забезпечення виконання законодавства з повернення платнику помилково сплаченого збору у зв'язку з ненаданням пільг зі звільнення від сплати вищевказаного збору можливе лише за умови надання, зокрема, документів, які підтверджують факт помилкового справляння збору при придбанні житла вперше. (а.с.15)

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 67 Конституції України встановлено, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР.

У відповідності до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 400/97-ВР, платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об'єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Аналогічні приписи містить пункт 15-1 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 року № 1740, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Проаналізувавши вказані норми Закону та Порядку, суд приходить до висновку, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема, квартири, вперше не є платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1 % від вартості нерухомого майна (житлового будинку), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

Таким чином, важливою обставиною для правильного вирішення питання про необхідність сплати фізичною особою збору на обов'язкове державне пенсійне страхування від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, є встановлення факту придбання особою житла вперше.

Статтею 210 Цивільного кодексу України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV зі змінами та доповненнями.

У статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію (абз. 3 ч. 5 ст. 3 вказаного Закону).

Із наявних у матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заброн відчуження об"єктів нерухомого майна №51513659 від 11.01.2016 сформованих приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Качан В.О., встановлено, що позивач уклала лише один договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Також слід зазначити, що не було зареєстровано право власності на нерухоме майно за позивачем і станом на 31.12.2012 року, про що свідчить довідка Комунального підприємства "Новоград-Волинське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації" №4 від 20.01.2015 (а.с. 12).

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Усупереч наведеним приписам, відповідач суду доказів придбання позивачем житла не вперше не надав.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач дійсно 11.01.2016 вперше придбала нерухоме майно (квартиру) по вищевказаній адресі за договором купівлі-продажу квартири, і при його нотаріальному посвідченні безпідставно сплатила збір на обов'язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 2793,17 грн., який підлягає поверненню позивачу, оскільки відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" останній не є платником зазначеного збору.

З огляду на викладене, суд вважає, протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області в повернені позивачу збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2072,62 грн., сплаченого при укладенні договору купівлі - продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1, а позовні вимоги в цій частині обґрунтованими.

Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача звернутися з поданням до Головного управління державної казначейської служби України у Житомирській області про повернення йому помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 2072,62 грн., то суд зазначає наступне.

Частиною 3 статті 3 Закону № 400/97-ВР визначено, що платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують до Державного бюджету України у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно зі пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов'язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

У відповідності до пункту 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яким установлено, зокрема, механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимога про зобов'язання відповідача звернутися з поданням, передбаченим п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, до Головного управлінням державного казначейства України у Житомирській області про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на обов'язкове державне пенсійне страхування за договором купівлі-продажу квартири в сумі 2072,62 грн. також підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 94,128, 158-163, 167, 186, 254 КАС України

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському та Новоград-Волинському районі Житомирської області (реорганізоване в Новоград - Волинське об"єднане управління Пенсійного фонду України Житомирської області) звільнити ОСОБА_1 від сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з подальшим поверненням помилково сплачених коштів, стягнутих за договором купівлі - продажу квартири по АДРЕСА_1 від 11.01.2016, в сумі 2072,62 грн.

Зобов'язати Новоград -Волинське об"єднання управління Пенсійного фонду України Житомирської області (правонаступникУправління Пенсійного фонду України в м. Новограді-Волинському ) звернутися з поданням до Головного управління державного казначейства України у Житомирській області або до його відповідного підрозділу щодо повернення ОСОБА_1 помилкового зарахованого до бюджету збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 2072,62 грн., що передбачено п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013.

Відшкодувати ОСОБА_1 з Державного бюджету 551,21грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 23 лютого 2016 р.