Справа № 824/1285/15-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1285/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Спіжавка Г.Г.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

16 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сторчака В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції про зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом в якому просила: змінити ім'я позивача ОСОБА_4 на ОСОБА_5; зобов'язати відповідача зареєструвати так зміну.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 09.07.2015 в задоволенні адміністративного позову відмовлено повінстю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

При цьому, ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.02.2016 прийнято відмову позивача від частини позовних вимог про зміну прізвища позивача з ОСОБА_4 на ОСОБА_4, та в цій частині провадження в адміністративній справі закрито.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач зверталася до відповідача з заявами про зміну імені неповнолітнього з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_1На вказані звернення відповідачем було надано відповідь про неможливість зміни імені з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме, в частині зміни по батькові.

Так, у листі від 13.05.2015 №910/04-01-09 ОСОБА_3 було роз'яснено порядок зміни прізвища та ім'я фізичної особи, у відповідності до ст. 295 ЦК України, а також те, що своє ім'я в частині по батькові фізична особа має право змінити лише у випадку зміни його батьком свого імені. Окрім того, повідомлено, що ще однією підставою зміни по батькові дитини є усиновлення.

У висновку про відмову зміни імені з ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачем повідомлено ОСОБА_3 про відмову у зміні імені в частині по батькові, а також, повідомлено про те, що актовий запис про народження № 366 від 10.061999, складений відділом ДРАЦС РС по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області містить подвійне прізвище дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 що не відповідає пред'явленому свідоцтву про народження ОСОБА_3 НОМЕР_1

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки згідно чинного законодавства перелік підстав для внесення змін до актового запису щодо зміни ім'я є виключним, зокрема, в частині зміни по батькові у випадку зміни її батьком свого власного імені.

Колегія судів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 19 Конституцій України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 295 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я й порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 149 Сімейного кодексу України у разі, якщо батько змінив своє ім'я, по батькові дитини, яка досягла чотирнадцяти років, змінюється за її згодою.

Аналогічні положення закріплені у абзаці 5 пункту 1 розділу 5 Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 22.11.2007 №1154/5) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.11.2007 за №1305/14572 (далі - Правила).

При цьому, в абзацах 1 та 2 пункту 1 розділу 5 Правил зазначено, що ім'я фізичної особи, яка є громадянином України, складається з прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить, й фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на власний розсуд змінити своє прізвище та (або) власне ім'я.

Механізм прийняття та розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичних осіб - громадян України визначений Порядком розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №915 (далі - Порядок), відповідно до п.2 якого заяви про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) (далі - імені) громадян України, які проживають на території України, приймає, розглядає, а також веде їх облік відділ реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання.

Так, зміст наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що під словом "ім'я" мається на увазі прізвище, власне ім'я та по батькові.

Абзацом 1 пункту 3 Порядку встановлено, що заява про зміну імені подається у письмовій формі за умови пред'явлення паспорта громадянина України, а у разі, коли заявник постійно проживає за кордоном, - за умови пред'явлення паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до абзацу 4 п. 3 Порядку фізична особа, яка досягла шістнадцятирічного віку, але не отримала паспорт громадянина України, пред'являє свідоцтво про народження та довідку з місця проживання за умови, якщо від дня досягнення зазначеного віку минуло менше ніж один місяць.

Таким чином, з моменту досягнення особою 16-річного віку, вона може змінювати своє ім'я (прізвище, власне ім'я, по батькові) без дозволу батьків.

Згідно п.11 Порядку підставами для відмови у наданні дозволу на зміну імені є: перебування заявника під слідством, судом, адміністративним наглядом; наявність у заявника судимості, яку не погашено або не знято в установленому законом порядку; офіційне звернення правоохоронних органів іноземних держав про оголошення розшуку заявника; подання заявником неправдивих відомостей. Відмова у наданні дозволу на зміну імені може бути в установленому порядку оскаржена у суді.

При цьому такі ж підстави для відмови у наданні дозволу на зміну імені закріплено й в ч. 6 ст. 295 ЦК України,

Разом з тим, варто зазначити, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-ІУ суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу положень статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Так, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 16.05.2013 у справі "Гарнага проти України" зазначив, що в особи можуть існувати справжні причини, щоб бажати змінити своє ім'я, а законодавчі обмеження такої можливості можуть бути виправдані інтересами суспільства, наприклад, для забезпечення точного обліку населення або схоронності засобів ідентифікації та зв'язку носіїв певного імені з сім'єю. Державному органу належить навести відповідні та достатні підстави на підтримку своєї відмови у наданні дозволу на зміну імені особи для того, щоб це обмеження вважалося необхідним у демократичному суспільстві.

Окрім цього, коли особа в Україні досягає достатньо дорослого віку для того, щоб приймати самостійні рішення щодо зміни імені, вона може зберегти або змінити ім'я, надане їй при народженні. Вартий особливої уваги той факт, що особа може зберегти по батькові, навіть якщо її батько більше не носить імені, від якого походить по батькові. У цьому випадку розірвання традиційного зв'язку між по батькові особи та іменем її батька визнається можливим.

Водночас, Європейський суд констатував, що за майже повної свободи зміни імені або прізвища особи обмеження, накладені на зміну по батькові, не видаються належним чином та достатньою мірою мотивованими національним законодавством. Крім того, державними органами не було надано жодного обґрунтування позбавлення заявниці її права приймати рішення з цього важливого аспекту її приватного та сімейного життя, і таке обґрунтування не було встановлено жодним іншим способом. Державні органи не виконали своє позитивне зобов'язання щодо забезпечення права заявниці на повагу до її приватного життя.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення в частині відмови в наданні позивачу дозволу на зміну по батькові, діяв не у відповідності та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством, в зв'язку з чим таке рішенні у вказаній частині підлягає скасуванню.

Таку ж правову позицію висловив ВАС України при розгляді адміністративної справи К/991/72495/12 від 2.07.2015.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової, про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення: є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат апеляційний суд зазначає таке.

Згідно ч. 3 ст. 94 КАС України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивач відмовилась від частини позовних вимог, і цю відмову прийнято судом, то позивачу необхідно присудити 305,96 грн. судових витрат (76,00 грн. +535,92 / 2 = 305,96 грн.).

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 09 липня 2015 року скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області від 26 травня 2015 року щодо зміни по-батькові ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_1

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області зареєструвати зміну по-батькові ІНФОРМАЦІЯ_1 на ІНФОРМАЦІЯ_1Стягнути з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 305 (триста п'ять) грн. 96 коп.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сторчак В. Ю. Мельник-Томенко Ж. М.