Справа № 809/4252/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Справа № 876/1007/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Курильця А.Р.,

суддів: Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов'язання відповідача надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, що має право на відшкодування коштів, розміщених на поточному рахунку у ПАТ «Банк «Київська Русь».

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - третя особа) було залучено до справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 974,40 грн.

Не погоджуючись з такою постановою третя особа подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову в частині стягнення з третьої особи на користь позивача судового збору в розмірі 974,40 грн.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Фонд виступав у справі третьою особою без самостійних вимог, а тому з них неправомірно стягнули судові витрати. Крім того, відповідач є самостійним суб'єктом, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, є стороною в адміністративному судочинстві, а тому судові витрати мали бути стягнуті саме з відповідача.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Під час прийняття постанови суд, зокрема, вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати (стаття 161 КАС України).

Частина 1 ст. 94 КАС України передбачає, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI (далі - Закон № 4452) уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Закону № 4452 для цілей цього Закону працівниками Фонду вважаються особи, які займають посади, передбачені штатним розписом.

Згідно п.1 ч.3 ст. 16 вищезгаданого Закону позови, подані проти працівників Фонду, вважаються позовами, поданими проти Фонду.

Стаття 47 Закону № 4452 передбачає, що усі або частина повноважень Фонду, визначених цим Законом, можуть бути делеговані одній або кільком уповноваженим особам Фонду, крім організації реалізації майна банку, що ліквідується. У разі делегування повноважень кільком уповноваженим особам Фонд чітко зазначає межі повноважень кожної з них. Здійснення повноважень органів управління банку може бути делеговано тільки одній уповноваженій особі.

Уповноважена особа Фонду (кілька уповноважених осіб Фонду) визначається виконавчою дирекцією Фонду. До неї застосовуються правила та вимоги, визначені статтею 35 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону № 4452 тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Фонд може делегувати рішенням виконавчої дирекції Фонду частину або всі свої повноваження як тимчасового адміністратора або ліквідатора уповноваженій особі (уповноваженим особам) Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

З вищевикладеного можна зробити висновок, що уповноважена особа є працівником Фонду, здійснює всі або частину повноважень Фонду, делеговані йому Фондом, а тому є посадовою особою Фонду. Крім того, уповноваженій особі не виділяються бюджетні асигнування з яких було б можливо стягнути судові витрати.

Стаття 94 КАС України передбачає обов'язок суду присудити здійснені позивачем документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, суд першої інстанції вірно стягнув судові витрати з Фонду, який хоч і не був стороною у справі, але стороною була його посадова особа.

Відповідно до підпункту 3 пункту 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України, у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Державна казначейська служба України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що судовий збір в сумі 974 гривні 40 копійок за подання позову до адміністративного суду був сплачений позивачем згідно квитанції від 21.10.2015 № 0.0.451300390.1 на р/р: 002. Судовий збір сплачений в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

При цьому колегія суддів враховує, що, як роз'яснив Вищий адміністративний суд України в листі від 21.11.2011 року № 2135/11/13-11, відповідно до пп. 3 п. 9 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України у разі безспірного списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) Державна казначейська служба України відображає в обліку відповідні бюджетні зобов'язання розпорядника бюджетних коштів, з вини якого виникли такі зобов'язання. Погашення таких бюджетних зобов'язань здійснюється виключно за рахунок бюджетних асигнувань цього розпорядника бюджетних коштів. Одночасно розпорядник бюджетних коштів зобов'язаний привести у відповідність з бюджетними асигнуваннями інші взяті бюджетні зобов'язання.

Оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб при поданні апеляційної скарги не сплатив судовий збір у розмірі, визначеному Законом, то з нього слід стягнути несплачений збір у розмірі 1071, 84 грн.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 87,94,195,197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2015 року у справі № 809/4252/15 - без змін.

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1071 (одна тисяча сімдесят одна) гривня 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: А.Р. Курилець

Судді: М.П. Кушнерик

О.І. Мікула