Справа № 816/73/16
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/73/16

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бойка С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Носенка М.В.,

представника позивача - Черчик А.В.,

представника відповідача - Хорішка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

25 січня 2016 року Виробничо - комерційне товариство з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем протиправно винесено спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки відповідно до Податкового кодексу України на розстрочені (відстрочені) грошові зобов'язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладення (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов'язання (податкового боргу). Стверджував, що сплата податкового боргу була розстрочена ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2014, позивачем та ДПІ у м. Полтава було підписано графік розстрочення сплати суми боргу, а отже фактично між вказаними особами був укладений договір розстрочення грошового зобов'язання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. У наданих до суду письмових запереченнях просив в задоволенні адміністративного позову відмовити посилаючись на те, що за результатами перевірки проведеної працівниками ДПІ у м. Полтава винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.10.2012, яким ВК ТОВ "Техкомплектсервіс" збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 487 740,00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення було оскаржено в судовому порядку, однак залишено без змін.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми податкового боргу ДПІ у м. Полтава звернулось до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 по справі 816/6427/13 позов ДПІ у м. Полтава задоволено стягнуто з ВК ТОВ "Техкомплектсервіс" податковий борг у розмірі 476 842,73 грн. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.04.2014 розстрочено виконання постанови від 26.11.2013 строком на 24 місяці з квітня 2014 року по березень 2016 року.

Вказана ухвала набрала законної сили 29.04.2014, отже грошове зобов'язання визначене у податковому повідомленні-рішенні від 12.10.2012 № погашено 29.04.2014 за рахунок рішення про розстрочення із затримкою більше ніж 30 календарних днів.

Враховуючи порушення позивачем граничного строку сплати податкового боргу більше ніж на 30 календарних днів та у відповідності до вимог ст. 126 Податкового кодексу України ДПІ у м. Полтава винесено податкове повідомлення-рішення № від 29.09.2015, яким до ВК ТОВ "Техкомплектсервіс" застосовано штраф у розмірів 20 % від несвоєчасно сплаченої суми податкового боргу у розмірі 24 672,45 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Співробітниками ДПІ у м. Полтава проведено перевірку ВК ТОВ "Техкомплектсервіс" з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення № від 12.10.2012.

За результатами перевірки складено акт від 09.09.2015 №1609/16-01-22-04-13/32636107 (надалі - Акт перевірки), в якому вказано на порушення платником податків вимог пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, а саме несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкового зобов'язання з податку на прибуток /а.с. 9-13/.

На підставі зазначеного вище Акта перевірки ДПІ у м. Полтава 29.09.2015 сформовано податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штраф за порушення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 20% в сумі 24 672,45 грн. за платежем податок на прибуток приватних підприємств /а.с. 17/.

Не погоджуючись з даними податковим повідомленням-рішенням ДПІ у м. Полтава, ВК ТОВ "Техкомплектсервіс" звернулось до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб'єкта владних повноважень, суд виходить з критеріїв правомірності такого рішення, що встановлені частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв'язку з чим перевіряє чи прийнято дане рішення: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.11.2013 по справі 816/6427/13-а позов ДПІ у м. Полтава до Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом задоволено. Стягнуто з рахунків Виробничо-комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" кошти по податковому боргу з податку на прибуток підприємств в розмірі 476842,73 грн.

Ухвалою цього ж суду від 16.04.2014 виконання рішення від 26.11.2013 було розстрочено строком на 24 місяці з квітня 2014 року по березень 2016 року включно, із щомісячним погашенням боргу в сумі 15 2379,25 грн. та в останній місяць в сумі 15279,20 грн.

Протягом квітня 2014 - грудень 2015 року позивач сплачував платежі відповідно до ухвали суду від 16.04.2014.

За результатами проведеної податковим органом перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на прибуток згідно податкового повідомлення-рішення № від 12.10.2012 встановлено несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов'язання з податку на прибуток, а саме кількість днів затримки склала 554 дні, 413 днів, 474 дні, 656 днів, 628 днів, 413 днів, 561 день, 536 дні, 554 дні, 602 дні, 442 дні.

Судом встановлено, що застосування спірної штрафної санкції зі сплати податку на прибуток контролюючим органом здійснено з огляду на наступні доводи.

Платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу за порушення строку сплати узгоджених сум грошового зобов'язань, передбачено ст. 126 Податкового кодексу України, в залежності від кількості днів затримки сплати узгодженої суми грошових зобов'язань з дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов'язань і до дня укладення договору про розстрочення податкового боргу.

Нарахування штрафів здійснюється у день сплати розстроченої суми податкового боргу на суму фактичної сплати.

Норми статті 126 Податкового кодексу України поширюються також і на випадки, коли погашення податкового боргу відбувається в примусовому порядку, на підставі рішення суду. Передбачена вказаною статтею відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, а розмір штрафу залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу.

Розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності передбаченої пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Оцінюючи наведені доводи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Пунктом 14.1.156 статті 14 Податкового кодексу України встановлено, що податкове зобов'язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пунктом 14.1.154 вказаної статті податковий борг в міжнародних правовідносинах - грошове зобов'язання з урахуванням штрафних санкцій, пені за їх наявності та витрат, пов'язаних з його стягненням, несплачене в установлений строк, що на підставі відповідного документа іноземної держави є предметом стягнення, яке може бути звернуто відповідно до міжнародного договору України.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.3 статті 57 цього Кодексу встановлено, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до статті 126 вказаного Кодексу у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Системно аналізуючи наведені норми суд дійшов висновку, що передбачена статтею 126 Податкового кодексу України штрафна санкція може бути застосована до платника податку лише тоді, коли податкове зобов'язання є узгодженим та сплачується із затримкою на визначені вказаної статтею терміни.

Податковий кодекс України не містить винятків для застосування штрафу за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в залежності від того, як платник податків її сплатив - добровільно чи на підставі рішення суду, в тому числі і у випадку розстрочення його виконання.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.09.2014 у справі № 21-279а14.

З матеріалів справи, судом встановлено, що вже на момент звернення ДПІ у м. Полтава до суду з позовом про стягнення з рахунків Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" податкового боргу товариство затримало сплату узгодженого податкового зобов'язання строком на 60 календарних днів наступних за останнім днем граничного строку їх сплати.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про правомірність застосування відповідачем до Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" штрафу за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов'язання.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржене податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтава діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження їй надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо. А позовні вимоги Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс" не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та повністю спростовані в ході розгляду справи судом.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову Виробничо - комерційного товариства з обмеженою відповідальністю "Техкомплектсервіс".

Зважаючи на приписи статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати, понесені позивачем, необхідно залишити в Державному бюджеті України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 23 лютого 2016 року.

Суддя С.С. Бойко