Справа № 813/2906/15
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 876/8453/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Іщук Л.П., Левицької Н.Г.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року у справі за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

09.06.2015 року позивач - Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» звернулося до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області, в якому просить скасувати рішення відповідача №10 від 19.05.2015 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що після набрання чинності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» за відповідачем збережено повноваження щодо застосування фінансових санкцій за несплату заборгованості по страхових внесках, яка виникла до 1 січня 2011 року, а в даній справі така заборгованість виникла у період листопад-грудень 2010 року, а відтак і накладені штрафні санкції, які виникли за цей період, мають бути застосовані (стягнуті) і після 1 січня 2011 року, оскільки зазначена заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії ч.9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням обставин справи, Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року та прийняти нову постанову, якою повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що на момент винесення відповідачем оскаржуваного рішення № 10 від 19.05.2015 року відсутня норма, яка б встановлювала відповідальність у вигляді пені, штрафу за прострочення сплати страхових внесків до Фонду. Також, не враховано, що згідно п.7 Перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Таким чином, фонди загальнообов'язкового державного соціального страхування з 01.01.2011 р. вправі стягувати заборгованість зі сплати страхових внесків, суми штрафних санкцій, які «нараховані та/або не сплачені». А в даному випадку відповідач звернувся до позивача з рішенням про стягнення пені, яка не була нарахована до 01.01.2011 р. (пеня була нарахована в травні 2015 року).

Крім того, апелянт стверджує, що управлінням ПФУ в м. Червонограді виконавчий лист по даній справі поданий на виконання до органів державної виконавчої служби. Тобто в 2011 році судом уже було стягнуто штраф і пеня, а своїм рішенням № 10 від 19.05.2015 року управлінням Пенсійного Фонду у м. Червоноград повторно застосовано штрафні санкції до ВП «Шахта «Межирічанська» на одну і ту саму суму недоїмки.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 19.05.2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області винесено рішення № 10 «Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду», згідно з яким до позивача застосовано штраф в розмірі 8937,69 грн. та нараховано пеню в розмірі 101 360,14 грн., які нараховані за період з 28.01.2011 року по 26.06.2014 року на підставі п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до вимог до п.2 ч. 9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка діяла до 1 січня 2011 року, було передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Із набранням чинності з 01 січня 2011 року підпунктом «й» пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» зі статті 106 Закону № 1058-IV було виключено частину 9.

Згідно з абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 01 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 01 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій. Погашення заборгованості з використанням коштів, що надходять у рахунок сплати єдиного внеску, забороняється.

Як слідує з матеріалів справи, згідно КОР недоїмка позивача за період листопад-грудень 2010 року станом на 28.01.2011 року склала 890 376,00 грн.

Проаналізувавши наведені норми права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заборгованість у зв'язку з несплатою страхових внесків, а відтак і накладені штрафні санкції, які виникли до 1 січня 2011 року, мають бути застосовані (стягнуті) і після 01 січня 2011 року, оскільки зазначені заборгованість і штрафні санкції виникли в період дії п.2 ч. 9 ст.106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», яка втратила чинність, тобто відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення зазначеної заборгованості.

Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 03 червня 2014 року (№ 21-172а14) та 07 жовтня 2014 року (№ 21-269а14).

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області при винесенні рішення №10 від 19.05.2015 року про застосування до позивача фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання протиправним і скасування вказаного рішення.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятої постанови не впливають та висновків суду не спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 13 липня 2015 року у справі №813/2906/15 за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Межирічанська» до управління Пенсійного фонду України в м. Червонограді Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Л.П. Іщук

Н.Г. Левицька

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 23.02.2016 року.