Справа № 816/4521/15
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. ПолтаваСправа № 816/4521/15

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Колодяжного Д.В.,

представника позивача - Черчик А.В.,

представника відповідача - Жигилій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віра - Сервіс - Буд" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення та вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

05 листопада 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Віра-Сервіс-Буд" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2015 року № Ю- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 31.07.2015 року № .

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для винесення оскаржуваної вимоги та рішення став акт від 17.07.2015 року № 1071/16-01-22-04-12/36120730 про результати позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року. Вважає помилковими висновки акта перевірки про порушення позивачем статті 4, 7-9, Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", оскільки в акті перевірки відсутні будь-які посилання на фактичні дані та первинні документи на підставі яких зроблено такий висновок, допити свідків не свідчать про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, натомість лише вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок можуть бути обов'язковими обставинами для встановлення правових наслідків дій чи бездіяльності особи. ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" у відповідності до положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" здійснювалося відображення в податковій звітності працівників, які працювали на підприємстві за трудовими договорами та цивільно-правовими угодами та здійснювалися відповідні нарахування єдиного внеску та відповідна сплата вказаного податку.

03.12.2015 до суду надійшли письмові заперечення, в яких на підтвердження правомірності оскаржуваного оскаржуваної вимоги та рішення відповідач посилається на висновки проведеної позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року, оформленої актом від 17.07.2015 року № 1071/16-01-22-04-12/36120730. Вказує, що у кримінальному провадженні №0000010, від 06.02.2015 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України в ході проведення досудового розслідування в якості свідків було допитано 11 громадян, які працювали на ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" та отримували доходи на даному підприємстві. Згідно протоколів допиту відібраних в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000010 від 06.02.2015 року, встановлено використання праці 8 найманих працівників без належного оформлення трудових відносин та 3 працівників студентів Професійно-технічного училища №31 для проходження виробничої практики, з якими укладено цивільно-правові договори про надання робочих місць для проходження виробничої практики. А тому ДПІ у м. Полтаві правомірно донараховано єдиний внесок ТОВ «Віра-Сервіс-Буд» у розмірі 10801,18 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" зареєстроване як юридична особа 28.08.2008 (ідентифікаційний код 36120730), знаходиться на податковому обліку в ДПІ у м. Полтаві.

У термін з 23.06.2015 по 10.07.2015 посадовими особами ДПІ у м. Полтаві на підставі постанови старшого слідчого з ОВС першого ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Полтавській області від 29.05.2015, направлення на перевірку від 23.06.2015 та наказу від 23.06.2015 № 388, проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 року, за результатами якої складено акт від 17.07.2015 року № 1071/16-01-22-04-12/36120730 /том 1, а.с. 14-57/.

За висновками перевірки встановлено порушення позивачем, зокрема, статті 4, 7-9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого донараховано єдиний внесок на суму 10801,18 грн, у тому числі:

- з виплат, на які нараховується єдиний внесок в розмірі 38,52 % в сумі - 7650,84 грн, з виплат з яких утримується єдиний внесок у розмірі 3,6 % в сумі 715,03 грн;

- з виплат, на які нараховується єдиний внесок в розмірі 34,7 % в сумі - 2265,56 грн, з виплат, з яких утримується єдиний внесок в розмірі 2,6 % в сумі - 169,75 грн.

24.07.2015 позивачем подано до ДПІ у м. Полтаві письмові заперечення на акт перевірки /том 1, а.с. 66-72/, на які ДПІ у м. Полтаві надано письмову відповідь листом від 30.07.2015 № 3977/10/16-01-22-04-26 /том 1, а.с. 73-76/.

17.07.2015 ДПІ у м. Полтаві на підставі акту перевірки від 17.07.2015 року № 1071/16-01-22-04-12/36120730 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-, якою ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" визначено суму недоїмки зі сплати єдиного внеску у розмірі 10801,18 грн. /том 1, а.с. 11/.

Крім того, 31.07.2015 року заступником начальника ДПІ у м. Полтаві Книшом В.М. прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким до ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" застосовано штрафна санкції у розмірі 5400,59 грн. /том 1, а.с. 12/.

Позивач не погодився з вказаною вимогою про сплату боргу (недоїмки) та рішенням про застосування штрафних санкцій та звернувся зі скаргою до Головного управління ДФС у Полтавській області та до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Головного управління ДФС у Полтавській області від 15.09.2015 № 3427/10/16-31-10-04-11 скаргу ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" залишено без розгляду.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 21.10.2015 № 22146/6/99-99-10-01-07-25 скаргу ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" залишено без розгляду.

Позивач не погодився з вказаною вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2015 № Ю- та рішенням № від 31.07.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, у зв'язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваній вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2015 № Ю- та рішенню № від 31.07.2015 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, суд дійшов наступних висновків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-VI (чинного з 01.01.2011 року, далі - Закон № 2464).

Згідно з вимогами пункту 3 Розділу VIII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2464-VI, з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, вважаються платниками єдиного внеску. Перереєстрація платників страхових внесків та застрахованих осіб не здійснюється. Пенсійний фонд спільно з фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує єдину державну податкову політику, проводить звірення платників страхових внесків у порядку, встановленому Пенсійним фондом спільно з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, за погодженням із фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464 єдиний внесок нараховується, зокрема, для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Для платників, зазначених у пункті 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється єдиний внесок у розмірі 34,7 відсотка винагороди за цивільно-правовими договорами /пункт 5 статті 8 Закону № 2464/.

Єдиний внесок для платників, зазначених у пункті 3 частини першої статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 2,6 відсотка винагороди за цивільно-правовими договорами /пункт 8 статті 8 Закону № 2464/.

Частиною 2, 3 статті 9 Закону № 2464 визначено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Згідно частини 4 статті 8 Закону № 2464 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Положеннями статті 14 пункту 14.1 підпункту 14.1.1 1 визначено, що адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Статтею 13 Закону № 2464 визначено, що органи доходів і зборів мають право проводити перевірки на підприємствах, в установах і організаціях, у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки.

Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України.

Як вбачається з акту перевірки, позивачем порушено вимоги статей 4, 7-9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", в результаті чого донараховано єдиний внесок на суму 100801,18 грн, у тому числі: з виплат, на які нараховується єдиний внесок в розмірі 38,52 % в сумі - 7650,84 грн, з виплат з яких утримується єдиний внесок у розмірі 3,6 % в сумі 715,03 грн; з виплат, на які нараховується єдиний внесок в розмірі 34,7 % в сумі - 2265,56 грн, з виплат, з яких утримується єдиний внесок в розмірі 2,6 % в сумі - 169,75 грн.

Так, перевіркою встановлено, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000010 від 06.02.2015 року за фактами умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 212 КК України. В ході проведення досудового розслідування по вказаному вище кримінальному провадженню в якості свідків було допитано ряд громадян та встановлено додаткове отримання заробітної плати 8 працівниками в розмірі 19862,00 грн., які виконували роботи без належного оформлення трудових угод.

Як вказує представник відповідача у своїх письмових поясненнях, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, підтверджується, що останні виконували будівельні роботи на ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" на будівництві житлового будинку за адресою: с. Розсошенці, вул. Перспективна, 3 на території ПрАТ "Комбінат виробничих підприємств" за адресою: с. Терешки, вул. Шевченка, 18 без укладення трудових договорів. За виконану роботу, згідно протоколів допиту в ході досудового розслідування по кримінальному провадженню, отримали заробітну плату в розмірі 19862,00 грн. /том 1, а.с. 182-184, 190-214/.

Таким чином, перевіркою повноти відображення сум нарахованої заробітної плати, з яких утримується єдиний внесок, встановлено її заниження на загальну суму 19862,00 грн.

З вказаними доводами відповідача суд не може погодитися з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів адміністративної справи та не заперечується відповідачем, спірний висновок податкового органу про порушення позивачем позивачем вимог статей 4, 7-9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" фактично ґрунтується лише на поясненнях ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про отримання ними заробітної плати на ТОВ "Віра-Сервіс-Буд", наданих під час допиту в кримінальному провадженні.

Так, в акті перевірки податковою інспекцією зазначено, що протягом 2014 року в штаті ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" працювали ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, яким нараховувалася та виплачувалася заробітна плата /том 1, а.с. 48-49/.

Разом з цим представник позивача пояснив, що відповідно до наказів про прийняття на роботу до ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" за 2014 рік ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 не працювали на ТОВ "Віра-Сервіс-Буд", заробітна плата їм не виплачувалась /том 1, а.с. 239-250, том 2, а.с. 1-2/.

Суми фактично виплаченої заробітної плати, з яких нараховується єдиний внесок відображено у податковій звітності, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за січень-грудень 2014 року /том 2, 19-94/ та розрахуноково - платіжними відомостями за січень - грудень 2014 року /том 2, а.с. 95-130/.

Інших доказів, які б свідчили про порушення ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" вимог статей 4, 7-9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" відповідачем до суду не надано.

Крім того, як вказує представник відповідача у своїх поясненнях, перевіркою повноти відображення у звітності сум винагород, нарахованих фізичним особам за виконані роботи (надані послуги) за цивільно-правовими договорами встановлено, що позивачем не відображено у звітності суми винагороди у розмірі 6529,00 грн., нарахованих фізичним особам за виконані роботи (надані послуги) за цивільно-правовими договорами, на які нараховується та з яких утримується єдиний внесок у розмірі 34,7 %. Так, згідно протоколів допиту свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 в ході судового розслідування по кримінальному провадженню № 0000010 від 06.02.2015, встановлено, що останні отримали винагороду в розмірі 7600,00 грн. Фактична сума нарахованої заробітної плати згідно відомостей про нарахування заробітної плати становить 1071,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що на ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" у 2014 році згідно договорів про надання робочих місць від 19.09.2014, 07.04.2014 працювали студенти ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 /том 2, 159-160/.

Суми виплаченої заробітної плати вказаним особам, з яких нараховується єдиний внесок відображено у податковій звітності, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за квітень-травень, вересень-грудень 2014 року та розрахунково - платіжними відомостями за квітень-травень, вересень-грудень 2014 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факт офіційного працевлаштування ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 у ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" протягом 2014 року та виплати вказаним особам заробітної плати. Зазначена обставина також не заперечувалась позивачем.

Статтею 70 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Так, відповідно до частини 4 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов'язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Разом з тим, вироками судів ознаки узгоджених кримінально-карних дій в діях працівників ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" станом на момент проведення перевірки не встановлені.

Відповідачем не надано до суду вироків суду, які набрали законної сили, якими би встановлювалися ознаки узгоджених кримінально - карних дій в діях працівників позивача.

Крім того, згідно пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України (в редакції чинній до 01.09.2015) у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Суд зауважує, що пунктом 58.4 статті 58 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

А оскільки, згідно частини 4 статті 8, 13 Закону № 2464 адміністрування єдиного внеску та документальні перевірки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску здійснюється в порядку встановленому Податковим кодексом України, то підстав для винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) не було, як не було підстав для винесення рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Інших доказів, які б свідчили про порушення ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" вимог пункту 5 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" окрім показань свідків по кримінальному провадженню № 0000010 від 06.02.2015, відповідачем до суду не надано.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що висновок ДПІ у м. Полтаві про порушення ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" вимог статей 4, 7-9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" здійснено при помилковому розумінні норм діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства України і фактичних обставин справи.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску покладено на контролюючий орган.

Однак, відповідачем не доведено правомірність висновку ДПІ у м. Полтаві про заниження ТОВ "Віра-Сервіс-Буд" єдиного внеску в сумі 10801,18 грн., а відтак - правомірність прийняття оскаржуваної вимоги від 17.07.2015 р. № Ю- про сплату боргу (недоїмки) та рішення № від 31.07.2015 р. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

З урахуванням попередньо встановлених обставин справи та висновків суду зроблених під час дослідження обставин прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки), щодо правомірності нарахування, утримання та перерахування єдиного внеску за період з 01.01.2014 по 31.12.2014, суд дійшов до висновку, що правові підстави для донарахування суми єдиного внеску відсутні.

Стосовно рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 31.07.2015 року суд зазначає наступне.

Згідно пункту 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску, зокрема, штрафну санкцію за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Враховуючи неправомірність висновку відповідача про нарахування, утримання та перерахування позивачем єдиного внеску не в повному обсязі, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 31.07.2015 року є також протиправним та підлягає скасуванню.

Аналізуючи викладене, судом підтверджено, що контролюючим органом безпідставно донараховано єдиний внесок, що у свою чергу зумовлює висновок про обґрунтованість позовних вимог про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.07.2015 №Ю-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 31.07.2015.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно положень статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Віра - Сервіс - Буд" до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення та вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 17.07.2015 року № Ю-.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 31.07.2015 року № .

Присудити на користь Товариству з обмеженою відповідальністю "Віра - Сервіс - Буд" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області () витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним надісланням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови складено 16 лютого 2016 року.

Суддя Р.І. Молодецький