Справа № 227/5246/15-а
Суддя: Хоменко Д. Е.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

16.02.2016 227/5246/15-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Хоменко Д.Є.

за участю секретаря - Малашко С.В.

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільського району Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільського району Донецької області, про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію. Просив суд визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільського району Донецької області (далі за текстом відповідач) №3384 від 14.07.2015р. про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», скасувати з моменту прийняття вказане рішення відповідача та зобовязати відповідача призначити та сплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах на підставі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 08.07.2015 року. У подальшому позивачем, заявою від 04.12.2015 року було уточнено його позовні вимоги та до вказаних позовних вимог додано вимогу про зобовязання відповідача зарахувати період його роботи з 24.06.1997 року по 04.08.1997 рік стажу до підземної роботи гірничим очисного вибою.

В обґрунтування своїх вимог посилався на неправильний розрахунок його стажу роботи з боку відповідача, оскільки на думку позивача згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», абз.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ч.4 ст.9 Закону України «Про охорону праці», розяснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8(надалі - розяснення), стаж позивача повинен розраховуватися кратно, зокрема, як зазначено у розясненні: працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, тощо за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове забезпечення, - за 9 місяців.

З огляду на викладене вважає, що згідно його розрахунку у нього вистачає пільгового стажу 25 років для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2, що діє на підставі угоди про надання юридичних послуг від 28.09.2015 року та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №3500 від 14.07.2010 року в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів надав письмові заперечення, згідно яких, відповідно до ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах(включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в провідних професій на цих роботах: робітники очисного забою вибою, прохідники, вибійники металургії, - за списком робіт і професій, затверджених професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу( вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва(відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Згідно ч.5 ст.56 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», час перебування на інвалідності у звязку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13,14).

Тобто, для визначення права на пенсію, період знаходження на інвалідності зараховується при підрахуванні стажу підземної роботи.

З наведеного вбачається, що позивач не має право на пенсію відповідно до ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», оскільки не має 25 років за непровідними професіями, необхідними для виходу на пенсію незалежно від віку.

Посилання позивача на розяснення та зарахування періоду знаходження на інвалідності з розрахунку 1 рік 3 місяці є помилковим, адже в період з 01.08.2002 року по 08.07.2015 року позивач не працював на посадах, які згідно даного розяснення дають право обчислювати кожний повний рік роботи за 1 рік 3 місяці.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності №973/10 від 26.01.2016 року свої письмові заперечення підтримала у повному обсязі, просила відмовити у позові. Додатково вказала, що період роботи позивача з 24.06.1997 року по 04.08.1997 рік зарахований відповідачем у підрахунку стажу позивача в якості підземної роботи гірничим очисного вибою. Також надала суду копію виписки з ЄДР від 22.01.2016 року та копію постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2015р. №1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», з яких вбачається, що відповідача було перейменовано з Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільського району Донецької області на Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у звязку з їх необґрунтованістю, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач працюючи на шахті «Добропільська» «ДТЕК Добропіллявугілля» отримав виробничу травму 02.02.2012 року, про що складено акт №4 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом ОСОБА_1 від 06.02.2012р.(а.с.12-13) та акт проведення розслідування нещасного випадку, який стався 02 лютого 2012 року в 16год.36хв на виробничому структурному підрозділі товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» від 06.02.2012року.(а.с.14-15). Внаслідок нещасного випадку позивач отримав інвалідність (а.с.10-11)

На пенсійному обліку у відповідача позивач перебуває з 03.07.2012 року, йому встановлено пенсію по інвалідності 3гр. трудове каліцтво, що підтверджується заявою про призначення пенсії (а.с.47) та розрахунком пенсії (а.с.48).

08.07.2015 року позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах на підставі ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» починаючи з дня звернення до відповідача(а.с.16-17).

Рішенням №3384 від 14 липня 2015 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (а.с.19) позивачу було відмовлено у задоволені його заяви, оскільки пільговий стаж позивача складає 24 роки 01 місяць 11 днів, і його не вистачає. Загальний страховий стаж складає 22 роки 06 місяців 3 роки. Окремо у рішенні зазначено про те, що позивач набуде право на пенсію 28.05.2016 року.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідача позивач звернувся з позовною заявою до суду (а.с.4-5).

Суд, надаючи оцінку правовідносинам у справі, виходить з наступного.

Згідно ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 5 листопада 1991 року N 1788-XII (у редакції чинній на момент правовідносин)(надалі- Закон) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (у редакції чинній на момент правовідносин), зокрема, абзацом 2 ч.1 Закону визначено, що до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв'язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Абзацом четвертим ч.1 ст.24 вищевказаного Закону (у редакції чинній на момент правовідносин) визначено, що час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

У відповідності до ч.4 ст.9 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII (у редакції чинній на момент правовідносин) час перебування на інвалідності у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Як вбачається з вказаних нормативних законодавчих актів, жодним з них не визначено зарахування стажу кратно (кожного повного року роботи - за 1рік 3 місяці), як зазначено у розясненні, на яке, як на основу незаконності розрахунку стажу відповідачем, - посилається позивач у позовній заяві.

Згідно розрахунку відповідача (а.с.54) стаж позивача, який зарахований у відповідності ст.14-25 Закону становить -01 рік 16днів, за ст.14-20 Закону стаж становить 14 років, 11 місяців, 13 днів, військова служба становить 1 рік, 07 місяців, 08 днів, період знаходження позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва 02 роки, 11 місяців, 24 дні, В загальній кількості стаж позивача складає 22 роки 6 місяців 3дні, а пільговий стаж 24 роки, 01 місяць 11 днів.

У відповідності до даного розрахунку, стаж роботи у період роботи позивача з 24.06.1997 року по 04.08.1997 рік учнем гірничого очисного забою зараховано відповідачем в стаж підземної роботи позивача гірничим очисного вибою за ст.14-25 Закону.

Також, як вбачається з розрахунку, до трудового стажу позивача враховано період знаходження позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва .

Суд, враховуючи ст.9 КАС України, зауважує, що при вирішенні адміністративної справи суд керується принципом законності, відповідно до якого, суд вирішує справу на підставі міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, Конституції України, законів та підзаконних актів.

Розяснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року №8 на яке , як на основу своїх позовних вимог, посилається позивач, не є нормативним актом, тому, на підставі ст.70 КАС України не приймається судом до уваги, як недопустимий доказ. Окрім вказаного розяснення, позивачем не надано інших доказів щодо незаконності нарахування йому стажу при ухваленні рішення відповідача №3384 від 14 липня 2015 року про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком.

Таким чином, беручи до уваги приписи ч.1,ч.2 ст.71 КАС України, позивачем в судовому засіданні не доведено неправомірність винесення рішення №3384 від 14 липня 2015 року та незаконності розрахунку його трудового стажу, на противагу цьому, відповідач у своїх письмових запереченнях обґрунтовано довів помилковість посилання позивача на розяснення та недостатності у позивача 25 річного стажу роботи для виходу його на пенсію незалежно від віку, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.9,71, 158-160, КАС України, на підставі ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.24 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ч.4 ст.9 Закону України «Про охорону праці», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м.Добропілля та Добропільського району Донецької області (нова назва у звязку з перейменуванням юридичної особи Добропільське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області), про визнання дій неправомірними та зобовязання призначити пенсію відмовити.

Вступна та резолютивна частина постанови проголошена 16 лютого 2016 року.

Повний текст постанови виготовлено 19 лютого 2016 року.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Д.Є. Хоменко