Справа № 810/1700/15
Суддя: Шелест С.Б.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1700/15 Головуючий у 1-й інстанції: Кушнова А.О.
Суддя-доповідач: Шелест С.Б.
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуюча суддя: Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.

При секретарі судового засідання: Коломійцевій А.О.

За участі представників:

третьої особи-1: Марков І.В. Любаренко О.С;

третьої особи-2: Любаренко Д.О.; Користильов В.Б.;

третьої особи-4: Козачок А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Садівницького товариства «Глядин» та Громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.12.15р. у справі №810/1700/15 за позовом ОСОБА_7 до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, Управління Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області, треті особи: Садівницьке товариство «Глядин», Обслуговуючий кооператив «Садове Товариство «Глядин-2010», Громадська організація Міжрегіональний народний контроль», Громадська організація «Садівницьке товариство «Глядин» про визнання неправомірними та скасування розпоряджень, зобов'язання вчинити дії

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом та з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати неправомірним та скасувати розпорядження Вишгородької районної державної адміністрації Київської області № 1655 від 09.08.12р. «Про надання дозволу щодо інвентаризації земельної ділянки громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області»;

визнати неправомірним та скасувати розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 2433 від 22.10.12р. щодо затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області;

зобов'язати Управління Держкомзему у Вишгородському районі Київської області внести відповідні зміни до державного земельного кадастру, якими будуть спростовані зміни в державному земельному кадастрі, внесені на підставі розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 2433 від 22.10.12р. щодо затвердження матеріалів інвентаризації земельної ділянки громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 25.12.15р. адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 1655 від 09.08.12р. «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області»; визнано протиправним та скасовано розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області № 2433 від 22.10.12р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, треті особи - Садівницьке товариство «Глядин» та Громадська організація «Садівницьке товариство «Глядин» подали апеляційні скарги, у яких просять суд скасувати постанову з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Свої вимоги апелянти мотивують тим, що спірними правовідносинами не порушено прав позивача; позивач не є землекористувачем земельної ділянки щодо інвентаризації якої прийняті оспорювані розпорядження, як і не є членом садівницького товариства, що безпідставно не враховано судом першої інстанції при вирішення справи.

Представники позивача, відповідачів та третьої особи -3 у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник третьої особи-2 у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційних скарг та просили суд відмовити у їх задоволенні.

У судовому засіданні представники апелянта -1 - Марков І.В., який діє на підставі довіреності, виданої від імені СТ «Глядин» Головою ліквідаційної комісії Венгером О.М. та апелянта - 2 Козачок А.П., який є керівником ГО «Садівницьке товариство «Глядин» підтримали вимоги апеляційних скарг.

Представник апелянта-1 - Любаренко О.С., який діє на підставі довіреності від 23.09.2011, виданої головою СТ «Глядин» Шляховим О.Ф. строком на 10 років, одночасно є головою Обслуговуючого кооперативу «Садове Товариство «Глядин-2010» - заперечив проти доводів апеляційних скарг та просив відмовити у задоволенні апеляційних скарг, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Отже, особи, які представляють інтереси апелянта-1 - Садівницьке товариство «Глядин» - Марков І.В. та Любаренко О.С. мають різні позиції на предмет спору та заперечують повноваження один одного на представництво СТ «Глядин».

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

За правилами ст.58 КАС України, представник не може допускатися до участі у справі при відсутності документів, що стверджують його повноваження, або якщо вони належно не оформлені.

Апеляційна скарга СТ «Глядин» на постанову суду першої інстанції підписана Марковим І.В., повноваження якого підтверджені довіреністю від 27.08.14р., виданою Головою ліквідаційної комісії СТ «Глядин» Венгером О.М. До апеляційної скарги долучено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 08.12.15р. за №, до якого унесені відомості про органи управління юридичної особи, що уповноважені представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти від імені юридичної особи без довіреності: Венгер Олег Михайлович, 09.08.13р - керівник; він же - голова комісії з припинення або ліквідатор.

Такі ж відомості щодо органу управління юридичної особи СТ «Глядин» містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про що свідчить наявний у матеріалах справи витяг від 09.02.16р. №.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України від 15 травня 2003 року N 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (у редакції, чинній на момент видачі довіреності) якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Аналогічна норма закріплена у ч.1 ст. 10 цього Закону у новій редакції, викладеній Законом України від 26 листопада 2015 року N 835-VIII.

З матеріалів справи вбачається, що конфлікт інтересів щодо органу управління та його рішень був предметом чисельних судових спорів, проте результати цих спорів не відображені у ЄДР, у порядку передбаченому Законом.

Отже, враховуючи, що конфлікт інтересів не вичерпаний, в тому числі шляхом розв'язання судових спорів, а також приймаючи до уваги статус відомостей Єдиного державного реєстру, що є офіційним джерелом інформації, у суду відсутні підстави вважати недостовірними відомості щодо органу управління юридичної особи СТ «Глядин» (станом як станом на момент подання апеляційної скарги СТ «Глядин», так і на момент розгляду справи апеляційним судом), а відтак відсутні підстави для висновку про те, що апеляційну скаргу від імені вказаного товариства подано неповноважним представником.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційні скарги вказаних третіх осіб, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 09.08.12р. №1655 «Про надання дозволу на проведення інвентаризації земельної ділянки громадської організації садівницького товариства «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області» за результатами розгляду листа голови правління громадської організації садівницького товариства «Глядин» с. Хотянівка ОСОБА_6 (вх. від 02.08.12р. №7-25/4297) стосовно проведення інвентаризації земельної ділянки ГО СТ «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради (за межами населеного пункту), керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 17, 35, 116, 122, 184, 185 п.12 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.12р. №513 «Про затвердження Порядку проведення інвентаризації земель», Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про землеустрій»:

надано дозвіл голові правління громадської організації садівницького товариства «Глядин» с. Хотянівка ОСОБА_6 на проведення інвентаризації земельної ділянки громадської організації садівницького товариства «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради (за межами населеного пункту) для встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру (п.1);

рекомендовано голові правління громадської організації садівницького товариства «Глядин» с. Хотянівка ОСОБА_6, згідно з вимогами Закону України замовити технічний звіт по інвентаризації земельної ділянки у осіб, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт (п.2).

У подальшому, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації Київської області від 22.10.12р. №2433 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області (за межами населеного пункту), розроблену ФОП ОСОБА_10 (п.1); Управлінню Держкомзему у Вишгородському районі Київської області внести відповідні зміни до державного земельного кадастру (п.2).

Не погоджуючись з вказаними розпорядженнями, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що фактичним землекористувачем земель загального користування площею 4,8931 га на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області є Садівницьке товариство «Глядин», а тому Громадська організація «Садівницьке товариство «Глядин» не мала права на звернення до Вишгородської РДА із листом від 01.08.12р. №01 з проханням надати дозвіл на проведення інвентаризації земельної ділянки громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» с. Хотянівка на території Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, оскільки Громадська організація «Садівницьке товариство «Глядин» не є землевласником або землекористувачем вказаної земельної ділянки.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 6 КАС встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб'єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і суб'єктами владних повноважень під час здійснення ними владних управлінських функцій, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб'єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС.

Разом з тим, обов'язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб'єктивне право особи та її юридичний обов'язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб'єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

У Рішенні від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто випливають із певного суб'єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушення охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об'єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об'єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

Викладені висновки кореспондуються із нормами п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб'єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб'єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що правова позиція щодо обов'язкової умови надання правового захисту судом, як от наявність відповідного порушення суб'єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, висловлена Верховним Судом України у постановах від 15.12.15р. у справі №21-5361а15, від 01.12.15р. у справі №21-3222а15, від 08.12.15р. у справі №21-5435а15.

У даному спорі позивачем не наведено обґрунтованих мотивів яким чином оспорювані розпорядження порушують права позивача, тобто породжують, змінюють або припиняють його права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин.

За законом, інвентаризація земель проводиться з метою встановлення місця розташування об'єктів землеустрою, їхніх меж, розмірів, правового статусу, виявлення земель, що не використовуються, використовуються нераціонально або не за цільовим призначенням, виявлення і консервації деградованих сільськогосподарських угідь і забруднених земель, встановлення кількісних та якісних характеристик земель, необхідних для ведення державного земельного кадастру, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і прийняття на їх основі відповідних рішень органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 35 Закону України від 22 травня 2003 року N 858-IV «Про землеустрій»).

Оспорювані розпорядження щодо інвентаризації земельної ділянки, за своєю правовою природою є актами індивідуальної дії, оскільки стосуються прав та обов'язків апелянта - Громадської організації садівницького товариства «Глядин».

Сфера правовідносин між самими садівничими товариствами з приводу землекористування та спір з цього приводу поза межами правовідносин у даній справі, а тому не може оцінюватись судом у контексті даного спору, а тому доводи третьої особи - Обслуговуючого кооперативу «Садове Товариство «Глядин-2010» щодо того, що Громадська організація «Садівницьке товариство «Глядин» не є землевласником або землекористувачем вказаної земельної ділянки не заслуговують на увагу.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, враховуючи, що оспорювані розпорядження не зачіпають конкретних прав позивача у справі, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування постанови Київського окружного адміністративного суду від 25.12.15р. у справі №810/1700/15 та ухвалення нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 202, 205, 207 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційні скарги Садівницького товариства «Глядин» та Громадської організації «Садівницьке товариство «Глядин» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.12.15р. у справі №810/1700/15 - задовольнити.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 25.12.15р. у справі №810/1700/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуюча суддя Шелест С.Б.

Судді : Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.

Повний текст ухвали складений: 23.02.16р.

Головуючий суддя Шелест С.Б.

Судді: Глущенко Я.Б.

Пилипенко О.Є.