Справа № 760/21088/15-а
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/114/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення.

Вказала, що 17 червня 2004 року Рішенням Ірпінської міської ради за № 779-23-ХХІУ «Про виділення земельних ділянок громадянам під індивідуальне будівництво житлових будинків в м. Ірпінь», із резерву міськвиконкому, визначеного рішенням 16 сесії ХХІУ скликання від 04.12.2003 року за № 535, в тому числі ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1

Рішенням Ірпінської міської ради від 09.09.2004 року № 864-25-ХХІУ «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вказана земельна ділянка була безкоштовно передана їй у приватну власність.

Пояснила, що відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради 24.10.2014 їй було видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 за №0111-10-2014.

08 грудня 2014 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці позивача за адресою: АДРЕСА_1.

Пояснила, що на вказаній земельній ділянці розпочато будівництво, яке на день подачі позову незакінчене.

Однак,10 листопада 2015 року Виконавчим органом Ірпінської міської ради Київської області було прийнято Рішення №241/7 «Про скасування містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1 виданих гр. ОСОБА_1».

Зазначила, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стала начебто невідповідність інформації, поданої нею у Декларації про початок виконання будівельних робіт зареєстрованої в Департаменті ДАБІ у Київській області від 08.12.2014 року №КС 87 виданим відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради містобудівним умовам №01111-10-2014 від 24.10.2014 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача вказує, що воно є протиправним, зазначені підстави для його прийняття не відповідають дійсності, а тому воно підлягає скасування як таке, що винесене з порушенням норм чинного законодавства.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та вказала з посиланням на матеріали перевірки, що прийняте рішення є законним.

Пояснила, що підставою для винесення оскаржуваного рішення стала перевірка проведена відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради, згідно якої було встановлено, що декларація про початок виконання будівельних робіт, що зареєстрована Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області № КС 87, містить дані та інформацію, що не відповідає містобудівним умовам та обмеженням № 0111-10-2014 від 24.10.2014, що виданий відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради, ОСОБА_1

Також зазначила, що в містобудівних умовах площа будинку зазначена 1572,3,10 кв.м ,а в декларації 1472,4 кв.м.. Крім того, з декларації вбачається, що будинок багатоквартирний, а з містобудівних умов - одноквартирний.

Крім того, посилається на заяву ОСОБА_1 від 07.10.2014 № 10-05/521, зазначаючи, що самі наміри забудовника, виходячи з цієї заяви, не відповідають встановленим будівельним нормам та правилам та Декларації про початок виконання будівельних робіт.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, та суб'єкти, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства чи на виконання делегованих їм державою повноважень, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з підпунктами 8, 9 пункту «а» частини першої статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: координація на відповідній території діяльності суб'єктів містобудування щодо комплексної забудови населених пунктів; надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень забудови земельних ділянок.

Положеннями частини першої статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Отже, виконавчий комітет міської ради здійснює безпосередні повноваження щодо вирішення питань місцевого значення, зокрема, щодо надання відповідно до закону містобудівних умов і обмежень.

Відповідно до частини третьої статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради - голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, інших осіб. Міська рада утворює у складі виконавчого комітету ради орган з питань містобудування та архітектури.

Згідно з частиною другою статті 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет ради: 1) попередньо розглядає проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради; 2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників; 3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

В той же час відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з частиною восьмою статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об'єкта незалежно від зміни замовника. Зміни до містобудівних умов та обмежень можуть вноситися тільки за згодою замовника.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дані положення кореспондуються з вказаним у пункті 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 6 березня 2008 року №2.

З огляду на зазначену норму закону, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам (підпункт 3 пункту 1 постанови Пленуму).

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Як вбачається з матеріалів справи 17 червня 2004 року Рішенням Ірпінської міської ради за № 779-23-ХХІУ «Про виділення земельних ділянок громадянам під індивідуальне будівництво житлових будинків в м. Ірпінь», із резерву міськвиконкому, визначеного рішенням 16 сесії ХХІУ скликання від 04.12.2003 року за № 535, в тому числі ОСОБА_1 було виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1

Рішенням Ірпінської міської ради від 09.09.2004 року № 864-25-ХХІУ «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» вказана земельна ділянка була безкоштовно передана їй у приватну власність.

Як вбачається з матеріалів справи відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради 24.10.2014 їй було видано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 за №0111-10-2014(а.с.10-11).

08 грудня 2014 року Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на земельній ділянці позивача за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з пояснень представника позивача, на вказаній земельній ділянці розпочато будівництво, яке на день подачі позову ще незакінчене.

Встановлено, що 10 листопада 2015 року Виконавчим органом Ірпінської міської ради Київської області було прийнято Рішення №241/7 «Про скасування містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1 виданих гр. ОСОБА_1».

Як пояснила у судовому засіданні представник відповідача, з посиланням на матеріали перевірки, підставою для винесення оскаржуваного рішення стала перевірка проведена відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради.

Як вбачається з листа відділу містобудування та архітектури №31 від 26.01.2016, наданого у судовому засіданні представником відповідача, під час підготовки вищевказаних містобудівних умов спеціалістами відділу було зроблено зауваження щодо поданого містобудівного розрахунку, на які позивачка листом від 07.10.2014 року відповіла, що будинок проектується житловим одноквартирним на одного власника та враховуючи, що декларація містить інформацію про 28 квартир, виконавчим комітетом було прийнято оскаржуване рішення.

У судовому засіданні представник відповідача, крім того, пояснила, що декларація про початок виконання будівельних робіт, що зареєстрована Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області № КС 87, містить дані та інформацію, що не відповідає містобудівним умовам та обмеженням № 0111-10-2014 від 24.10.2014, що виданий відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради, ОСОБА_1, а саме, в містобудівних умовах площа будинку зазначена 1572,3,10 кв.м, а в декларації 1472,4 кв.м.. Крім того, з декларації вбачається, що будинок багатоквартирний, а з містобудівних умов - одноквартирний. Дані обставини і стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Судом критично оцінюються та не приймаються до уваги пояснення представника відповідача, як такі, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, посилання на невідповідність декларації про початок виконання будівельних робіт, що зареєстрована Департаментом Державної архітектурно - будівельної інспекції у Київській області № КС 87 містобудівним умовам та обмеженням № 0111-10-2014 від 24.10.2014, що видані відділом містобудування та архітектури Ірпінської міської ради в частині зазначення про одно- та багатоквартирність будинку є необґрунтованим, так як, згідно п. 1 містобудівних умов назва об»єкту будівництва: житловий будинок, а згідно п.10 основними техніко - економічними показниками об»єкта будівництва в містобудівних умовах є площа забудови, поверховість та загальна площа будинку - 1572,3,10 м.кв ( з посиланням на уточнення потужності проектом), тобто будь - яких ознак чи посилань на число квартир в даному будинку не встановлено. А тому суд вважає обґрунтування щодо цієї підстави надуманим.

Необґрунтованими вони є і в частині посилання на невідповідність площ, оскільки, як зазначено вище в містобудівних умовах площа вказана 1572,3,10 кв.м (з посиланням на уточнення потужності проектом), а в декларації загальна площа будівлі відповідно до проектної документації -1472,4 кв.м, що є навіть меншим ніж зазначено в умовах.

Також, судом не приймається до уваги, як на підставу для винесення оскаржуваного рішення виконавчого комітету посилання на наміри забудовника, зазначені в заяві від 07.10.2014, оскільки це на вимогах закону не ґрунтується.

Згідно ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об»єктів будівництва. Суб»єкти містобудування зобов»язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об»єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно

до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її

власником або користувачем за умови використання земельної ділянки

відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації: виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Оскаржуване рішення відповідача не відповідає викладеним вище принципам, а саме: було прийнято відповідачем необґрунтовано (відомості про невідповідність даних вказаних в декларації містобудівним умовам не відповідають дійсності), недобросовісно, не своєчасно (майже через рік після реєстрації декларації про початок будівельних робіт) та без урахування права Позивача на участь у процесі його прийняття (позивача не було повідомлено про прийняте рішення чим позбавлено можливості надання своїх доводів та заперечень).

В рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 19, статті 144 Конституції України, статті 25, частини чотирнадцятої статті 46, частин першої, десятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) від 16 квітня 2009 р. №7-рп/2009 зазначено, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону). Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року N 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Слід зазначити, що містобудівні умови та обмеження, які видають структурні підрозділи органу місцевого самоврядування реалізується та є виконаними з моменту її затвердження.

В Постанові Верховного суду України від 24.10.2011 року у справі № 21 309а11, висловлено позицію, згідно якої: ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Як вбачається з пояснень представника позивача та чого не заперечував представник відповідача, на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, вже збудовано два поверхи будинку, підведено комунікації, що беззаперечно свідчить про виникнення правовідносин, пов'язаних з реалізацією суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Згідно з частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч наведеним приписам Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем не надало суду жодних доказів на підтвердження обґрунтованості прийнятого рішення.

За доведеності під час розгляду справи, факту порушень відповідачем прав позивача відповідно до визначених позивачем підстав заявленого позову та на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про задоволення позову.

Керуючись ст. 19 Конституції України, статтями 9, 11, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області № 241/7 від 10листопада 2015 року «Про скасування містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки в АДРЕСА_1, виданих ОСОБА_1».

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І. А. Усатова