Справа № 820/7060/15
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 р. Справа № 820/7060/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Сіренко О.І.

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2015р. по справі № 820/7060/15

за позовом ОСОБА_4

до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області третя особа ОСОБА_3

про скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

10 липня 2015 року ОСОБА_4 (далі - позивач, ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - ОСОБА_3, в якому просив суд скасувати розпорядження Блюзнюківської районної державної адміністрації Харківської області про надання дозволу гр. ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення фермерського господарства від 26 грудня 2011 року № 852, посилаючись на той факт, що спірна земельна ділянка знаходиться у нього в оренді, згідно договору від 10 вересня 2014 року.

Представник відповідача Покас Н.М. в своїй заяві просив справу розглядати за відсутності представника відповідача , проти позову не заперечував. ( а.с.130 ).

Представник третьої особи по справі ОСОБА_3 - ОСОБА_2 проти позову заперечувала, зазначивши, що оскаржуване розпорядження є актом індивідуальної дії , на момент його прийняття не створювала для позивача ніяких прав та обов'язків.

22 грудня 2015 року постановою Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_4 до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа - ОСОБА_3 про скасування розпорядження - задоволено в позовному обсязі.

Скасовано розпорядження Блюзнюківської районної державної адміністрації Харківської області про надання дозволу гр. ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення фермерського господарства від 26 грудня 2011 року № 852.

Стягнуто з Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_4 (код НОМЕР_1, 62132, АДРЕСА_1) у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08 копійок).

Третя особа - ОСОБА_3, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи заявлені у апеляційній скарзі вимоги, вказує, що висновок суду першої інстанції про порушення прав, свобод та інтересів ОСОБА_4 спірним розпорядженням Блюзнюківської районної державної адміністрації Харківської області від 26 грудня 2011 року № 852 є безпідставним, оскільки такий факт не доведено належними доказами. На момент прийняття вказаного розпорядження жодні права чи охоронювані законом інтереси позивача не порушувались, оскільки право ОСОБА_4 на володіння і користування земельною ділянкою орієнтовною площею 50,00 га із земель сільськогосподарського призначення (землі запасу), розташованих за межами населених пунктів Алісівської сільської ради, виникло пізніше в вересні 2014 року. Відтак, право ОСОБА_4 на оскарження розпорядження від 26 грудня 2011 року № 852, як такого, що не створює для позивача жодних прав та обов'язків, не посягає на його охоронювані законом інтереси, відсутнє.

Вважає, що ОСОБА_3 мав право на отримання у користування спірної земельної ділянки для ведення фермерського господарства як фізична особа, навіть за умови існування вже створеного ним раніше фермерського господарства. Оскільки Законом України "Про фермерське господарство" не передбачено будь-яких обмежень щодо створення кількох фермерських господарств тим самим засновником, ОСОБА_3, звертаючись до Блюзнюківської районної державної адміністрації Харківської області з метою отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 50,00 га із земель сільськогосподарського призначення (землі запасу), розташованих за межами населених пунктів Алісівської сільської ради, мав намір заснувати нове фермерське господарство, що судом першої інстанції не взято до уваги.

ОСОБА_4 у письмових запереченнях просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. Наголошуючи на протиправному характері спірного розпорядження Блюзнюківської районної державної адміністрації Харківської області від 26 грудня 2011 року № 852, зазначає, що ОСОБА_3, як засновник вже існуючого станом на 2011 рік фермерського господарства, не мав права бути засновником нового фермерського господарства та отримувати з метою його ведення земельну ділянку у користування. Такі дії суперечать за своєю суттю нормам чинного законодавства.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та представника третьої особи, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 195 КАС України, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26 грудня 2011 року Розпорядженням Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області №852 було надано дозвіл громадянину ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення тієї ж самої земельної ділянки, що в подальшому була виділена ОСОБА_6, орієнтованою площею 50 га із земель сільськогосподарського призначення (землі запасу), розташованих за межами населених пунктів Алісівської сільської ради для створення фермерського господарства (а.с.26-27).

12 серпня 2014 року Наказом Головного управління Держземагенства у Харківській області №1840-СГ (а.с. 10-11) надано гр.. ОСОБА_4 в оренду для ведення фермерського господарства, строком на 49 років, земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля), розташовані за межами населених пунктів Алісівської сільської ради на території Близнюківського району Харківської області, загальною площею 119,4811 га, у тому числі:

- земельна ділянка площею 13,5254 га із кадастровим номером НОМЕР_2, зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014р. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06);

- земельна ділянка площею 22,0953 га із кадастровим номером НОМЕР_3, зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014р. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 06);

- земельна ділянка площею 48,3883 га із кадастровим номером НОМЕР_4, зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014р. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 6);

- земельна ділянка площею 12,1267 га із кадастровим номером НОМЕР_5, зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014р. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 206);

- земельна ділянка площею 23,3454 га із кадастровим номером НОМЕР_6, зареєстрована у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21.02.2014р. (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 6).

Між Головним управлінням Держземагенства у Харківській області та ОСОБА_4 укладено договір оренди від 10.09.2014 року щодо вказаних земельних ділянок (а.с.12-16), та, відповідно, передано орендовані земельні ділянки у користування ОСОБА_4, що підтверджується актом приймання - передачі земельних ділянок від 10.09.2014р. (а.с.17), а також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.18).

Після отримання в оренду вказаних сільськогосподарських угідь для ведення фермерського господарства позивачем створено Фермерське господарство "Калерія", що підтверджується відповідно затвердженим та зареєстрованим статутом вказаного господарства (а.с. 19-20).

ОСОБА_4 вважає оскаржуване розпорядження відповідача незаконним, звернувся до суду з позовом, посилаючись на ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що фермерське господарство після державної реєстрації має право на отримання додаткової земельної ділянки (ділянок) як юридична особа, а не як громадянин із метою створення фермерського господарства. Оскільки ОСОБА_3 при створенні фермерського господарства в 1996-1997 р.р. вже отримав безкоштовно в користування земельну ділянку, відповідачем неправомірно прийнято розпорядження від 26.12.2011 року №852, яким вдруге надано дозвіл фізичній особі - гр. ОСОБА_3 на розробку землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 50 га із земель сільськогосподарського призначення (землі запасу), розташованих за межами населених пунктів Алісівської сільської ради для створення фермерського господарства. Тобто, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване розпорядження відповідача порушує право позивача на оренду земельної ділянки.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцева адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Акт державного органу це юридична форма рішення цього органу, який породжує певні правові наслідки, спрямовані на врегулювання певних суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Підставами для визнання акту незаконним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та, або визначені законом компетенції органу, який видав цей акт. Умовою визнання акту незаконним є також порушення, у зв'язку з прийняттям відповідного акту, прав та охоронюваних законом інтересів фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про місцеві адміністрації» на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження., а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Вичерпний перелік повноважень голів місцевих державних адміністрацій визначено ст. 39 Закону України «Про місцеві державні адміністрації».

Згідно статті 118 Конституції України рішення голів місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції та законам України , іншим актам законодавства України, можуть бути відповідно до закону скасовані Президентом України або головою місцевої державної адміністрації вищого рівня.

Положеннями статті 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» зазначено, що розпорядження голови державної адміністрації, що суперечить Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

За змістом статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС України ) кожна особа має право в порядку, встановленому цим законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. Водночас суб'єктивна оцінка порушення права не є абсолютною. В деяких випадках сам законодавець визначає коло осіб, права яких можуть бути порушені внаслідок бездіяльності, вчинення суб'єктом владних повноважень певних дій чи прийняття актів, правомірно обмежуючи право інших осіб на звернення до суду за захистом порушених прав , свобод або інтересів.

Так, відповідно до частини 2 статті 171 КАС України право оскаржити нормативно - правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб'єктом правовідносин, до яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть.

Зі змісту регулювання, яке міститься у Кодексі адміністративного судочинства України, також убачається, що і право оскаржити індивідуальний акт має особа, якої він стосується.

Позивач ОСОБА_4 оскаржив розпорядження першого заступника голови Блюзнюківської районної державної адміністрації Харківської області про надання дозволу гр. ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для створення фермерського господарства від 26 грудня 2011 року № 852, яке є правовим актом індивідуальної дії. Такий правовий акт породжує права й обов'язки тільки для суб'єкту , якому його адресовано.

Право на захист - це самостійне суб'єктивне право, яке з'являється у володільця регуляторного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Таким чином, відсутність у будь - кого ( крім особи, якій його адресовано ), в тому числі і позивача ОСОБА_4, прав чи обов'язків у зв'язку із оскаржуваним розпорядженням не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом.

Посилання позивача на порушення його прав є безпідставним, оскільки зазначене розпорядження не стосується його безпосередньо, так як на момент його прийняття не створювало будь-яких прав та обов'язків для позивача та не посягало на охоронюваний законом інтерес позивача в межах даних правовідносин.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 1 грудня 2004 року по справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільно процесуального кодексу від 18.07.1963 р., яке є обов'язковим до виконання на всій території України « поняття « охоронюваний законом інтерес», що вживається в законах України треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та (або) нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам».

Позивач на момент видання спірного розпорядження жодних дій, які б свідчили про прагнення до користування зазначеним матеріальним благом не вчиняв.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови допущено порушення норм матеріального права, що призвело до ухвалення неправильного судового рішення, тому на підставі пункту 4 частини 1 статті 202 КАС України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п. 4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2015р. по справі № 820/7060/15 - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в позові ОСОБА_4 до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа ОСОБА_3 про скасування розпорядження №852 від 26.12.2011 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання постанови у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Сіренко О.І.
Судді Любчич Л.В. Спаскін О.А.
Повний текст постанови виготовлений 22.02.2016 р.