Справа № 805/5003/15-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р. Справа №805/5003/15-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

час прийняття постанови: 11:30

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Дмитрієва В.С., при секретареві судового засідання Филиппенко М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в Донецькій області, Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, одноразової грошової допомоги, грошове забезпечення за два місяці в загальному розмірі 85 036, 86 грн., стягнення компенсації за невикористану відпустку, визнання частково незаконним наказ №354 о/с від 06.11.2015 в частині вислугу років, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - ГУ МВС України в Донецькій області), Слов'янського міського відділу (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області (далі - Слов'янський міський відділ) про стягнення Слов'янського міського відділу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 03.11.2015 в розмірі 40 027, 82 грн., одноразової грошової допомоги в розмірі 33756, 78 грн. та грошове забезпечення за два місяці в розмірі 11 252, 26 грн., всього 85036, 86 грн., визнання частково незаконним наказ ГУ МВС України в Донецькій області № 354 о/с від 06.11.2015 в частині визначення вислуги років, зобов'язання Слов'янського міського відділу виплатити середнє грошове забезпечення з 06.11.2015 по момент проведення розрахунку, стягнення компенсації за невикористану відпустку.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 12.08.2014 наказом Міністра Внутрішніх Справ України позивача звільнено з органів внутрішніх справ. 31.03.2015 Запорізьким окружним адміністративним судом ОСОБА_1 поновлено посаді. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 постанову Запорізького окружного адміністративного суду залишено без змін. Однак, рішення суду в частині поновлення майора міліції ОСОБА_1 було виконане лише 03.11.2015. Таким чином, відповідачем рішення суду було виконано із затримкою та стягненню з відповідача підлягає грошове забезпечення за період з 01.04.2015 по 03.11.2015 в сумі 40 027,82 грн. Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 передбачено, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються зі служби у зв'язку із скороченням штатів, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується грошова допомога. Також наказом МВС України від 31.12.2007 №499 передбачено, що звільненим з посад (скороченням штатної посади) протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення). При звільнені позивачу не було виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 33756, 78 грн., грошове забезпечення за два місяці в розмірі 11 252, 26 грн. та компенсації за невикористану відпустку. Позивач вважає, що розрахунок вказаних виплат повинен здійснюватися із розрахунку середньоденної заробітної плати в сумі 184,46 грн., яка визначена постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 31.03.2015. Крім того, відповідно до ст. 117 Кодексу Законів про працю України відповідач повинен виплати середнє грошове забезпечення за час затримки всіх виплат при звільненні позивача.

Представник позивача у судовому засіданні заявлений позов підтримав та надав пояснення аналогічні тим, які викладені в позовній заяві.

Представник Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області надіслав до суду письмові заперечення, за змістом яких вимога позивача про стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 до 03.11.2015 в сумі 40 027, 82 грн. за своїм характером стосується питань затримки виконання рішення суду. Вимога про стягнення грошового забезпечення в розмірі 11 252, 26 грн. за два місяці також є необґрунтованою, оскільки позивач звільнився не з посади, а був звільнений з органів внутрішніх справ через скорочення. Щодо вимоги про визнання частково незаконним наказу від 06.11.2015 №354 о/с стосовно вислуги років, зазначив, що наказом ГУМВС України в Донецькій області від 07.12.2015 №7л/к о/с позивачу встановлена вислуга років на день звільнення. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник Слов'янського міського відділу у судовому засіданні заперечувала проти позову та пояснила, що наказом Слов'янського міського відділу від 06.11.2015 №61 о/с ОСОБА_1 визначено кількість невикористаних днів відпустки - 29 діб та прийнято рішення про виплату компенсації. Згідно платіжного доручення від 27 листопада 2015 року виплата компенсації здійснена у грудні 2015 року. Також станом на 02.02.2015 позивачу нарахована одноразова грошова допомога згідно п. 10 постанови КМУ №393 від 17.07.1992 в сумі 6937, 50 грн. Однак, у зв'язку з відсутністю фінансування не перерахована на картковий рахунок позивача. Стосовно виплати середньої заробітної плати за час затримки перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку представник вказував на те, що норми КЗпП не поширюються на працівників міліції, які проходять службу в органах внутрішніх справ. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом Головного управління МВС України в Донецькій області від 13.08.2013 №311 о/с майора міліції ОСОБА_1 призначено старшим слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Слов'янського міського відділу.

29.07.2014 МВС України було складено наказ від № 805 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС в Донецькій області та Луганських областях». Згідно зазначеного наказу за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення ст. 65 Конституції України, ч. 3 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, керуючись ст.ст. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Згідно витягу з наказу від 12.08.2014 № 1535 о/с МВС України відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ позивача звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду 31.03.2015 у справі №808/7014/14, яка ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.09.2015 залишена без змін, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України № 805 від 29.07.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУМВС України в Донецькій та Луганській областях» в частині притягнення майора міліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України; визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства внутрішніх справ України №1535 о/с від 12.08.2014 «По особовому складу» в частині звільнення з органів внутрішніх справ у запас за п. 66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, майора міліції ОСОБА_1 (М-246048), старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Слов'янського міського відділу; поновлено майора міліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Слов'янського міського відділу з 13 серпня 2014 року; стягнуто зі Слов'янського міського відділу на користь ОСОБА_1 суму грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 13 серпня 2014 року по 31 березня 2015 року у розмірі 42 610,26 грн.

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області №331 о/с від 03.11.2015 майора міліції ОСОБА_1 поновлено на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділу Слов'янського міського відділу з 13 серпня 2014 року.

Відповідно до ст. 236 Кодексу Законів про працю України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як встановлено ч.ч. 9, 10 ст. 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. У разі наявності підстав для задоволення заяви суд ухвалює одну із постанов, що передбачені частиною другою статті 162 цього Кодексу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що судовий контроль за виконанням рішення у справі № 808/7014/14 повинен здійснюватися Запорізьким окружним адміністративним судом. Позовна вимога про стягнення Слов'янського міського відділу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2015 по 03.11.2015 в розмірі 40 027, 82 грн. є за своїм характером вимогою щодо несвоєчасного виконання рішення суду та не підлягає розгляду в порядку окремого судового провадження. Відтак, позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права.

Стосовно позовної вимоги щодо стягнення зі Слов'янського міського відділу грошове забезпечення за два місяці в розмірі 11 252, 26 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.4 наказу МВС від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» встановлений порядок виплати грошового забезпечення за час перебування в розпорядженні органу внутрішніх справ та в разі звільнення з посади (скорочення штатної посади). Підпунктом 3.4.8 встановлено, що особам рядового і начальницького складу, звільненим з посад у зв'язку з скороченням штатної посади, з дня, наступного за днем звільнення із займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке особа отримувала за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення). Грошове забезпечення в цьому випадку обчислюється, виходячи з окладу за спеціальним званням, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, розмір якої визначається за рішенням керівника та оголошується наказом. Після закінчення двох місяців грошове забезпечення виплачується тільки за рішенням Міністра внутрішніх справ України. Після закінчення перших двох місяців (та в разі неприйняття відповідних рішень щодо продовження виплати грошового забезпечення) особам рядового і начальницького складу виплачуються тільки оклади за спеціальними званнями.

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 06.11.2015 №354 о/с майора міліції ОСОБА_1 (М-246048) звільнено з органів внутрішніх справ за пунктом 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, з 06 листопада 2015 року.

За таких обставин, оскільки позивач звільнений з органів внутрішніх справ, тому ОСОБА_1 не має права на отримання грошового забезпечення за два місяці відповідно до підпункту 3.4.8 наказу МВС від 31.12.2007 № 499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ». Таким чином, позов в цій частині не ґрунтується на нормах матеріального права та не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення одноразової грошової допомоги в розмірі 33756, 78 грн. та компенсації за невикористану відпустку суд зазначає наступне.

Відповідно до наказу Слов'янського міського відділу від 06.11.2015 №61 о/с прийнято рішення про виплату компенсації за невикористану відпустку за 2015 рік майору міліції ОСОБА_1 у зв'язку із звільненням з органів внутрішніх справ за 29 діб.

Як вбачається із довідки № 15/1675 від 21.12.15 Слов'янського міського відділу, ОСОБА_1 нарахована компенсація за невикористану відпустку в сумі 1117, 71 грн. Відповідно до виписки від 17.02.2016 №708 ТВБВ №10004/0570 ПАТ «Державний ощадний банк України» позивачем отримано позивачем отриману компенсацію за невикористану відпустку з урахуванням утримання обов'язкових платежів в сумі 1100, 94 грн.

Згідно довідки №1047/303/06-2016 від 02.02.2016 Слов'янського міського відділу, станом на 02.02.2016 ОСОБА_1 нарахована одноразова грошова допомога згідно п.10 постанови КМУ №393 від 17.07.1992 в сумі 6937, 50 грн.

Як пояснив у судовому засіданні представник Слов'янського міського відділу, вказана грошова допомога на теперішній час не виплачена у зв'язку із відсутністю фінансування з Державного бюджету. Суд вважає таку підставу для неперерахування позивачу одноразової грошової допомоги згідно п. 10 постанови КМУ №393 від 17.07.1992 необґрунтованою, а позов в цій частині таким, що підлягає задоволенню.

Щодо розміру виплати одноразової грошової допомоги згідно п. 10 постанови КМУ №393 від 17.07.1992 та компенсації за невикористану відпустку за 2015 рік суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки №1772/06-2016 від 16.02.2016 Слов'янського міського відділу, середньомісячне грошове забезпечення за два місяці, що передували звільненню позивача, складає 1156, 25 грн. (із розрахунку: посадовий оклад - 800 грн., оклад за спеціальне звання - 125 грн., надбавка за вислугу років - 231, 25 грн.). Середньоденне грошове забезпечення на час звільнення склало 37, 91 грн.

Позивач наголошує на тому, що нарахування одноразової грошової допомоги згідно п. 10 постанови КМУ №393 від 17.07.1992 та компенсації за невикористану відпустку за 2015 рік відповідач повинен здійснювати із розрахунку середньоденного грошового забезпечення в сумі 184,46 грн., яке встановлено постановою Запорізького окружного адміністративного суду 31.03.2015 у справі № 808/7014/14. Оскільки позивач у вересні - жовтні 2015 року фактично не проходив службу.

Суд вважає таке твердження позивача необґрунтованим виходячи з наступного.

Наказом ГУ МВС України в Донецькій області від 03.11.2015 року №331 о/с поновлено майора міліції ОСОБА_1 (М-246048) на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської діяльності слідчого відділення Слов'янського міського відділу з 13.08.2014 на підставі постанови Запорізького окружного адміністративного суду 31.03.2015.

Згідно абз. 1, 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок №100), обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Відповідно до абз. 4 цього Порядку в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в

трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підставі щодо нарахування позивачу одноразової грошової допомоги згідно п. 10 постанови КМУ №393 від 17.07.1992 та компенсації за невикористану відпустку за 2015 рік із розрахунку середньоденного грошового забезпечення в сумі 184,46 грн., яке встановлено постановою Запорізького окружного адміністративного суду 31.03.2015 у справі №808/7014/14. Відтак, нарахування спірних виплат із розрахунку середньомісячного грошового забезпечення за вересень - жовтень 2015, що передували звільненню позивачу - 06.11.2015, проведено у відповідності до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Щодо позовних вимог про визнання частково незаконним наказ ГУ МВС України в Донецькій області №354 о/с від 06.11.2015 в частині визначення вислуги років суд зазначає наступне.

Наказом ГУМВС України в Донецькій області від 07.12.2015 №7л/к о/с внесено зміни до наказу від 06.11.2015 №354 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 встановлена вислуга років на 06.11.2015 у календарному обчисленні та для виплати грошової допомоги - 12 років 11 місяців 28 днів.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Слов'янського міського відділу виплатити середнє грошове забезпечення з 06.11.2015 по момент проведення розрахунку суд зазначає наступне.

Як встановлено п. 10 Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за власним бажанням, через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, та мають вислугу 10 років і більше, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

За приписами п. 56 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року №114, особам рядового і начальницького складу, які звільняються з органів внутрішніх справ, за невикористану в році звільнення відпустку виплачується грошова компенсація відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або

повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно ст. 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За правилами ст. 117 цього у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно ст. 98 цього Кодексу оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Відповідно до п. 1.12 наказу МВС від 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» грошове забезпечення, виплачене особі рядового чи начальницького складу несвоєчасно або виплачене їй у меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, що передував моменту звернення за одержанням недоотриманого грошового забезпечення, протягом якого особа мала на нього право.

Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що порядок проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ та умови грошового забезпечення цих осіб встановлені спеціальними нормативно - правовими актами, тому положення ст. 117 Кодексу законів про працю України не поширюється на спірні правовідносини.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з Слов'янського міського відділу середню заробітну плату за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористану відпустку не підлягають задоволенню.

Повний текст постанови виготовлений 23 лютого 2016 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 8-11, 94, 99, 158-163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов'язати Слов'янський міський відділ (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Постанова прийнята в нарадчій кімнаті, вступна та резолютивна частини проголошені у судовому засіданні 18 лютого 2016 року за участю представників сторін. Повний текст постанови буде виготовлений у відповідності до ст. 160 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Дмитрієв В.С.