Справа № 815/3559/15
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р. Справа № 815/3559/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л. М.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І.
судді - Потапчука В.О.
судді - Семенюка Г.В.
при секретаріБерекет Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Інтер Плюс" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановиЛА:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Інтер Плюс" (надалі - ТОВ "Арома Інтер Плюс" або позивач) до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області (надалі - ДПІ у Приморському районі або відповідач), в якому позивач просить суд визнати неправомірними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 09.06.2015р. № та від 09.06.2015р. № (надалі - оскаржувані податкові повідомлення-рішення).

Суд першої інстанції своєю постановою від 09 грудня 2015 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Інтер Плюс" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень,- задовольнив.

Визнав неправомірним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області від 09.06.2015р. №.

Визнав неправомірним та скасував податкове повідомлення-рішення ДПІ у Приморському районі м. Одесі ГУ ДФС в Одеській області від 09.06.2015р. №.

Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області не погодившись з постановою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали та доводи апелянта в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.01.2015р. слідчим відділом Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області прийнято постанову про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ "Арома Інтер Плюс" () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету держави усіх передбачених діючим законодавством податків за період з 01.02.2012р. по 01.02.2015р. з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ "Квартал-2011".

Крім того, 22.01.2015р. слідчим відділом Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області прийнято постанову про призначення документальної позапланової перевірки ТОВ "Арома Інтер Плюс" () з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету держави усіх передбачених діючим законодавством податків за період з 01.02.2012р. по 01.02.2015р. з питань здійснення фінансово-господарських операцій з ТОВ "Нікастрой" (), ТОВ "Шаблон-2011" ().

20.04.2015р. начальником управління податкового аудиту Ілечко П.М. складено доповідну записку № 370/22-03/59 на ім'я заступника начальника ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС В Одеській області з проханням на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України розглянути питання про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Арома Інтер Плюс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2012 року по 01.02.2015 року у частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ "Квартал-2011" (), ТОВ "Нікастрой" (), ТОВ "Шаблон-2011" ()".

22.04.2015р. Державною податковою інспекцією у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області прийнято наказ №612 "Про проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ "Арома Інтер Плюс" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2012 року по 01.02.2015 року у частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ "Квартал-2011" (), ТОВ "Нікастрой" (), ТОВ "Шаблон-2011" ()" .

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що він прийнятий на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України згідно доповідної записки начальника управління податкового аудиту Ілечко П.М. від 20.04.2015 року № 370/22-03/59.

На підставі зазначеного наказу та п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України податковим органом видано направлення від 22.04.2015р. №001070/601, в якому метою перевірки зазначено: з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.02.2012 року по 01.02.2015 року в частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ "Квартал-2011" (), ТОВ "Нікастрой" (), ТОВ "Шаблон-2011" ()".

Дане направлення вручено директору ТОВ "Арома Інтер Плюс" Богуцькому А.А. разом з копією наказу під розписку, що підтверджується відповідними відмітками на направленні та повідомленні.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Арома Інтер Плюс", не погоджуючись із наказом про призначення перевірки, оскаржило його до суду, про намір оскарження повідомило ДПІ у Приморському районі листом, який отримано відповідачем 28.04.2015р.

При цьому постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2015р. у справі №815/2470/15, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.09.2015р., у задоволенні позову ТОВ "Арома Інтер Плюс" відмовлено.

Згідно Акта перевірки від 12.05.2015р. №3076/22-03/37351793 (надалі - Акт перевірки) в період з 24.04.2015р. по 30.04.2015р. ДПІ у Приморському районі проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "Арома Інтер Плюс", код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2012р. по 01.02.2015р. у частині, що стосується взаємовідносин з ТОВ "Квартал-2011" (), ТОВ "Нікастрой" (), ТОВ "Шаблон-2011" ()".

На підставі Акта перевірки ДПІ у Приморському районі прийнято податкове повідомлення рішення № від 09.06.2015р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток на загальну суму 1040109,00 грн. (у тому числі - 832088,00 грн. за основним зобов'язанням, 208022,00 грн. - штрафна санкція) та податкове повідомлення рішення № від 09.06.2015р., яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 1188479,00 грн. (у тому числі - 792319,00 грн. за основним зобов'язанням, 396160,00 грн. - штрафна санкція).

Відповідно до п.81.1 ст.81 ПКУ (в редакції чинній на момент проведення перевірки) посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об'єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як вказано у висновках Акту перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувані ППР, перевіркою встановлено порушення п. 138.2 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в результаті чого занижено значення податку на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 832088,00 грн.; а також порушення п. 198.6 ст. 198 ПК України, в результаті чого занижено значення податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 803368,00 грн.

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що до такого висновку посадові особи ДПІ у Приморському районі дійшли, використовуючи базу даних "Податковий блок" та постанови слідчого, на виконання яких проводилася перевірка.

Фактично, висновки перевіряючих ґрунтуються на інформації з постанов слідчого, у яких зазначено, що невстановлені особи упродовж 2009-2013 років, шляхом реєстрації і перереєстрації в державних органах влади як суб'єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), створили і придбали біля 15 підконтрольних собі підприємства, а саме: … ТОВ "Шаблон-2011" (), ТОВ "Квартал - 2011" (код за ), … ТОВ "Нікастрой" () та інші, які оформили на підставних осіб, що дали згоду за грошову винагороду бути засновниками і керівниками створених суб'єктів підприємницької діяльності, не маючи при цьому на меті здійснювати статутну діяльність таких підприємств. Створивши і придбавши вище згадані підприємства, заволодівши їх печатками і установчими документами, призначивши на посади їх керівників підставних осіб, невстановлені особи, заздалегідь знаючи, що підконтрольні їм суб'єкти підприємницької діяльності - юридичні особи - не здійснюватимуть статутну діяльність, переслідували при цьому прикриття своєї незаконної діяльності, яка виразилася в сприянні різним суб'єктам підприємницької діяльності України, що реально діяли, в проведенні безтоварних фінансових операцій з грошовими коштами за допомогою незаконного переведення їх з безготівковою форми розрахунку в готівку, в мінімізації зобов'язань з податку на додану вартість та штучному завищенні валових витрат, тобто в умисному ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах. Так, встановлено, що реквізити підприємства ТОВ "Шаблон-2011" (), ТОВ "Квартал - 2011" (код за ), … ТОВ "Нікастрой" () використовувались для безпідставного формування податкового кредиту для ТОВ "Арома Інтер Плюс" ().

Щодо посилання посадових осіб податкового органу на інформацію, викладену в постанові слідчого, слід зазначити наступне.

Підпунктом 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції на момент призначення та проведення перевірки) передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Відповідно до п. 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Матеріали такої перевірки разом з висновками контролюючого органу передаються органу, що призначив перевірку.

Пунктом 58.4 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли судом за результатами розгляду кримінального провадження про кримінальне правопорушення, предметом якого є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Абзац другий п. 58.4 ст. 58 Податкового кодексу України передбачає, що складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена судовим рішенням, забороняється до набрання законної сили судовим рішенням у кримінальному провадженні або винесення ухвали про закриття такого кримінального провадження за нереабілітуючими підставами.

З наведених правових норм вбачається, що формування податкового повідомлення-рішення на підставі вироку суду можливе лише після набрання таким вироком законної сили та лише у випадку, якщо вирок постановлено за правопорушення предметом якого є податки, збори.

При цьому формування податкового повідомлення-рішення на підставі вироку суду можливе, якщо вирок постановлено за правопорушення у сфері сплати податків та зборів суб'єктом оподаткування.

В даному ж випадку інформація, наведена у постановах слідчого, стосується підприємств-контрагентів ТОВ "Арома Інтер Плюс", а не самого підприємства позивача. Крім того, в Акті перевірки не міститься жодної інформації щодо наявності вироку суду, який набрав законної сили.

Відповідно до п. 78.7. ст. 78 ПК України перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Згідно з ст. 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки; 83.1.4. судові рішення; 83.1.5. виключено; 83.1.6. інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Згідно з п. 85.2 ст. 85 ПК України платник податків зобов'язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов'язані з предметом перевірки. Такий обов'язок виникає у платника податків після початку перевірки.

З наведених правових норм вбачається, що висновки про порушення податкового законодавства не можуть ґрунтуватися виключно на інформації з постанови слідчого. У випадку проведення документальної перевірки передбачається також дослідження документів, наданих платником податків.

Як зазначено в Акті перевірки, в ході перевірки керівником підприємства відмовлено в наданні перевіряючому будь-яких документів, що відносяться до предмета перевірки, у зв'язку з чим складено Акт від 28.04.2015р. №2894/22-03/37351793 "Про ненадання документів під час документальної перевірки".

Водночас, як вбачається з пояснень представника позивача, показань свідка ОСОБА_12., яка працює на посаді секретаря в ТОВ "Арома Інтер Плюс", свідка ОСОБА_10, який працює на посаді менеджера ТОВ "Арома Інтер Плюс", у період з 24.04.2015р. по 30.04.2015р. за податковою адресою підприємства працівник ДПІ у Приморському районі в м. Одесі ОСОБА_11, який згідно Акту перевірки, проводив дану перевірку, не з'являвся.

Дана обставина підтверджується також і свідченнями самого ОСОБА_11, наданими у судовому засіданні. Зокрема, ОСОБА_11 зазначив, що спілкувався з директором ТОВ "Арома Інтер Плюс" у телефонному режимі, за адресою підприємства в період, у який повинна бути проведена перевірка, не приходив. При цьому ОСОБА_11 не надав будь-яких доказів наявності непереборних обставин, які б об'єктивно унеможливлювали проведення вказаної перевірки підприємства позивача, або доказів перешкоджання посадовими особами підприємства позивача проведенню перевірки.

Отже, з наведеного вбачається, що фактично перевірка ТОВ "Арома Інтер Плюс" у період з 24.04.2015р. по 30.04.2015р. не проводилася.

Відтак, за приписами п. 85.2 ст. 85 ПК України обов'язок надати перевіряючому документації стосовно предмета перевірки, у ТОВ "Арома Інтер Плюс" не виникло.

Отже, висновки, викладені в Акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, ґрунтуються виключно на інформації щодо можливих правопорушень, допущених підприємствами-контрагентами відповідача.

Крім того, Верховним Судом України (постанова від 09.09.2008 у справі №21-500во08, постанова від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ЗАТ "Мукачівський лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення, постанова від 31.01.2011 у справі за позовом ТОВ "Фірма" ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень) зазначено, що в силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" позивач та контрагенти позивача є окремими суб'єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника ПДВ, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб'єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст. ст. 207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб'єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

При цьому згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України (у редакції, чинній на момент здійснення господарських відносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.п. 200.2, 200.3 ст. 200 ПК України при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Не дає права на віднесення сум податку до податкового кредиту податкова накладна, виписана платником, звільненим від сплати податку за рішенням суду, після набрання чинності таким рішенням суду.

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до Державної податкової адміністрації України є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до ст. 187 ПКУ (в редакції станом на час вчинення господарських операцій) датою виникнення податкових зобов'язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Положеннями ст. 198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом державної податкової служби, та враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань.

П. 200.10 ст. 200 ПК України встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст.3 зазначеного Закону, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Отже, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб'єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв'язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т. ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов'язкові реквізити.

В листі Вищого адміністративного суду України "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" № 742/11/13-11 від 02.06.2011р. зазначається, що з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість обов'язковому з'ясуванню підлягають, зокрема, обставини, що підтверджують рух активів у процесі здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

02.04.2011р. між ТОВ "Арома Інтер Плюс" (Покупець) та ТОВ "Квартал - 2011" (Постачальник) укладено Договір №04.1 поставки товару, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується регулярно упродовж строку дії договору у відповідності із замовленнями Покупця постачати Покупцеві продукцію - ефірні олії, кераміку та супутні товари, далі по тексту - Товар, на умовах, що визначаються положеннями даного договору за вільними цінами у кількості, асортименті та у строки, узгоджені Сторонами за Договором.

Згідно видаткових накладних №432 від 04.04.2012р., №433 від 04.04.2012р., №2 від 17.04.2012р., №3 від 17.04.2012р., №4 від 17.04.2012р., №1 (прибуткова накладна(повернення) від 26.04.2012р., №467 від 27.04.2012р., №468 від 27.04.2012р., №469 від 27.04.2012р., №504 від 21.05.2012р., №505 від 21.05.2012р., №514 від 29.05.2012р., №503 від 21.05.2012р., №513 від 29.05.2012р., №514 від 29.05.2012р. ТОВ "Арома Інтер Плюс" придбало у ТОВ "Квартал - 2011" у перевіряємому періоді товару на загальну суму 782157,54 грн., у тому числі ПДВ у сумі 130359,59 грн.

На вказану суму ТОВ "Квартал - 2011" сформовано податкові накладні №3 від 04.04.2012р., №4 від 04.04.2014р., №26 від 17.04.2012р., №27 від 17.04.2012р., №28 від 17.04.2012р., №31 від 27.04.2012р., №32 від 27.04.2012р., №33 від 27.04.2012р., №16 від 21.05.2012р., №17 від 21.05.2012р., №18 від 21.05.2012р., №34 від 28.05.2012р., №35 від 28.05.20012р., №36 від 28.05.2012р.

На підтвердження факту постачання товарів зазначених товарів позивач надав товарно-транспортні накладні.

01.06.2012р. між ТОВ "Арома Інтер Плюс" (Покупець) та ТОВ "Нікастрой" (Постачальник) укладено Договір №13604 поставки товару, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується регулярно упродовж строку дії договору у відповідності із замовленнями Покупця постачати Покупцеві продукцію - ефірні олії, кераміку та супутні товари, далі по тексту - Товар, на умовах, що визначаються положеннями даного договору за вільними відпускними цінами у кількості, асортименті та у строки, узгоджені Сторонами за Договором .

Згідно з видатковим накладними, ТОВ "Арома Інтер Плюс" придбало у ТОВ "Нікастрой" за даним договором товару на загальну суму 4636966,91 грн., у т. ч. 772827,82 грн. ПДВ.

Факт перерахування ТОВ "Арома Інтер Плюс" коштів за отриманий від ТОВ "Нікастрой" та ТОВ "Квартал - 2011" товар підтверджується наявними в матеріалах справи копіями виписок з банківських рахунків та платіжних доручень, актом прийому-передачі векселів

На вказану суму ТОВ "Нікастрой" сформовано податкові накладні, які засвідчують сплату ТОВ "Арома Інтер Плюс" сум ПДВ у ціні придбаного товару.

Крім цього, факт постачання товарів від ТОВ "Нікастрой" підтверджується товарно-транспортними накладними.

Отже, з наданої позивачем первинної документації щодо господарських відносин з підприємствами ТОВ "Нікастрой", ТОВ "Квартал - 2011" вбачається, що господарські відносини з вказаними контрагентами мають усі ознаки реальності, зміст господарських операцій вбачається з договорів та видаткових накладних, на підставі виписок з банківських рахунків та платіжних доручень встановлено рух активів в ході здійснення господарської діяльності.

На підставі матеріалів справи та оцінки представлених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що висновки, викладені посадовими особами відповідача в Акті перевірки щодо непідтвердження здійснення господарської діяльності з підприємствами-контрагентами, є неправомірними, а тому податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі даного Акту перевірки, підлягають скасуванню.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції повно і всебічно досліджено обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначено характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області, - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2015 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арома Інтер Плюс" до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючийсуддя С.І. Жук
суддя В.О. Потапчук
суддя Г.В. Семенюк