Справа № 752/7724/15-а
Суддя: Сальникова Н. М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 752/7724/15-а
Провадження № 2-а/752/20/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Сальникової Н.М.

за участю секретаря Захаревської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 07.05.2015 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії.

В позовній заяві просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відрахування з його пенсії податку на дохід фізичних осіб в розмірі 15% щомісячно та військового збору в розмірі 1,5% щомісячно, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплачувати йому пенсію в повному обсязі без відрахування з неї податку на дохід фізичних осіб та військового збору, зобов'язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити йому вирахувані з пенсії з 01.01.2015 року податку на дохід фізичних осіб в сумі 1054 грн. 18 коп. щомісячно та військовий збір в сумі 105 грн. 42 коп. щомісячно - до набрання постановою суду законної сили та звернути до негайного виконання постанову суду у разі стягнення всієї суми боргу перерахованої пенсії.

В обґрунтування позову вказує, що прослужив у Збройних силах та інших військових формуваннях України понад 33 роки.

В 1998 року наказом Міністра оборони України був звільнений з військової служби у запас за станом здоров'я і виключений зі списків особового складу Головного управління внутрішніх військ МВС України.

З 15 квітня 1998 року йому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» і він знаходиться на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.

Розрахунок пенсії йому було проведено виходячи із основних та додаткових видів грошового забезпечення станом на 15.04.1998 року.

З урахуванням максимального розміру пенсії ОСОБА_1 одержує пенсію згідно вимог Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи», як полковник у відставці, ветеран війни інвалід 3-ї групи, учасник бойових дій та ліквідатор наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, ветеран праці та військової служби, відмічений почесним званням «Заслужений економіст України.

З 01.01.2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII, з призначеної йому пенсії (із суми пенсії, розмір якої перевищує три розміри мінімальної заробітної плати), відповідачем вираховується 15% податку на дохід фізичних осіб (1054,18 грн.) щомісячно та 1,5% військового збору (105,42 грн.) щомісячно.

12.03.2015 року та 29.04.2015 ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з питання про неправомірне утримання з пенсії податку на дохід з фізичних осіб в розмірі 15%, а також військового збору в розмірі 1,5%, але письмової відповіді так і не отримав..

В подальшому, позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги, про що подав письмову заяву, в якій просив суд винести постанову і визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відрахування з його пенсії з 01 січня по 31 серпня 2015 року щомісячно податок на дохід фізичних осіб в розмірі 15% та військовий збір в розмірі 1,5% і стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві вирахувані з пенсії позивача з 01 січня по 31 серпня 2015 року по 1159 грн. 60 коп. щомісячно, за вісім місяців на суму 9276 грн. 80 коп. та звернути до негайного виконання постанову суду у разі стягнення всієї суми боргу.

Позивач не прибув в судове засідання, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду, завчасно подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягав.

Представник відповідача не прибули у судове засідання, повідомлені належним чином, завчасно подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заперечили проти позовних вимог ОСОБА_1, та з викладених у письмових запереченнях підстав (а.с.29-30) просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.41 КАС України, у зв'язку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

На підставі ст. 86 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданого у розпорядження суду сторонами кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до таких висновків.

З обставин, які не підлягають доказуванню за ч.3 ст.72 КАС України, оскільки визнані сторонами, судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Збройних сил України, перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до ч. З ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які мають право на пенсію за цим законом, обчислюються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, «Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод є головним обов'язком держави».

Згідно із ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй».

Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно із ст.ст. 4, 7 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», позивач є інвалідом війни 3-ї групи - ветераном війни.

Відповідно до вимог п. 23 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», ОСОБА_1, як інвалід війни, звільнений від сплати податків, зборів, мита всіх видів.

Згідно із ч. 2 та ч.3 ст. 2 цього ж Закону, права та пільги для ветеранів війни ф членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Відповідно до вимог ст. 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 64 Конституції України, можуть бути встановлені окремі обмеження прав і свобод громадян, але лише в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади», роз'яснено про те що відповідно до ст.ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод.

Таким чином, суд приходить до висновку, що положення п.п. 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, якими передбачено відрахування з пенсії інвалідів війни податку на дохід з фізичних осіб в розмірі 15% щомісячно та військового збору в розмірі 1,5% щомісячно, в період з 01 січня по 31 серпня 2015 року, не відповідають ст.ст. 3, 8, 22 Конституції України, ст.ст. 2, 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту», тому не підлягають застосуванню в частині що стосується інвалідів війни.

Пенсія позивачу в період з 01 січня по 31 серпня 2015 року повинна була виплачуватися в повному обсязі без відрахування з пенсії податку на дохід з фізичних осіб в розмірі 15% щомісячно, та без відрахування військового збору в розмірі 1,5% щомісячно.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд у разі задоволення адміністративного позову, може прийняти постанову про стягнення з відповідача коштів.

У частині позовних вимог щодо застосування п.1 ч. 2 ст.256 КАС України, щодо звернення постанови до негайного виконання, суд відмовляє у задоволенні цієї частини позовних вимог, оскільки п.1 ч.1 ст.256 КАС України застосовується у разі «присудження» виплати пенсій з Державного бюджету у межах суми стягнення за місяць..

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 17, 18, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відрахування з пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2015 року, щомісячно, податку на дохід фізичних осіб в розмірі 15 % та військового збору в розмірі 1,5 %.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1, вирахувані з пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2015 року по 31 серпня 2015 року податок на доходи фізичних осіб в розмірі 15 % щомісячно в сумі 8433 грн. 44 коп. і військовий збір в розмірі 1,5 % щомісячно на суму 843 грн. 36 коп., а всього стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 9276 (дев'ять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 80 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутніми в судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отриманні копії постанови.

Суддя: Сальникова Н.М.