Справа № 826/1678/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

24 лютого 2016 року м. Київ К/800/52966/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Сороки М.О.,
Смоковича М.І.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд адміністративної справи за позовом ТОВ «Юнайтед Фудс» до Київської регіональної митниці, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Київської міжрегіональної митниці Міндоходів про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів № 100000006/2011/012319/1 від 27.07.2011, за касаційною скаргою ТОВ «Юнайтед Фудс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2013 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2011 року ТОВ «Юнайтед Фудс» звернулось до суду з вказаним позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просило:

визнати протиправним та скасувати рішення Київської регіональної митниці про визначення митної вартості товарів № 100000006/2011/012319/1 від 27.07.2011.

стягнути з Державного бюджету України на його користь надмірно сплачену суму у розмірі 13 432 грн. 72 коп., перераховану в якості податку на додану вартість шляхом перерахування вказаної суми на поточний рахунок товариства.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Юнайтед Фудс», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

У запереченні на касаційну скаргу Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, посилаючись на законність судових рішень, просить залишити їх без змін.

З`ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги з таких підстав.

Встановлено, що 25.07.2011 на виконання умов зовнішньоекономічного контракту поставки товарів № 1 від 30.03.2011, укладеного між ТОВ «Юнайтед Фудс» та «И. и Г. Хагас -С. Георгиадис С.Н.С. «КАРПОС» ( Греція) до митного оформлення заявлена вантажна митна декларація № 100190000/2011/188815 про декларування товару у митному режимі «імпорт-40»:

№ 1 - оливки консервовані, без оцту та оцтової кислоти, не заморожені у первинних упаковках масою нетто не більше 5 кг., в скляних банках:

оливки з кісточкою «Green Chalkidiki olives whole»- 360 гр., калібр 101/110 - 234 ящ. х 12 шт. - 2808 бан., вартістю 1 718,50 Євро (за одиницю - 0,612 Євро);

оливки без кісточки «Green Chalkidiki olives pitted»- 360 гр., калібр 101/110 - 234 ящ. х 12шт. 2808 бан., вартістю 1 971,22 Євро (за одиницю - 0,702 Євро);

№ 2 - оливки консервовані, з додаванням оцтової кислоти, не заморожені у первинних упаковках масою нетто не більше 5 кг., в скляних банках:

оливки з кісточкою «Kalamata olives whole»- 360 гр., калібр 181/200 - 234 ящ. х 12 бан., вартістю 2 111,62 Євро (за одиницю - 0,752 Євро), як продукт харчування. Чиста вага - 561,6 кг., торговельна марка «St.Michele», виробник «Eleones of Chalkidiki», країна виробництва - GR (Греція), з визначенням загальної митної вартості 27 616,19 грн., відповідно до якої митний платіж склав 4 694,75 грн., ПДВ 6 462,19грн., всього на суму - 11 139,82 грн.

Згідно довідки-рахунку від 22.07.2011 № 2207/01 ТОВ «Ренус Ревайвел» (перевізника товару) вартість перевезення товару до державного кордону України склала 9 250,00 грн., яка була включена до загальної митної вартості товару.

Зазначена митна вартість була визначена позивачем відповідно до ціни договору № 1 від 30.03.2011 та інвойсу № 156 від 04.07.2011. Для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів декларант зобов'язаний подати до митного органу пакет документів відповідно до п.п. 7-9 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2006 № 1766 «Про затвердження Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження».

Між тим, під час розгляду документів, наданих до митного оформлення товару, у посадової особи відділу митного оформлення виникли сумніви щодо зазначеної позивачем митної вартості товару.

Оскільки митним органом було виявлено, що заявлена позивачем митна вартість товарів нижче рівня митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, і які за своїми технічними характеристиками є подібними до оцінюваних товарів за митною декларацією, відповідно до пункту 11 Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1766 від 20.12.2006 декларанту запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару, про що в графі «Для відміток митного органу» декларації митної вартості інспектором відділу контролю митної вартості здійснено відповідний запис, а саме пропонувалось надати: прайс-лист виробника; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; калькуляцію фірми-виробника товару.

Однак, зазначених документів в підтвердження вартості заявленого до митного оформлення товару позивачем надано не було.

За таких обставин Київською регіональною митницею прийнято рішення № 100000006/2011/012319/1 про визначення митної вартості товару, за яким середня митна вартість товару № 2 складає 3,32 євро за одиницю з урахуванням перевезення, а загальна сума, що підлягає обкладенню митом - 5 282,12 євро (60 823,12 грн.), сума, що обкладається ПДВ - 71 163,05 грн., а загальний митний платіж склав 24 572,54 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з наступного.

Відповідно до вимог статті 265 чинного на час спірних правовідносин Митного кодексу України (далі - МК) митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів згідно з положеннями цього Кодексу. Такий контроль може здійснюватися в установленому порядку із застосуванням різних форм, у тому числі відповідно до статей 60 і 69 цього Кодексу, після закінчення операцій митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів. Порядок контролю правильності визначення митної вартості товарів після закінчення операції митного контролю, оформлення та пропуску через митний кордон України товарів і транспортних засобів та донарахування обов'язкових платежів визначається Кабінетом Міністрів України.

Митний орган має право упевнитися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей визначення митної вартості.

Якщо митний орган дійшов висновку, що визначена декларантом митна вартість нижча, ніж прямі витрати на виробництво цього товару, в тому числі сировини, матеріалів та/або комплектуючих, які входять до складу товару, митний орган має право зобов'язати декларанта визначити митну вартість іншим способом, ніж він використав для її визначення.

За змістом статті 266 МК визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами:

1) за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

3) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

4) на основі віднімання вартості;

5) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

6) резервного.

Основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями статті 267 цього Кодексу, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, відповідно до вимог статей 268 і 269 цього Кодексу за основу може братися або ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному з продавцем покупцю відповідно до вимог статті 271, або обчислена відповідно до вимог статті 272 цього Кодексу вартість товарів.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Аналіз наведених норм, а також чинних на час спірних правовідносин Порядку здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 339 від 09.04.2008 та Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1766 від 20.12.2006, дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

За таких обставин митниця має повноваження витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Так, між Київською регіональною митницею та позивачем була проведена процедура консультацій із зазначенням переліку необхідних додаткових документів на зворотній стороні декларації митної вартості, з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості.

Водночас, у зв'язку з відмовою позивача у наданні митному органу вказаних документів, та ненаданням обґрунтувань та підстав щодо неможливості їх надання, митним органом прийнято спірне рішенням яким митну вартість цього товару визначено з використанням методу № 6 (резервного) та зазначено причини неможливості послідовного використання 2-5 методів визначення митної вартості товару,

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з обґрунтованістю висновків судів першої та апеляційної інстанцій про доведеність Київською регіональною митницею правомірності рішення № 100000006/2011/012319/1 від 27.07.2011 про визначення митної вартості товарів за методом № 6.

Відповідно до частини 3 статті 220-1 Кодексу адміністративного суду України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 КАС України, суд, -

ухвалив:

Касаційну скаргу ТОВ «Юнайтед Фудс» відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 липня 2013 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 3 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута з підстав, у строк та у порядку, визначених ст.ст. 235-244-2 КАС України.

Судді: