Справа № П/811/402/15
Суддя: Кочан В.М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ К/800/40831/15

Вищий адміністративний суд України у складі: суддя-доповідач Кочан В.М., судді Іваненко Я.Л., Пасічник С.С., провівши попередній розгляд адміністративної справи за касаційною скаргою Приватного підприємства "Грант" на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2015р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2015р. у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Новгородківському районі Кіровоградської області до Приватного підприємства "Грант" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Новгородківському районі Кіровоградської області звернулося до суду з позовом до Приватного підприємства "Грант" з вимогами про стягнення заборгованості.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2015р., залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2015р., позов задоволено. Стягнуто з Приватного підприємства «Грант» на користь Управління Пенсійного фонду України в Новгородківському районі Кіровоградської області заборгованість по сумах фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 1010, 57 грн.

У касаційній скарзі представник Приватного підприємства "Грант", посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, допущених судами, просить судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову в позові.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених ст. 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про відхилення касаційної скарги з урахуванням наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватне підприємство "Грант" зареєстроване 11.10.1996р. та перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Новгородківському районі Кіровоградської області як платник страхових внесків на загальнообов'язкове пенсійне страхування.

На адресу Приватного підприємства "Грант" Управління направило лист від 16.01.2015р. про відшкодування витрат на оплату та доставку пенсій разом із розрахунком витрат на виплату та доставку пенсій за 2015 рік. Приватне підприємство "Грант" добровільне не сплатило суму витрат на оплату та доставку пенсій в розмірі 1 010,57 грн.

Статтею 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Як правильно зазначили суди, відповідач з 01.01.2015р. не є платником фіксованого податку, оскільки такий податок виключено зі складу загальнодержавних податків та зборів. Тому до 01.01.2015р. підприємство було звільнено від відшкодування витрат на оплату та доставку пільгових пенсій, саме як платник фіксованого податку.

Вирішуючи спір, суди правильно виходили з наявності у відповідача обов'язку відшкодовувати Управлінню Пенсійного фонду України в Новгородківському районі Кіровоградської області витрати на виплату та доставку пенсії, призначеної відповідно до пункту «ж» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788).

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 призначена пільгова пенсія на підставі пункту "ж" статті 13 Закону № 1788.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через такі фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами Закону № 1058-IV в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-IV. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до ПФУ плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту зазначено, що виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону № 1058-IV.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що витрати на виплату та доставку пенсій особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в"-"е" та "ж" статті 13 Закону № 1788-XII, покриваються підприємствами та організаціями.

В касаційній скарзі представник відповідача посилається на те, що судам не надана правова оцінка доводам відповідача про те, що ОСОБА_2 помилково призначена пенсія на підставі пункту "ж" статті 13 Закону № 1788-XII.

Вказані доводи касаційної скарги не ґрунтуються на матеріалах справи.

При вирішенні спору суди правильно вказали на те, що право на призначення пенсії за віком на підставі пункту "ж" статті 13 Закону № 1788-XII мають незалежно від місця останньої роботи, жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Такий порядок визначено постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.1992р. № 244 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро та більше дітей".

Згідно даних трудової книжки ОСОБА_2 працювала в Приватному підприємстві "Грант", при цьому суди обґрунтовано зазначили про те, що даний спір стосується обов'язку по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгової пенсії, а не щодо правомірності призначення їй пенсії на пільгових умовах особі.

Верховний Суд України неодноразово висловлював аналогічну правову позицію в справах цієї категорії, зокрема в постанові від 07.07.2015р. (справа № 21-735а15).

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суди першої та апеляційної інстанцій повно і всебічно встановили обставини справи, дали їм належну юридичну оцінку, правильно застосували норми матеріального і процесуального права, тому відсутні підстави для скасування або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Грант" відхилити, а постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.03.2015р. та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2015р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав і в порядку, встановлених статтями 237-244 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Кочан В.М.

судді Пасічник С.С.

Іваненко Я.Л.