Справа № 813/6923/14
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Справа № 876/5120/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді Сапіги В.П.

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Стрийської об'єднаної державної фінансової інспекції на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 р. у справі за адміністративним позовом Стрийської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Стрийської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправними дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

Стрийська районна державна лікарня ветеринарної медицини звернулась в суд з адміністративним позовом до Стрийської об'єднаної державної фінансової інспекції про скасування на ст. 3 абз. 2 вимоги від 08.09.2014 р. за №22-15/759.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року адміністративний позов задоволено, оскільки суд погодився з доводами позивача.

Відповідач Стрийська об'єднана державна фінансова інспекція подала апеляційну скаргу, вважаючи, що оскаржувана постанова винесена судом в супереч норм матеріального права та без повно і всебічно з'ясованих обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт стверджує, що оплата праці офіційних лікарів, які надавали лише платні послуги, здійснювалась частково із загального, а частково із спеціального фонду державного бюджету. Це є порушенням вимог п. 3 Переліку груп власних надходжень бюджетних установ, вимог щодо їх утворення напрямів використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.05.2002 №659 (втратила чинність 18.03.2011), п.4 ст.13 Бюджетного кодексу. Вказане вище призвело до незаконного покриття за рахунок коштів загального фонду витрат на оплату праці та відповідних нарахувань, які повинні проводитись за рахунок спеціального фонду на загальну суму 308916,61 грн, в тому числі на оплату праці на суму 227343,84 грн. та відповідних нарахувань на оплату праці на суму 81572,77 гривень.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд у відповідності до ч.1 ст.41 КАС України відзначає, що коли відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі ( у тому числі у разі неявки осіб, які беруть участь у справі ) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні норми чинного законодавства та обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до плану контрольно-ревізійної роботи Держфінінспекції у Львівькій області на ІІІ кв. 2014 року структурним підрозділом останнього - сектором інспектування у Стрийському районі, містах Моршині та Стрию Жидачівської об'єднаної державної фінансової інспекції проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Стрийської районної державної лікарні ветеринарної медицини за період з 01.07.2010 по 31.03.2014 років.

За результатами перевірки 22.08.2014 року складено акт за №27-38/116, яким, зокрема встановлено за досліджуваний період порушення щодо того, що у штатні розписи по загальному фонду державного бюджету внесено провідних лікарів ветеринарно-санітарної експертизи, яким надано повноваження офіційних лікарів, а саме: ОСОБА_3, який закріплений за ПП «Роман» та ПП «ЩІІН» за період з 01.07.2010 по 31.03.2014 роки, ОСОБА_4, який закріплений за ПП «Агротем» за період з 01.07.2010 по 31.03.2014 роки, ОСОБА_5, який закріплений за ПП «ОСОБА_7», ПП «ЩІІН», МСТ Стрийський РСС, ФГ «Улар» за період з 01.07.2010 по 01.04.2011 роки, ОСОБА_6, який закріплений за ПП «ОСОБА_7», МСТ Стрийський РСС, CT «Ромен», ПП «Агротем» за період з 01.04.2011 по 31.03.2014 роки.

На підставі зазначеного акту ревізії та керуючись ст. 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Стрийській районній державній лікарні ветеринарної медицини Стрийською об'єднаною державною фінансовою інспекцією пред'явлена вимога № 22-15/795 від 08.09.2014 року про усунення виявлених порушень, зокрема, предметом цього позову є вимога щодо зобов'язання забезпечити відшкодування незаконного покриття за рахунок коштів загального фонду витрат на оплату праці провідних лікарів ветеринарно-санітарної експертизи та відповідних нарахувань, які повинні проводитись за рахунок спеціального фонду державного бюджету.

Судом встановлено, що вищевказані офіційні лікарі закріплені за відповідними підприємствами на підставі внутрішніх наказів по Стрийській районній державній лікарні ветеринарної медицини та працюють відповідно до графіку роботи даних підприємств, з яким ознайомлені посадові особи ветлікарні.

Оплата праці цих лікарів проводиться на підставі табелів обліку робочого часу, які ведуться у Стрийській районній державній лікарні ветеринарної медицини (проставлено 8 годинний робочий день).

Підтвердженням надання платних ветеринарних послуг є укладені договори «Про надання ветеринарних послуг суб'єкту господарювання щодо забою тварин, переробки, зберігання, транспортування й реалізації продукції тваринного походження, що підлягає державному ветеринарному нагляду та контролю», які укладені між начальником районної державної лікарні ветеринарної медицини та керівниками підприємств. Пунктом п.2 Договорів передбачено направлення офіційних лікарів до суб'єкту господарювання, забезпечення відповідних умов праці, тобто надання у користування необхідні службових приміщень, обладнання, забезпечення спецодягом, реактивами тощо для виконання ними своїх функціональних обов'язків. Платні ветеринарні послуги лікарями ветеринарно-санітарної експертизи надавались згідно укладених договорів (в яких вказано номер реєстраційного рахунку на який зараховуються кошти), на підставі звітів «Про надання ветеринарних робіт (послуг) Стрийською РДЛВМ», складених ветеринарними лікарями, на підставі актів виконаних робіт та згідно амбулаторного журналу, який ведеться ветеринарними лікарями.

Ці провідні лікарі ветеринарно-санітарної експертизи, яким надано повноваження офіційних лікарів надавали лише платні послуги згідно функціональних повноважень та посадових інструкцій. Кошти від надання платних послуг зараховувались на реєстраційні рахунки спеціального фонду Стрийської районній державній лікарні ветеринарної медицини, відкриті в Стрийському УДКСУ у Львівській області. Обсяг отриманих власних надходжень за надані платні ветеринарні послуги протягом ревізійного періоду відображалися у формі 4-Ід „Звіт про надходження і використання коштів отриманих, як плата за послуги, що надаються бюджетними установами". За цей період лікарня ветмедицини отримала доходу від надання платних послуг провідними лікарями ветеринарно-санітарної експертизи Стрийської районної держаної лікарні ветеринарної медицини, які надавали платні послуги на вищевказаних підприємствах, на загальну суму 719020,25 гривень. Заробітна плата провідних лікарів ветеринарно-санітарної експертизи нараховувалась відповідно до актів виконаних робіт, які щомісячно складаються лікарнею ветмедицини і надаються підприємствам для перерахування коштів за надані послуги.

Проведеною ревізією встановлено часткове включення видатків на оплату праці вищевказаних провідних лікарів ветеринарно-санітарної експертизи, яким надано повноваження офіційних лікарів за період з 01.07.2010 по 31.03.2014 до видатків загального фонду кошторису установи замість спеціального, що є порушенням вимог п. 3 Переліку груп власних надходжень бюджетних установ, вимог щодо їх утворення напрямів використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від .05.2002 №659 (втратила чинність 18.03.2011), п.4 ст.13 Бюджетного кодексу України, та пунктів 19, 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 № 228.

Вказане вище, як зазначив відповідач, призвело до незаконного покриття за рахунок коштів загального фонду витрат на оплату праці та відповідних нарахувань, які повинні проводитись за рахунок спеціального фонду на загальну суму 308916,61 грн, в тому числі на оплату праці на суму 227343,84 грн. та відповідних нарахувань на оплату праці на суму 81572,77 гривень.

Зазначені фактичні обставини сторонами не заперечувались. Позивач посилається на відповідність своїх дій законодавству, яке не обмежує його право здійснювати покриття таких витрат лише за рахунок коштів спеціального фонду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що жодною правовою нормою не визначено обов'язку включення до видатків спеціального фонду витрат на виплату заробітної плати працівникам бюджетних установ, які надають платні послуги. Постановою № 228 взагалі не передбачено, що до видатків бюджету спеціального фонду мають включатися видатки на виплату заробітної плати працівникам бюджетних установ, що надають платні послуги. Також, чинне законодавство не передбачає здійснення виплати заробітної плати частково із загального фонду, а частково із спеціального фонду бюджету. Розподіл робочого часу працівника бюджетної установи на час, витрачений на надання послуг, та на час, витрачений для виконання інших обов'язків, законодавством не передбачений, та, як наслідок, є невірним здійснення погодинного розрахунку при виконанні працівниками бюджетних установ своїх обов'язків, поділяючи їх на надання послуг, які оплачуються фізичними та юридичними особами бюджетній установі, та які такими особами не оплачуються; так само є невірним і розподіл здійснення видатків на оплату праці таким працівникам із загального та спеціального фондів бюджету.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції є помилковими та не ґрунтуються на нормах матеріального та процесуального права.

Так, згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, Державна фінансова інспекція України (Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Відповідно до підпункту 4 пункту 4 вказаного Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальність винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пункту 6 цього ж Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також цим Положенням передбачено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні», згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, яка розглядається, інспекція пред'явила вимогу про усунення порушень, виявлених під час ревізії Стрийської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

В порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов'язки для позивача.

Зважаючи на те, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не за поданням адміністративного позову підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

За таких обставин, адміністративний позов Державної установи про визнання протиправної та скасування вимоги № 22-15/795 від 08.09.2014 року, що стосується відшкодування завданих збитків задоволенню не підлягає, оскільки правильність визначення цих збитків може бути перевірена виключно в межах справи за позовом Фінінспекції про стягнення цих збитків.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з рішенням Верховного Суду України, зокрема, з постановою від 21 квітня 2015 року у справі №21-76а15.

Відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

Відтак, позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування вимоги Стрийської об'єднаної державної фінансовою інспекцією пред'явлена вимога № 22-15/795 від 08.09.2014 року про усунення виявлених порушень, зокрема, предметом цього позову є вимога щодо зобов'язання забезпечити відшкодування незаконного покриття за рахунок коштів загального фонду витрат на оплату праці провідних лікарів ветеринарно-санітарної експертизи та відповідних нарахувань, які повинні проводитись за рахунок спеціального фонду державного бюджету не підлягають задоволенню, у зв'язку із тим, що у вказаній частині вимогою не порушено прав, свобод та інтересів позивача до пред'явлення ДФІ позову про стягнення зазначених сум в судовому порядку, а тому такі вимоги є безпідставними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 160, п.3 ч.1 ст.198, ч.3 ст.202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Стрийської об'єднаної державної фінансової інспекції - задовольнити.

Скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі №813/6923/14 - скасувати та прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову Стрийської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Стрийської об'єднаної державної фінансової інспекції про визнання протиправними дій та скасування рішення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І. М. Обрізко

Повний текст виготовлено 24.02.2016 р.