Справа № 2-а-1421/08
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Справа № 876/12402/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого-судді Довга О.І.,
судді Ліщинський А.М.,
судді Запотічний І.І.,

секретаря судового засідання Гнатик А.З.

за участю представників:
відповідача Боберський І.М.
третьої особи Дроздюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2015 року у справі № 2-а-1421/08 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа військова частина НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

03.03.2008 позивач звернувся з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_1 про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позов обгрунтовує тим, що відповідач всупереч частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 21.02.2007 неправомірно відмовив у виплаті грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності особі, звільненої з військової служби, чим також спричинив моральну шкоду. Крім того, заявою про збільшення розміру позовних вимог до суми 182 700 гривень, позивач, обґрунтовуючи заявлений розмір грошової допомоги, посилається на постанову Кабінету Міністрів України за №975 від 25.12.2013, якою затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, норми якої вважає такими, що підлягають до застосування у спірних правовідносинах для визначення належної йому грошової допомоги. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в 438 223, 16 гривень.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2015 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Міністерства оборони України у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності особі, звільненої з військової служби. Зобов`язати Міністерство оборони України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням інвалідності особі, звільненої з військової служби в розмірі 38 491 гривня 20 копійок.
Не погодившись із постановою суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що на час звільнення позивача діяла стара редакція ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою було встановлено, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті. Разом з тим зазначає, що відповідно до роз`снення Міністерства юстиції України від 03.04.2007 року №22-26-1064 дія постанови КМ України від 21.02.2007 року №284 поширюється тільки на період, починаючи з 12.05.2006 року (з дня опублікування Закону України «Про внесення змін до Закону України « Про загальний військовий обов`язок і військову службу» від 04.04.2006 року). Зазначає, що оскільки позивач звільнений з військової служби до цієї дати, то дія статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» і постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.07 року №284 на позивача не поширюється. Просить скасувати рішення суду першої інстанції і прийняте нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідач та третя особа в судовому засіданні підтримують доводи апеляційної скарги в повному обзязі.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом встановлено, що 21.12.2005 командувачем Повітряних Сил Збройних Сил України, наказом №332 звільнено позивача з лав Збройних Сил України у відставку за підпунктом «б» пункту 67 (за станом здоров`я) Положення про проходження служби особами офіцерського складу. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №248 від 27.12.2005 позивача виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 29.12.2005 року. Постановою 14 Військово-лікарської комісії за №138 встановлений зв`язок захворювання позивача з виконанням обов`язків військової служби. Медико-соціальною експертною комісією в Івано-Франківській області позивачу визначено 40 відсотків ступеня втрати професійної працездатності, встановлено ІІІ групу інвалідності, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби (довідка серії 2-18 АВ №018135 від 07.02.2007 року)
16.07.2007 Департаментом фінансів відповідача листом за №248/6/П/7005/1974 повернуто третій особі документи, надіслані для виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №284 від 21.02.2007 року, оскільки позивач звільнений з військової служби до набрання чинності нової редакції статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (до 12.05.2006 року), чим відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності особі, звільненої з військової служби. Позивач у зв`язку із оформленням документів на одержання грошової допомоги станом на 02.07.2007 року відмовився від одержання страхової суми в розмірі 3 400 гривень, нарахованої у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України за №488 від 19.08.1992 року.
Частиною другою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час встановлення позивачу інвалідності) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Виходячи з тлумачення статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , колегія суддів дійшла висновку, що право на одноразову грошову допомогу у військовослужбовця виникає і у тому разі коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період її проходження.
Норма статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» підлягає до застосуванню у спірних правовідносинах в редакції Закону чинного на момент встановлення позивачу групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби 07.02.2007, оскільки з цього моменту у позивача виникло право на отримання грошової допомоги.
Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році затверджено постановою Кабінету Міністрів України за №284 від 21.02.2007 року.
Згідно з підпунктом 3 пункту 2 вищевказаного Порядку грошова допомога виплачується військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби у 48-місячного грошового забезпечення - інвалідам III групи.
Пунктом 3 вказаного Порядку встановлено, що розмір грошової допомоги визначається відповідно до грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військове звання, відсоткової надбавки за вислугу років та 100-відсоткової надбавки, передбаченої Указами Президента України від 4.10.1996 №925 та від 23.02.2002 №173 і постановою Кабінету Міністрів України від 22.05.2000 № 829 за останньою посадою, яку військовослужбовець займав на день втрати працездатності, а особа, звільнена з військової служби, - на день звільнення.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.
Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.11.2015 року у справі № 2-а-1421/08 без змін.

Ухвала набирає законної з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Ліщинський А.М.

Запотічний І.І.