Справа № 802/3998/15-а
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 802/3998/15-а

Головуючий у 1-й інстанції: Чернюк А.Ю.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

18 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

за участю:

секретаря судового засідання: Тарасенко А.М.,

Представника позивача: ОСОБА_2

Представника відповідача: Горобець Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії .

Відповідно до постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на прийняття оскарженого рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції оскаржену постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи скарги підтримав у повному обсязі з підстав і мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши постанову суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів Вінницького апеляційного адміністративного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що 02 грудня 2014 року було укладено договір між приватним сільськогосподарським підприємством "Поділля-Агро" (позикодавець) та ОСОБА_4 (позичальник) щодо надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 200000 грн. (двісті тисяч гривень) в якій позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти до 28 лютого 2015 року. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку згідно умов договору .

03 грудня 2014 року у Вінницькому відділенні №3 АТ "Дельта Банк" між ОСОБА_4 та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір №93240 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях, згідно якого було розміщено у банку строковий вклад у розмірі 200000 грн. (двісті тисяч гривень) (а. с. 9). Відповідно до п.1.6 договору відповідач відкрив на позивача вкладний (депозитний рахунок) НОМЕР_2 на який позивачем було передано вклад у розмірі 200000 грн. (двісті тисяч гривень). Згідно із п.п. 1.4 договору процентна ставка на суму вкладу становить 21,5 відсотка. Згідно п.1.3 договору вклад залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок вкладу по 02 січня 2015 року включно. Відповідно до п.п. 1.9 та 1.10 нараховані проценти за вкладом виплачуються вкладнику одночасно у разі закінчення строку розміщення вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок НОМЕР_3 відкритий на ім'я вкладника в ПАТ "Дельта Банк". Згідно із п. 1.11 договору він припинив свою дію 03.03.2015 року. Проте, в ПАТ "Дельта Банк" на вимогу ОСОБА_4 отримати вклад за договором та проценти позивачу було відмовлено.

16 червня 2015 року позивач звернувся з письмовою заявою на ім'я Уповноваженої особи з проханням надати інформацію щодо невиплати йому грошових коштів за договором №93240, натомість, за результатом розгляду заяви, позивача було повідомлено листом №9294/69 від 29.09.2015 року, що договір банківського вкладу №93240 від 03.12.2015 року, укладений між ОСОБА_4 та ПАТ "Дельта Банк" та операції по перерахуванню коштів на поточний рахунок, відкритий на виконання договору, є нікчемним відповідно до ст. 38 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та статті 216 Цивільного кодексу України .

Після цього, позивач звернувся на "гарячу лінію" Фонду гарантування і дізнався, що знаходиться в Загальному реєстрі вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування, а також був повідомлений про те, що йому потрібно з'явитися 03.11.2015 року у відділення банку - партнера для отримання коштів. В свою чергу, позивач 05.11.15 року отримав кошти у розмірі 8854,44 грн. (вісім тисяч вісімсот п'ятдесят чотири гривні сорок чотири копійки), і що, ця сума являється процентами за вкладом згідно договору, а відтак, не погоджуючись з такою бездіяльністю, позивач і звернувся до суду першої інстанції за захистом своїх прав та інтересів.

За наслідками розгляду справи, суд першої інстанції дійшов до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, оскільки позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з даним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку публічно - правовому спору в межах апеляційної скарги, зазначає наступне.

Так, правовідносини, пов'язані із відшкодуванням коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, насамперед регулюються Цивільним кодексом України та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон).

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час дії тимчасової адміністрації банком виплачується кошти за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Наслідками запровадження тимчасової адміністрації є призупинення всіх повноважень органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) з дня призначення уповноваженої особи ФГВФО. Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. На період тимчасової адміністрації усі структурні підрозділи, органи та посадові особи банку підпорядковуються у своїй діяльності уповноваженій особі Фонду і діють у визначених нею межах та порядку.

02 грудня 2014 року було укладено договір між приватним сільськогосподарським підприємством "Поділля-Агро" (позикодавець) та ОСОБА_4 (позичальник) щодо надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 200000 грн. (двісті тисяч гривень) в якій позичальник зобов'язується повернути надані грошові кошти до 28 лютого 2015 року. Повернення грошових коштів проводиться шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку згідно умов договору (а.с. 14).

03 грудня 2014 року у Вінницькому відділенні №3 АТ "Дельта Банк" між ОСОБА_4 та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір №93240 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний on-line" у гривнях, згідно якого було розміщено у банку строковий вклад у розмірі 200000 грн.

Запровадження тимчасової адміністрації не зупиняло дії вказаного договору, при цьому спеціальної участі, згоди або дозволу органів банку, зазначених в ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», для внесення коштів на вкладний рахунок не потрібно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №150 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2015 року було прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «Дельта банк», тобто саме з 03.03.2015 року розпочалася процедура виведення банку з ринку.

При цьому, судом першої інстанції при розгляді справи не було досліджено в який саме час та в який спосіб 03.03.2015 року, на виконання п.4 рішення № 51 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду приступила до виконання своїх обов'язків, коли саме були виконані вимоги п.5 щодо інформування про прийняті рішення на офіційній сторінці Фонду в мережі інтернет та у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Також судом першої інстанції не було надано правової оцінки поясненням позивача, що ні йому особисто, ні працівникам банку під час здійснення внесення коштів на вкладний рахунок 03.03.2015 року про вищевказану Постанову Правління НБУ та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не було повідомлено і банк працював в звичайному режимі та приймав кошти у вкладників.

Згідно ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам та не має права відмовити у відкритті рахунка відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

У разі необгрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка, клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Отже, ст. 1067 ЦК України містить імперативну вказівку про те, що банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах та не має права відмовити у відкритті рахунка, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

Банк при відкритті депозитного рахунку № 1099 від 03.12.2014 р. та поточного рахунку №5464 від 01.12.2014 р. діяв у спосіб, передбачений законодавством України та банківськими правилами.

Відповідно до ст. 57 Конституцій України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом. Закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов'язки громадян, не доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, є нечинними.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що доказів того, що постанова Національного банку України від 30 жовтня 2014 року №692/БТ «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії проблемних», яка є банківською таємницею, доведена до відома населення, в тому числі і до ОСОБА_4, у порядку, встановленому законом, відповідачем надано не було, а тому посилання суду на цю постанову як на підставу визнання правочину нікчемним є необгрунтованим та таким, що не узгоджується із діючим законодавством та Конституцією України.

Крім того, згідно із приписами ч. 3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Отже, відповідач при перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет їх нікчемності, вчинених (укладених) банком, визначених частиною третьою статті 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», мав діяти у порядку, визначеному нормативно- правовими актами Фонду. На даний час відсутні нормативно-правові акти, які визначають такий порядок. Відповідачем не зазначається така інформація та оскаржуване рішення не містить жодного посилання на нормативно-правовий акт Фонду, який би визначав такий порядок.

Згідно п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, якщо банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

АТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних на підставі постанови Правління НБУ від 02.03.2015 року, тоді як депозитний договір з ОСОБА_4 був укладений 03.12.2014 року, тобто до віднесення банку до категорії неплатоспроможних, а згідно п. 7 ч. З ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочин уже має бути вчинений неплатоспроможним банком. Належної оцінки даній обставині також судом надано не було.

Крім того, суд першої інстанції, посилаючись на п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», помилково вважає, що переваги та пільги отримало ПСП «Поділля-Агро», хоча останнє не являється кредитором АТ «Дельта Банк» в контексті даної статті, крім того, будь яких переваг та пільг не отримав і сам позивач.

Разом з тим, як досліджено з витягу з протоколу від 17.09.2015 року засідання комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями АТ «Дельта Банк», призначеної наказом Уповноважена особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта банк» № 408 від 29.05.2015 року, керівників структурних підрозділів АТ «Дельта Банк» було повідомлено про обмеження на здійснення певних операцій, встановлені вказаною постановою, лише 15.01.2015 року, а отже, факт надання переваги банком кредиторам може бути доведений виключно щодо договорів банківського вкладу, укладених після 16.01.2015 року включно.

Отже, судом першої інстанції помилково застосовано п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та порушено ст. 159 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Тобто, для визнання вищезазначених договорів - нікчемними правочинами, відповідач - Уповноважена особа Фонду, повинен послатись на конкретну норму закону, яка передбачає їх нікчемність, однак, суд першої інстанції не звертає уваги на той факт, що відповідачем не зазначено та не подано доказів наявності підстав, за яких договір вкладу може бути визнаний нікчемним.

Отже, 01 грудня 2014 року між ОСОБА_4 та АТ «Дельта Банк» було укладено договір №012-01655- 011214 на відкриття та обслуговування поточного рахунку.

02 грудня 2014 року позивач уклав Договір про надання поворотної фінансової допомоги з ПСП «Поділля-Агро», яке перерахувало таку допомогу саме на поточний рахунок ОСОБА_4 для особистих потреб (п.п.2.3., 2.4. Договору).

03 грудня 2014 року уклав договір №240 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний on-line» у гривнях, згідно з яким було розміщено у банку строковий вклад у розмірі 200000,00 (двісті тисяч) гривень

Враховуючи наведене та беручи до уваги необхідність захисту прав та інтересів позивача, порушених рішенням відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" обов'язку подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) стосовно зміни розміру належної йому суми та збільшити її на 191145,56 грн. ( сто дев'яносто одна тисяча сто сорок п'ять гривень п'ятдесят шість копійок).

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3,4 ч.1 ст. 202 КАС України вважає необхідним скасовуючи постанову суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" Кадирова В.В. на користь ОСОБА_4 1071,84 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемними договору № 3240 банківського вкладу (депозиту ) "Лояльний on-line" у гривнях від 03.12.2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) та транзакції (операції) по перерахунку коштів на поточний ( картковий) рахунок, відкритий на виконання вказаного договору.

Зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонд у гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1) стосовно зміни розміру належної йому суми та збільшити її на 191145,56 грн. ( сто дев'яносто одна тисяча сто сорок п'ять гривень п'ятдесят шість копійок).

Стягнути з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича на користь ОСОБА_4 1071,84 грн. сплаченого судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі протягом п'яти днів.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Загороднюк А.Г.