Справа № 2а-1774/12/2670
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-1774/12/2670 Головуючий у 1-й інстанції: Мазур А.С. Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі: Сергійчук Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадратура» - Паніота Віктора Вікторовича на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року у справі адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадратура» до Державної податкової адміністрації у м. Києві, Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2012 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадратура» до Державної податкової адміністрації у м. Києві, Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2012 року постанову суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18 грудня 2013 року судове рішення суду апеляційної інстанції скасовано, а першої інстанції - залишено в силі.

У червні 2015 року Державна податкова інспекція у Подільському районі м. Києва звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2012 року за нововиявленими обставинами.

У липні 2015 року Прокуратура м. Києва звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 20 квітня 2012 року за нововиявленими обставинами.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року заяву Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві та прокуратури міста Києва про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києві від 20 квітня 2012 року №2а-1774/12/2670 вх. № 14019 задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від від 20 квітня 2012 року у справі №2а-1774/12/2670 скасовано та прийнято нову постанову. В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадратура» до Державної податкової адміністрації у м. Києві та Державної податкової інспекції у Подільському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 23 грудня 2011 року відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадратура» - Паніот Віктор Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає перегляду в апеляційному порядку в межах апеляційної скарги.

Під час попереднього розгляду справи було встановлено, що Державною податковою інспекцією у Подільському районі м. Києва проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадратура» на предмет дотримання податкового законодавства в частині нарахування та сплати до бюджету податку на додану вартість при взаємовідносинах з ТОВ «Арт-Центр «Калаф» за період з 01.10.2010 року по 01.03.2011 року.

За результатами перевірки складено акт № 6/23-80/33745905 від 05.12.2011 року, згідно висновків якого встановлено порушення п.п. 7.4.1 та 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до заниження податку на додану вартість в сумі 2319528,00 грн.

Підставою для висновку податкового органу про наявність порушень були наступні обставини, які відображені в акті, а саме: відповідно бази даних АІС «Податки «ТОВ «Арт-Центр «Калаф»(код за ) взято на податковий облік ДПІ у Печерському районі м. Києва. До ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням. Директор згідно протоколу допиту свідка від 18.06.2011 року повідомив, що про ТОВ «Арт-Центр «Калаф», ніколи не чув, ніколи у ньому не працював, його директором та засновником ніколи не був і ніякої підприємницької діяльності в даному підприємстві не здійснював, фінансово-господарською діяльністю не займався, будь-які документи з ТОВ «Квадратура» не підписував. Згідно висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в м. Києві № 402/тдд від 21.11.2011 року у договорах з позивачем та первинних документах підписи виконані не вказаною особою, а іншою особою.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 23.12.2011 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 2319528,00 грн., а також нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 520856,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги товариства, Окружний адміністративний суд міста Києва посилався на те, що на момент складання податкових накладних контрагент позивача ТОВ «Арт-Центр «Калаф» зареєстрований в якості платника податку на додану вартість відповідно до чинного законодавства. Податкові накладні за своєю формою та змістом відповідають ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та Порядку № 165, зокрема, містять такі обов'язкові реквізити як порядковий номер податкової накладної та дату її виписки, точне найменування юридичних осіб, їх індивідуальні податкові номери, назву товару, його ціну та вартість.

При цьому, судом не було прийнято до уваги посилання податкового органу на висновок експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в м. Києві № 402/тдд від 21.11.2011 року, відповідно до якого підписи в графі «Виконавець ТОВ «Арт-Центр «Калаф» в договорах № 34-2-10/10 від 01.10.2010 року, № 53-2-11/10 від 01.11.2010 року, № 56-2-12/10 від 01.12.2010 року, № 58-2-01/11 від 04.01.2011 року, № 59-2-01/11 від 04.01.2011 року, додатках № 1 до них; в графі «Підпис і прізвище особи, яка склала податкову накладну»в податкових накладних № № 210, 269, 270, 480, 894 виконані не засновником ТОВ «Арт-Центр «Калаф», а іншою особою, а також на інші докази, зібрані в межах розслідування кримінальної справи № 18-563 відносно директора ТОВ «Арт-Центр «Калаф» за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, оскільки факти вчинення злочину, в тому числі у вигляді фіктивного підприємництва та ухилення від сплати податків, можуть встановлюватись виключно відповідним рішенням суду.

На момент винесення рішення, відповідачами не було надано доказів існування вироку у кримінальній справі, який відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України був би обов'язковий для суду під час розгляду даної адміністративної справи.

Однак, вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.03.2014 року у справі № 2607/3761/12, що набрав законної сили встановлено істотні обставини для даної справи, що не були і не могли бути відомі на час розгляду справи, у зв'язку з чим податковий орган та прокуратура звернулися до суду з вказаними заявами.

Задовольняючи заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що заяви є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції в межах перегляду постанови за нововиявленими обставинами з'ясовано, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 07.03.2014 року у справі № 2607/3761/12, який набрав законної сили, встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4, як основними координаторами злочинної діяльності, сумісно з іншими учасниками організованої групи та невстановленими учасниками організованої групи, з метою прикриття незаконної діяльності (отримання незаконного доходу від вчинення злочинів, пов'язаних з ухиленням від сплати податків службовою особою - генеральним директором ТОВ «Квадратура») створено фіктивне підприємство - ТОВ «Арт-Центр «Калаф».

Також установлено, що договори, укладені між ТОВ «Квадратура» та ТОВ «Арт-Центр «Калаф», від 01.10.2010 року № 34-10/10, від 01.11.2010 року № 53-2-11/10, від 01.12.2010 року № 56-2-12/10, від 04.01.2011 року № 58-2-01/11, від 04.01.2011 року № 59-2-01/11, акти здачі-приймання наданих послуг та акти виконаних будівельних робіт до відповідних договорів є підробними.

Таким чином, зазначеним вироком підтверджено відсутність проведення (реальність) фінансово-господарських операцій між ТОВ «Арт-Центр «Калаф» та ТОВ «Квадратура» за період 01.10.2010 року по 01.03.2011 рік.

Згідно приписів ст. 245 КАС України, постанова чи ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Обставини справи свідчать про те, що фактичні обставини, які встановлені вироком суду від 07.03.2014 року є істотними обставинами, які існували на час розгляду справи № 2а-1774/12/2670, але не були і не могли бути відомі під час вирішення даної справи.

Враховуючи вищевикладене, в силу приписів статті 245 КАС України, інформація щодо того, що вирок Подільського районного суду м. Києва від 07.03.2014 у справі № 2607/3761/12, яким підтверджено відсутність проведення (реальність) фінансово-господарських операцій між ТОВ «Арт-Центр «Калаф» та ТОВ «Квадратура» за період 01.10.2010 року по 01.03.2011 рік набрав законної сили, не була і не могла бути відома позивачу на час розгляду справи, проте мала значення для вирішення вказаної справи, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вказана інформація є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами постанови у справі № 2а-1774/12/2670.

Відповідно до частини 1 статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду м. Києві від 20.04.2012 року № 2а-1774/12/2670 вх. № 14019 підлягають задоволенню, постанова суду - скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, а тому підстави для її задоволення відсутні.

За змістом ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим - ухвалене судом на підставі повного та всебічного з'ясування обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 245, 253, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Квадратура» - Паніота Віктора Вікторовича - залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

Повний текст виготовлено 25.02.3016 року.

Головуючий суддя Мельничук В.П.

Судді: Мацедонська В.Е.

Грищенко Т.М.