Справа № 813/6530/15
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2016 року №813/6530/15

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області (правонаступник - відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області) про скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

25 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області про скасування рішення та зобов'язання до вчинення дій.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року дану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення її недоліків.

11 січня 2016 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалами судді від 11.01.2016 року у даній адміністративній справі було відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

22 лютого 2016 року позивач за заявою від 22.02.2016 року уточнив свої позовні вимоги у справі, з урахуванням якої він просить суд:

-«визнати протиправним і скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області Барабаш О.М. НОМЕР_4 від 18.12.2015 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру»;

-«зобов'язати відділ Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки ОСОБА_1 у с.Горішній на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відповідно до поданої заяви від 18.12.2015 року реєстраційний НОМЕР_3»;

-«зобов'язати відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області присвоїти кадастровий номер земельній ділянці ОСОБА_1 у с.Горішній на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області та видати витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.01.1995 року він отримав державний акт на право приватної власності на землю, за яким йому було передано у власність ділянку на хуторі Горішній в Пасіки-Зубрицькій сільській раді Пустомитівського району Львівської області для будівництва і обслуговування житлового будинку.

У 2015 році позивач, в зв'язку з необхідністю відчуження такої ділянки, звернувся до землевпорядної організації для виготовлення технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, для формування її кадастрового номера. У цьому ж році така документація була виготовлена та подана до Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області зі заявою про внесення відповідних відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки.

Проте, рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області Барабаш О.М. НОМЕР_4 від 18.12.2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у внесенні відомостей (змін) до Державного земельного кадастру з підстав розбіжностей місця розташування ділянки (в межах чи поза межами населеного пункту), що позивач вважає необґрунтованим і незаконним. У зв'язку з чим, позивач фактично позбавлений права повноцінно розпоряджатися належною йому земельною ділянкою.

А тому, позивач вважає, що для відновлення його порушених прав слід задовольнити заявлений позов.

Водночас, відповідачем заперечень на адміністративний позов до суду подано не було, своєї позиції та пояснень по суті позовних вимог відповідач також не надав.

У судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи здійснювати за його відсутності й позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання також не забезпечив й про причини неявки представника суд не повідомив.

Розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Зубрянської сільської ради народних депутатів Пустомитівського району Львівської області від 03.03.1994 року ОСОБА_1 було надано у приватну власність земельну ділянку на території с.Горішній Зубрянської сільської ради площею 0,099 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Право власності ОСОБА_1 на таку земельну ділянку посвідчується державним актом НОМЕР_2, виданим 28.01.1995 року.

При цьому, в державному акті на право приватної власності на землю НОМЕР_2 кадастрового номера належної ОСОБА_1 земельної ділянки не вказано.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за договором №Р-1333/15 від 14.12.2015 року було замовлено в ТзОВ «Ордо плюс» виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з подальшим присвоєнням такій земельній ділянці кадастрового номера та внесення відомостей про неї до автоматизованої системи Державного земельного кадастру.

Судом встановлено також, що в подальшому ОСОБА_1, у зв'язку з розробленням відповідної технічної документації із землеустрою, звернувся до Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області зі заявою про внесення відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 18.12.2015 року, яка зареєстрована за вхідним НОМЕР_3.

Проте, рішенням державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області Барабаш О.М. НОМЕР_4 від 18.12.2015 року було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за такою заявою ОСОБА_1. У рішення НОМЕР_4 і протоколі проведення перевірки електронного документа №ПП-015 від 18.12.2015 року зазначається, що поданий електронний документ не відповідає даним документації із землеустрою або оцінки земель.

Як вказано в такому рішенні НОМЕР_4 від 18.12.2015 року, державним кадастровим реєстратором виявлено невідповідність поданої технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та державного акту на право приватної власності на землю з індексно-кадастровою картою Пасіки-Зубрецької сільської ради, так як дана земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту на території Пасіки-Зубрецької сільської ради, а в державному акті та технічній документації місце розташування земельної ділянки в межах населеного пункту с.Горішній.

У зв'язку з наведеним, суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно з ч.4 цієї ж статті, земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Як установлено абз.1 п.2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр», земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У той же час, чинним законодавством України передбачено, що кадастровий номер земельної ділянки є обов'язковим, зокрема, при відчуженні земельної ділянки (ст.132 Земельного кодексу України,) жилого будинку, розташованого на ній (ст.120 Земельного кодексу України), застави земельної ділянки (ст.133 Земельного кодексу України) тощо.

Тобто, для повноцінного здійснення особою права власності щодо земельної ділянки їй слід присвоїти кадастровий номер.

Пунктом 2 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що у разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності).

Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок.

У разі якщо кадастрові номери земельних ділянок були визначені (в тому числі на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку), але не присвоєні до 1 січня 2013 року, такі кадастрові номери вважаються присвоєними, а земельні ділянки - зареєстрованими у Державному земельному кадастрі з моменту письмового звернення замовника документації із землеустрою, на підставі якої було визначено кадастровий номер земельної ділянки, без подання електронного документа та стягнення плати за державну реєстрацію земельної ділянки, у разі якщо така документація із землеустрою була затверджена до 1 січня 2013 року в порядку, встановленому законом.

У разі якщо до 1 січня 2013 року була розроблена технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання або передачу земельної ділянки у власність або надання в користування, у тому числі на умовах оренди, а відомості про таку земельну ділянку не внесені до Державного реєстру земель, державна реєстрація такої земельної ділянки здійснюється на підставі зазначеної технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом.

Як випливає зі змісту ст.ст.15, 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», відомості про кадастровий номер земельної ділянки містяться в Державному земельному кадастрі.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

У відповідності до ч.4 ст.9 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Суд відзначає, що процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 року (далі - Порядок №1051).

Як встановлено п.73 Порядку №1051, державний кадастровий реєстратор у строк, що не перевищує 14 робочих днів з дня прийняття заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру:

1)розглядає її разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, та перевіряє:

-відповідність документів вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку;

-електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку;

2)за результатами перевірки вносить відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру або приймає рішення про відмову у внесенні таких відомостей з підстав, зазначених у пунктах 91-137 цього Порядку, за формою, згідно з додатком 14.

Державний кадастровий реєстратор не пізніше наступного робочого дня з моменту прийняття рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру видає або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення заявникові таке рішення.

У разі коли заявник особисто отримує рішення про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, він пред'являє Державному кадастровому реєстраторові паспорт або інший документ, що посвідчує особу, а у разі звернення уповноваженої заявником особи - також документ, що підтверджує її повноваження діяти від імені заявника. Документ, що підтверджує повноваження діяти від імені іноземної особи, повинен бути легалізований в установленому законодавством порядку.

Згідно із п.74 Порядку №1051, державний кадастровий реєстратор протягом строку, встановленого пунктом 73 цього Порядку, перевіряє електронний документ на відповідність:

1)даним Державного земельного кадастру (геодезичній та картографічній основам, даним кадастрових карт (планів);

2)вимогам до змісту, структури і технічних характеристик такого документа згідно з додатком 1;

3)даним документації із землеустрою та оцінки земель.

Згідно з п.75 Порядку №1051, у разі відповідності поданих документів, зазначених у пункті 69 цього Порядку, вимогам, зазначеним у пункті 67 цього Порядку, та електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1)за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру вносить електронний документ та відомості, які він містить, до Державного земельного кадастру;

2)робить на титульному аркуші документації із землеустрою та оцінки земель, матеріалах документації із землеустрою та оцінки земель, що містять графічне зображення об'єктів Державного земельного кадастру, аркушах відомостей про координати поворотних точок їх меж, частин, обмежень, угідь позначку про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 15;

3)присвоює за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру земельній ділянці, що реєструється, кадастровий номер та у випадках, зазначених у пунктах 107-161 цього Порядку, відкриває Поземельну книгу (вносить відповідні записи до неї);

4)виготовляє у випадках, зазначених у пунктах 162-199 цього Порядку, витяг з Державного земельного кадастру для підтвердження внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру;

5)оприлюднює інформацію про внесення відомостей до Державного земельного кадастру згідно з пунктом 88 цього Порядку та відповідні відомості про об'єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку;

6)повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель з проставленою позначкою про проведення перевірки електронного документа та внесення відомостей до Державного земельного кадастру.

Проставлення Державним кадастровим реєстратором зазначеної позначки є підставою для передачі відповідної документації на затвердження органу державної влади або органу місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню даним органом).

Відповідно до п.77 Порядку №1051, у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1)складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16;

2)повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Як уже зазначено вище, державним кадастровим реєстратором було відмовлено позивачеві у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в зв'язку з невідповідністю електронного документа, що полягає в тому, що земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту на території Пасіки-Зубрецької сільської ради, а в державному акті та технічній документації місце розташування земельної ділянки в межах населеного пункту.

Однак, суд відзначає, що, як слідує з матеріалів справи, в технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), виготовленій ТзОВ «Ордо плюс» та відомості про яку, відповідно, містяться в електронному документі, не вказується знаходження земельної ділянки ОСОБА_1 саме в межах населеного пункту (як про це зазначає кадастровий реєстратор). Навпаки, як вбачається з наявних у справі матеріалів технічної документації, у ній зазначена ділянка описується як така, що знаходиться за межами населеного пункту (про це вказано, зокрема, в пояснювальній записці технічної документації та погодженому й затвердженому технічному завданні).

Відтак, суд не знаходить підтвердження невідповідності, яка нібито виявлена кадастровим реєстратором та описана ним у рішенні про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру НОМЕР_4 щодо невідповідності електронного документа індексно-кадастровій карті, позаяк в технічній документації (на підставі якої формується електронний документ) зазначається про знаходження земельної ділянки за межами населеного пункту, що відповідає відомостям, наведеним кадастровим реєстратором у цьому ж рішенні про відмову, про знаходження такої ділянки за межами населеного пункту, згідно індексно-кадастрової карти Пасіки-Зубрицької сільської ради.

Окрім того, суд також відзначає, що п.40 Порядку №1051 передбачено, що у разі виявлення в ході проведення робіт із землеустрою, ведення Державного земельного кадастру, оновлення його геодезичної та/або картографічної основи невідповідності внесених до Державного земельного кадастру меж кадастрових зон і кварталів межам державного кордону, адміністративно-територіальних одиниць (крім випадків, зазначених у пункті 41 цього Порядку), географічних об'єктів (річок, струмків, каналів, лісосмуг, вулиць, шляхів, інженерних споруд, огорож, фасадів будівель, лінійних споруд тощо), земельних ділянок, інших об'єктів Державного земельного кадастру межі відповідних кадастрових зон і кварталів можуть уточнюватися відповідно до пунктів 36-38 цього Порядку. Відповідно до п.п.36-38 Порядку №1051, створюються та затверджуються відповідними органами Держгеокадастру.

Отже, в разі виявлення картографічної невідповідності між фактичним знаходженням належної позивачу земельної ділянки та відомостями індексно-кадастрової карти, суб'єкт владних повноважень вправі вжити заходів для їх уточнення. При цьому, такі обставини не повинні впливати на право власника щодо вільного володіння, користування й розпорядження належною йому земельною ділянкою, що в тому числі передбачає можливість присвоєння такій ділянці відповідного кадастрового номера. Більш того, особа-власник не в змозі здійснити коригування у державному акті на землю, виданому 28.01.1995 року, оскільки чинним законодавством України не передбачено такої можливості та необхідності.

У зв'язку із наведеним, суд приходить до висновку, що рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області НОМЕР_4 від 18.12.2015 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки ОСОБА_1 у с.Горішній на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відповідно до поданої заяви від 18.12.2015 року реєстраційний НОМЕР_3, було прийнято без безумовного дотримання встановленого законом порядку та без обґрунтованих підстав для цього. А тому, таке рішення є протиправним і його слід скасувати.

Окрім цього, суд відзначає, що, у відповідності до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства. Частиною 4 ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може містити вимогу про зобов'язання відповідача прийняти рішення або вчинити певні дії. У п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №7 від 20.05.2013 року відзначено, що в разі визнання судом неправомірними дій чи бездіяльності відповідача суд може зобов'язати його вчинити чи утриматися від вчинення певних дій у спосіб, визначений чинним законодавством, яким може бути захищено/відновлено порушене право.

При цьому, суд зазначає, що при вирішенні питання про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру відповідний суб'єкт владних повноважень володіє певним обсягом дискреційного розсуду з цього питання, який проте обмежується встановленими законом рамками. А саме, суб'єкт владних повноважень здійснює аналіз поданих документів на предмет наявності передбачених чинним законодавством обставин, які можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову у внесенні відомостей (змін) до Державного земельного кадастру, й за наявності таких зобов'язаний відмовити заявнику у внесенні таких відомостей із посиланням на усі виявлені обставини, які є підставою для такого рішення.

У той же час, очевидним є те, що в разі якщо таке рішення про відмову визнане протиправним і скасоване (як у даному випадку), то інших обставин, які би перешкоджали внесенню відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, немає, позаяк усі вони, як зазначено вище, повинні бути викладені суб'єктом владних повноважень у рішенні про відмову. Відтак, за відсутності підстав для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру компетентний суб'єкт владних повноважень уже позбавлений будь-якого розсуду з цього питання та зобов'язаний вчинити передбачені законом дії, а саме, внести відповідні відомості чи зміни до Державного земельного кадастру.

Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області НОМЕР_4 від 18.12.2015 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру є протиправним, фактичну неможливість захисту й відновлення прав позивача як власника земельної ділянки у публічних правовідносинах із суб'єктом владних повноважень, суд приходить до обґрунтованого висновку, що ефективним захистом і способом відновлення порушених прав та інтересів позивача є визнання протиправним і скасування оспорюваного рішення суб'єкта владних повноважень, а також зобов'язання його вчинити запитувані позивачем дії, відтак, позов слід задовольнити повністю.

У зв'язку з чим, рішення державного кадастрового реєстратора НОМЕР_4 від 18.12.2015 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру слід визнати протиправним і скасувати, а також зобов'язати відповідача внести відповідні відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки ОСОБА_1, відповідно до поданої ним заяви від 18.12.2015 року за реєстраційним НОМЕР_3 і, як наслідок таких дій, зобов'язати відповідача також присвоїти цій земельній ділянці кадастровий номер та видати заявнику відповідний витяг із Державного земельного кадастру.

Вирішуючи даний спір, суд також бере до уваги, що постановою Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2015 року було прийнято рішення про реорганізацію територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастру). Розпорядженням Кабінету Міністрів України №294-р від 31.03.2015 року було узгоджено можливість здійснення функції і повноваження Державного агентства земельних ресурсів Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 14.01.2015 року, ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, ведення поземельних книг, видачу витягів із Державного земельного кадастру про земельні ділянки покладено на Держгеокадастр.

Отже, відповідно до задоволених позовних вимог ОСОБА_1 належні дії зобов'язаний вчинити компетентний суб'єкт владних повноважень - відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому, у відповідності до позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в п.53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». У даній справі відповідачем - суб'єктом владних повноважень не було наведено вагомих, чітких та узгоджених доказів на підтвердження відповідності свого рішення нормам чинного законодавства України.

Відтак, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 24, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення державного кадастрового реєстратора відділу Держземагентства у Пустомитівському районі Львівської області Барабаш О.М. НОМЕР_4 від 18.12.2015 року про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Зобов'язати відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області внести відомості (зміни до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки ОСОБА_1 у с.Горішній на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, відповідно до поданої заяви від 18.12.2015 року реєстраційний НОМЕР_3.

Зобов'язати відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області присвоїти кадастровий номер земельній ділянці ОСОБА_1 у с.Горішній на території Пасіки-Зубрицької сільської ради Пустомитівського району Львівської області та видати витяг з Державного земельного кадастру про таку земельну ділянку.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1 461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 60 коп., за рахунок бюджетних асигнувань відділу Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівської області.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 24 лютого 2016 року.