Справа № 816/3945/15
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2016-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

816/3945/15

УХВАЛА

25 лютого 2016 р.

Справа № 816/3945/15

Суддя Харківського апеляційного адміністративного суду Григоров А.М., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2016р. по справі № 816/3945/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування"

до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області , Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про зобов’язання вчинити дії та стягнення суми бюджетного відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2016р. задоволено частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області , Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про зобов’язання вчинити дії та стягнення суми бюджетного відшкодування.

На зазначену постанову суду Державною податковою інспекцією у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області подано апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.3 ст 189 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.187 цього Кодексу, застосовуються правила статті 108 цього Кодексу.

Слід зазначити, що в порушення вимог наведеної статті заявником не надано оригінал документу про сплату судового збору .

Так, з 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір", частиною 1 статті 4 якого визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" установлено у 2015 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22 травня 2015 року N 484-VIII, та які набули чинності з 01 вересня 2015 року, ( апеляційна скарга подана 12.09.2015 року) встановлено, що розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. В свою чергу, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб'єктом владних повноважень, юридичною особою встановлено судовий збір - 1,5 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, відповідно до чинної на час подання апеляційної скарги редакції Закону України "Про судовий збір" Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області не наділена пільгами щодо сплати судового збору.

Заявник апеляційної скарги просить звільнити його від сплати судового збору, як орган державної влади, посилаючись на те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи №816/3945/15 і є підставою для його скасування, в частині задоволених позовних вимог, та ухвалення нового рішення щодо відмови ТОВ «ГІК «Газвидобування» в задоволенні адміністративного позову повністю. В обгрунтування даного клопотання ДНІ у м.Полтаві зазначає наступне. Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судовою збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Так, відповідно до. статті 2 Закону України «Про судовий збір» (далі -Закон) платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене Законом. Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору за подачу позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг. Разом з тим, прошу суд звернути увагу на те, що відповідно до статті 8 Закону суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору па певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. У цій ситуації слід враховувати право сторони на судовий захист та оскарження судового рішення, адже, відповідно до статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом. Учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених законом, згідно зі ст.ст. 185. 211. 236 Кодексу адміністративного судочинства України мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи. Верховним Судом України. Так, Конституційний Суд України у рішенні «У справі за конституційним зверненням асоціації «Дім авторів музики в Україні» щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону у взаємозв'язку з положеннями пункту "і" частини першої статті 49 Закону України «Про авторське право і суміжні права» №12-рп/2013 від 28.1 1,2013, зазначив, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Тобто, судом зроблено висновок щодо встановлення саме помірного судового збору, у зв'язку з ним. майнове становище не має бути перепоною доступу до суду, у випадках, коли судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя. Відповідні положення зазначені у статті 8 Закону, статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, статті 44 Господарського процесуального кодексу України, статті 88 Кодексу адміністративного судочинства. Зазначені вище норми законодавства вказують на врахування судом майнового стану сторони. Дане питання знайшло своє відображення у пленумах всіх вищих судових інстанцій (п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»; п.З Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»; Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року №3674-УІ «Про судовий збір»). Згідно з ч.І ст.88 КАС України суд. враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат па визначений строк. Крім того, необхідно враховували те. що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ. 4.XI. 1950). Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №К(81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, враховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецеденту практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі , сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету. У зв'язку із цим, при здійсненні правосуддя в адміністративних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ст.ст.87, 88 КАС України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку. З урахуванням наведених норм права єдиною підставою для відстрочення або розстрочення, чи звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.88 КАС України, ст.8 Закону повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Отже, надання органами ДФС належних га допустимих доказів відсутності фінансування з Державного бюджету України (відсутності коштів) на момент звернення із позовом, скаргою (апеляційною, касаційною) або заявою про перегляд судового рішення Верховним Судом України до суду є визначальними для прийняття судом рішення у відповідності до приписів статті 8 Закону. Дана позиція підтримана Верховним Судом України (рішення від 30.11.15 у справі №1170/2а-578/12, від 04.12.15 у справі №1170/2а-1 511/12, від 30.11.15 у справі №804/6861/13-а тощо) де було прийнято рішення про звільнення від сплати судового збору органів доходів і зборів. Враховуючи викладене, керуючись ст.8 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 13, 88, 211-215 КАС України, ДПІ у м.Полтаві просять звільнити ДПІ у м.Полтаві від сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі №816/3945/15. До клопотання додають витяг з тимчасового розпису асигнувань державного бюджету на 2016 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України " Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі.

Обмежене фінансування державної бюджетної установи не може бути підставою для її звільнення від сплати судового збору, встановленого законом. Доказів неможливості отримання додаткових коштів на кошторисні призначення відповідач не надає . Також, з поданого витягу не вбачається не можливість його змінити, отримати додаткові кошти. За таких підстав клопотання не підлягає задоволенню , а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України має бути залишена без руху. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, Державна податкова інспекція у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області не подає, зі змісту клопотання вбачається, що відповідач просить саме звільнити Державну податкову інспекцію у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від сплати судового збору.

Апелянт є державним органом та самою державою визначено розмір ставки судового збору за подачу апеляційної скарги.

Посилання податкового органу на рішення Верховного Суду України від 30.11.15 у справі №1170/2а-578/12, від 04.12.15 у справі №1170/2а-1 511/12, від 30.11.15 у справі №804/6861/13-а є не обґрунтованим. Дані судові рішення не є рішеннями які підпадають під застосування статті 244-2 Кодексу адміністративного судочинства, та такими що мають юрисдикційне значення для вирішення справи.

Суд зазначає, що при визначенні характеру адміністративного позову як майнового судам необхідно враховувати таке.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб’єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна.

Зі змісту Рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» вбачається, що збільшення податковим органом зобов’язань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб’єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

З огляду на викладене адміністративним позовом майнового характеру є вимога щодо протиправності рішень про визначення грошових зобов’язань платників податків, про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, про стягнення адміністративно-господарських та інших штрафних санкцій тощо.

Таким чином, звернені до суду вимоги про скасування рішення відповідача – суб’єкта владних повноважень , безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими.

Станом на 31.08.2015 року, день подачі позову, розмір ставки судового збору за подання даного адміністративного позову майнового характеру становила 4872 грн. 00 коп. (максимальний розмір ставки судового збору).

Таким чином, ставка судового збору за подання апеляційної скарги становить 5359 грн.00 коп. ( 110% від 4872 грн. 00 коп.).

Враховуючи зазначене, апелянту необхідно надати оригінал документу про сплату судового збору у розмірі 5359 грн.00 коп.

Таким чином, апеляційна скарга, відповідно до вимог ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України має бути залишена без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч.1 ст. 108, ч. 6 ст.187 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 04.02.2016р. по справі № 816/3945/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислова компанія "Газвидобування" до Управління Державної казначейської служби України у м. Полтаві Полтавської області , Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про зобов’язання вчинити дії та стягнення суми бюджетного відшкодування - залишити без руху.

Роз’яснити Державній податковій інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст. 108 Кодексу адміністративного судочинства України скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Суддя (підпис) Григоров А.М.