Справа № 826/23365/15
Суддя: Коротких А. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Коротких А.Ю.,

суддів: Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

при секретарі: Некрасовій М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ТФ Кабель» до Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Державна податкова інспекція в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт аргументує тим, що судом першої інстанції були неповно з'ясовані всі обставини, що мали суттєве значення для вирішення справи та допущені порушення норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

11 червня 2015 року відповідачем, на підставі акта перевірки № 452/26-54-22-05-10/31188527 від 21 травня 2015 року та висновків комісії за результатами розгляду заперечень № 13099/10/26-54-22-05 від 08 червня 2015 року, прийнято наступні податкові повідомлення-рішення: , яким позивачу за порушення п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135; п. 137.10 ст. 137; п.п.153.1.2, 153.1.3, 154.1.4 п. 153.1 ст. 153; п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ Податкового кодексу України зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток за 2014 рік всього в сумі 57 468 474 грн.; , яким позивачу за порушення п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135; п. 137.10 ст. 137; п.п.153.1.2, 153.1.3, 154.1.4 п. 153.1 ст. 153; п. 3 підрозділу 4 розділу ХХ збільшено суму грошового зобов'язання за платежем «податок на прибуток підприємств, створених за участі іноземних інвесторів» всього в сумі 11 969 235 грн., в тому числі за основним платежем в сумі 9 757 388 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 2 393 847 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14 лютого 2013 року між позивачем (постачальник) і ТОВ «Гатіора» (покупець) укладено договір поставки № 13.1.ТФ, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставляти партіями покупцю електротехнічну продукцію а покупець зобов'язується приймати та здійснювати оплату цієї продукції на умовах, визначених цим Договором.

Поставка товару позивачем товариству з обмеженою відповідальністю «Гатіора» підтверджується належним чином завіреними копіями видаткових накладних: № РТ-280 від 27 лютого 2013 року; № РТ-504 від 29 березня 2013 року; № РТ-516 від 01 квітня 2013 року; № РТ-541 від 03 квітня 2013 року; № РТ-623 від 12 квітня 2013 року; № РТ-899 від 17 травня 2013 року; № РТ-1208 від 13 червня 2013 року; № РТ-1209 від 13 червня 2013 року; № РТ-1425 від 08 липня 2013 року; № РТ-1658 від 01 серпня 2013 року; довіреностей на отримання товару: № 3 від 27 лютого 2013 року; № 5 від 27 березня 2013 року; № 6 від 01 квітня 2013 року; № 9 від 03 квітня 2013 року; № 11 від 12 квітня 2013 року; № 13 від 16 травня 2013 року; № 15 від 04 червня 2013 року; № 17 від 04 червня 2013 року; № 19 від 08 липня 2013 року; № 21 від 01 серпня 2013 року; товарно-транспортних накладних: № 280 від 27 лютого 2013 року; № 504 від 29 березня 2013 року; № 516 від 01 квітня 2013 року; № 541 від 03 квітня 2013 року; № 623 від 12 квітня 2013 року; № 899 від 17 травня 2013 року; № 1208 від 13 червня 2013 року; № 1425 від 08 липня 2013 року; № 1658 від 01 серпня 2013 року; та копіями податкових накладних: № 159 від 27 лютого 2013 року; № 252 від 29 березня 2013 року; № 10 від 01 квітня 2013 року; № 44 від 03 квітня 2013 року; № 140 від 12 квітня 2013 року; № 68 від 17 травня 2013 року; № 141 від 13 червня 2013 року; № 142 від 13 червня 2013 року; № 56 від 08 липня 2013 року; № 13 від 01 серпня 2013 року.

Здійснення ТОВ «Гатіора» оплати за поставлений позивачем товар підтверджується належним чином завіреними копіями банківських виписок, які наявні в матеріалах справи (а.с. 180 - 197 Том IX).

Колегія суддів не погоджується з посиланнями Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві на те, що згідно з наданими товаро-транспортними накладними № 280 від 27 лютого 2013 року, №899 від 17 травня 2013 року, № 1208 від 13 червня 2013 року автопідприємством виступає ТОВ «Гатіора», а водіями ОСОБА_3, ОСОБА_4, однак у 2013 році ТОВ «Гатіора» згідно довідок ф.1-ДФ не нараховувало та не виплачувало заробітну плату зазначеним особам; згідно з наданими товаро-транспортними накладними від 29 березня 2013 року № 504, від 01 квітня 2013 року № 516, від 03 квітня 2013 року № 541, від 12 квітня 2013 року № 623 автопідприємством виступає ТОВ «Енергобудпроект-2», замовником виступає ТОВ «ТФ Кабель», однак, за перевірений період ТОВ «ТФ Кабель» згідно з наданими регістрами бухгалтерського обліку та згідно з інформацією, відображеною в АІС «Податковий Блок», у ТОВ «ТФ Кабель» відсутні взаємовідносини із постачальником ТОВ «Енергобудпроект-2»; згідно з наданими видатковими накладними на відвантаження товару від 12 квітня 2013 року № PT-623 відсутній підпис особи, яка відвантажила товар; згідно з наданою товаро-транспортною накладною від 08 липня 2013 року № 1425 автопідприємством виступає ПП «ITЛ-Офіс» та водієм виступає ОСОБА_5, разом з тим, за ІІІ квартал 2013 року ПП «ІТЛ-Офіс» згідно з податковим розрахунком сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (ф.1-ДФ), не нараховувало та не виплачувало заробітну плату та не укладало договорів цивільно-правового характеру із ОСОБА_5

Судом першої інстанції встановлено, що позивач не заперечував той факт, що не здійснював замовлення транспортних послуг у ТОВ «Енергобудпроект-2», проте пояснив, що транспортні засоби, для пришвидшення перевезення кабельної продукції, надав покупець - ТОВ «Гатіора», яке мало взаємовідносини з ТОВ «Енергобудпроекг-2». Також ТОВ «Енергобудпроект-2» підтвердило, що зазначені в запиті позивача № 37/2015 автомобілі знаходяться на балансі підприємства, а водії є його співробітниками.

На підтвердження зазначених доводів документально, позивач надав письмові докази, які містяться в матеріалах справи.

Згідно з п.п. 153.1.2 п. 153.1 ст 153 Податкового кодексу України витрати, здійснені (нараховані) платником податку в іноземній валюті у зв'язку з придбанням у звітному податковому періоді товарів, робіт, послуг, у встановленому порядку включаються до витрат такого звітного податкового періоду шляхом перерахування в національну валюту тієї частини їх вартості, що не була раніше оплачена, за офіційним курсом національної валюти до іноземної валюти, що діяв на дату здійснення операції з такого придбання, а в частині раніше проведеної оплати - за таким курсом, що діяв на дату здійснення оплати.

Підпунктом 153.1.3 Податкового кодексу України встановлено, що визначення курсових різниць від перерахунку операцій, виражених в іноземній валюті, заборгованості та іноземної валюти здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

При цьому прибуток (позитивне значення курсових різниць) ураховується у складі доходів платника податку, а збиток (від'ємне значення курсових різниць) ураховується у складі витрат платника податку.

Враховуючи зазначені положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, оскільки заборгованість позивача перед нерезидентом в сумі 55 686 547,91 грн., як встановлено судом першої інстанції, не є безнадійною, то нарахування позивачем курсової різниці на не погашену заборгованість є цілком правомірним.

Оскільки з матеріалів справи вбачається безпідставність доводів контролюючого органу з приводу заниження позивачем доходу в сумі 57 659 306,06 грн., то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність формування позивачем від'ємного значення з податку на прибуток в сумі 7 262 529 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що висновки контролюючого органу відносно відсутності належних доказів, які б підтверджували безтоварність господарських взаємовідносини позивача ТОВ «Гатіора», непогашеної станом на 31 грудня 2013 року кредиторської заборгованості, неправомірного зменшення доходу на суму 10 697 420,33 грн. та завищення витрат від курсової різниці на суму 50 505 945,65 грн., а також завищення від'ємного значення об'єкту оподаткування податком на прибуток на суму 7 262 529 грн., є необґрунтованими, внаслідок чого податкові повідомлення рішення є неправомірними.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому, у відповідності до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року - без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції в Оболонському районі Головного управління ДФС у місті Києві до Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги до суду в сумі 197 492 грн. 37 коп.

Ухвала набирає законної сили у порядку, визначеному ст. 254 КАС України, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н.М.

Повний текст виготовлено: 22 лютого 2016 року.

.

Головуючий суддя Коротких А. Ю.

Судді: Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.