Справа № 826/23554/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17 лютого 2016 року 11 год. 23 хв. № 826/23554/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Данилишина В.М., суддів Качура І.А., Келеберди В.І., при секретарі судових засідань Савченко А.А., за участю представників сторін та третьої особи, розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: ОСОБА_3, про скасування реєстрації декларацій.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у судовому засіданні 17 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд), з урахуванням усунення виявлених недоліків, надійшов позов ОСОБА_2 (далі - позивач) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач), третя особа: ОСОБА_3, про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №КВ 74, зареєстрованої інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві (далі - Інспекція) 15 травня 2013 року, та декларації про готовність об'єкта до експлуатації №КВ 28, зареєстрованої Інспекцією 20 лютого 2014 року (далі - спірні декларації).

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки оскаржувані позивачем декларації на час звернення позивача до суду є такими, що мають бути скасовані на підставі встановлених у судовому порядку обставин.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до судового розгляду колегією суддів, та, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 53 КАС України, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача допущено ОСОБА_3 (далі - третя особа).

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представники відповідача та третьої особи не визнали позов та просили відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

Відповідною визнано поважною причину пропущення позивачем строку звернення до суду із позовом у справі та відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову у справі.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Інспекцією 15 травня 2013 року за №КВ 74 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція частини першого поверху (колишня квартира №1, №2 та №3) з добудовою тераси та частини підвалу АДРЕСА_1 з об'єднанням під заклад громадського харчування з влаштуванням окремого входу на АДРЕСА_1". Замовник: третя особа.

В подальшому, а саме 20 лютого 2014 року Інспекцією за №КВ 28 зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації "Реконструкція частини першого поверху (колишня квартира №1, №2 та №3) з добудовою тераси та частини підвалу АДРЕСА_1 з об'єднанням під заклад громадського харчування з влаштуванням окремого входу на АДРЕСА_1". Замовник: третя особа.

Позивач звернулася до суду з позовом про скасування вказаних декларацій, оскільки, за її переконанням, такі декларації порушують права, свободи та інтереси, у тому числі позивача, як власника майна.

В контексті викладеного суд зазначає наступне.

Позивач є власником квартири №6, розташованої у будинку АДРЕСА_1 (також далі - будинок), що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 1997 року №17442.

Третя особа є власником квартир №№1, 2, 3, розташованих у будинку, згідно з договорами купівлі-продажу квартир від 04 жовтня 2011 року №1964, від 15 вересня 2011 року №1791 та від 02 лютого 2011 року №101 відповідно, а також згідно з витягами про державну реєстрацію прав.

У ході розгляду справи судом з'ясовано, що позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом останніх чотирьох років у квартирах №№1, 2, 3 безперервно ведуться будівельні роботи з перепланування та реконструкції вказаних жилих приміщень, зокрема, відбулося демонтування внутрішніх перегородок із втручанням в капітальні несучі конструкції, зі зміною конфігурації приміщень АДРЕСА_1. У квартирах №№1, 2, 3 демонтовані внутрішні перегородки, у несучій цокольній стіні квартири №2 зроблено окремий вхід з бору вулиці Петровського, протягнуто силовий електричний кабель, вивезена велика кількість ґрунту. Крім того, збудована прибудинкова тераса біля квартир №№2, 3, безпосередньо під вікнами квартири позивача.

Згоди на проведення будівельних робіт у квартирах №№1, 2, 3 та їх переведення з житлового фонду у нежитловий, а також на будівництво тераси позивач та інші власники суміжних квартир та інших квартир у будинку не давали.

У квартирах у будинку, які розташовані над квартирами №№1, 2, 3, з'явилися тріщини та стелях і в капітальних стінах, що підтверджується листом комунального підприємства "Залізничне" (далі - КП "Залізничне") Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 12 листопада 2013 року №1298-03/44 та актом від 08 листопада 2013 року №15.

На неодноразові звернення позивача листом КП "Залізничне" від 10 червня 2013 року №729-03/44 її повідомлено, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 07 грудня 2011 року №2323 (далі - розпорядження №2323), житлові приміщення квартир №№1, 2, 3 на першому поверсі житлового АДРЕСА_1 переведені в нежилі.

Викладене підтверджується листами Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 25 червня 2013 року №108/06-ко-103/2 та від 01 липня 2013 року №108/06-ко-103/1.

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2014 року у цивільній справі №761/33173/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року, розпорядження №2323 визнано протиправним та скасовано.

Розпорядження №2323 скасовано у зв'язку з тим, що суду не надано доказів на підтвердження оформлення вказаного розпорядження на підставі та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Суду також не надано доказів, які б підтверджували надання згоди співвласниками жилого будинку на переведення жилих приміщень у нежилі. Натомість, КП "Залізничне" надано суду пояснення про те, що воно не надавало погодження на переведення житлових приміщень квартир №№1, 2, 3 АДРЕСА_1 в нежилі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 лютого 2015 року постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 254 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У ході судового розгляду справи з'ясовано, що на підставі розпорядження №2323, яке, як вже зазначено вище, в подальшому скасовано у судовому порядку, зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт.

Викладене, за переконанням суду, є достатньою підставою для скасування реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процедура скасування декларації про початок виконання будівельних робіт встановлена Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року №747) (далі - Порядок №466).

Зокрема, згідно з п. 22 Порядку №466, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує реєстрацію декларації шляхом видачі відповідного розпорядчого акта. Запис про реєстрацію декларації з реєстру виключається Держархбудінспекцією не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про таке скасування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Тобто, як вбачається з аналізу викладеного, реєстрація декларації може бути скасована органом державного архітектурно-будівельного контролю шляхом видачі відповідного наказу або за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Аналогічна правова позиція міститься у листі відповідача від 07 серпня 2015 року №40-701-(90-7)/7368.

Згідно з ч.ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з'ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_2 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа: ОСОБА_3, про скасування реєстрації декларацій є таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. У зв'язку з тим, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення судового збору за рахунок бюджетних коштів, суд не присуджує на користь позивача здійснені ним судові витрати відповідно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 24, 25, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт "Реконструкція частини першого поверху (колишня квартира №1, №2 та №3) з добудовою тераси та частини підвалу АДРЕСА_1 з об'єднанням під заклад громадського харчування з влаштуванням окремого входу на АДРЕСА_1", зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві 15 травня 2013 року за №КВ 74.

3. Скасувати реєстрацію декларації про готовність об'єкта до експлуатації "Реконструкція частини першого поверху (колишня квартира №1, №2 та №3) з добудовою тераси та частини підвалу АДРЕСА_1 з об'єднанням під заклад громадського харчування з влаштуванням окремого входу на АДРЕСА_1", зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в місті Києві 20 лютого 2014 року за №КВ 28.

Копії постанови у повному обсязі направити (вручити) сторонам та третій особі (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Головуючий суддя В.М. Данилишин

Суддя І.А. Качур

Суддя В.І. Келеберда

Постанова у повному обсязі складена 24 лютого 2016 року