Справа № 2а-1870/8225/12
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2012-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

2a-1870/8225/12

Копія

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2012 р. Справа №2a-1870/8225/12

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському районі до відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиціі про скасування та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському районі (далі - позивач, відділення ВД ФССНВВПЗУ в Путивльському районі) звернулося до суду з позовом до відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції (далі - відповідач, відділ ДВС Конотопського МРУЮ), в якому просило:

- скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №34243644 від 05.09.2012 року державного виконавця відділу ДВС Конотопського МРУЮ;

- зобов'язати відповідача відкрити виконавче провадження, видати відповідну постанову та провести виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа Сумського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2011 року про стягнення на користь відділення ВД ФССНВВПЗУ в Путивльському районі заборгованість по сплаті страхових внесків у сумі 1093грн.47коп. (а.с.5-6).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, відділ ДВС Конотопського МРУЮ при винесенні постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №34243644 від 05.09.2012 року з приводу примусового виконання виконавчого листа № 2а-1870/7321/11 про стягнення з державного підприємства “Сумиторф” (далі – ДП “Сумиторф”) заборгованості по сплаті страхових внесків у сумі 1093грн.47коп. порушив ч.5,7 ст.20 Закону України “Про виконавче провадження”. Зазначає, що посилання в оскаржуваній постанові на пояснення директора ДП “Сумиторф” є безпідставним, оскільки дані пояснення надавались 06.04.2012р., в той час як заява про примусове виконання позивачем до відділу ДВС Конотопського МРУЮ була подана лише 03.09.2012р. Вважає, що підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження у відповідача не було, а тому просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач, заперечуючи проти позову, надав письмове заперечення (а.с.28-29). В обґрунтування своєї позиції зазначив, що державний виконавець при винесені постанови про відмову у відкритті провадження керувався вимогами ч.1 ст. 20 Закону України “Про виконавче провадження”, а саме, якщо боржником є юридична особа, то виконання проводиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Згідно виконавчого листа ДП “Сумиторф” знаходиться за адресою: м. Конотоп, вул. Вирівська, 17, але в заяві про відкриття виконавчого провадження та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зазначено іншу адресу боржника - Конотопський район, с. Заводське, вул. Заводська, 81а. В той же час в копії зазначеного вище витягу наступний запис у графі статусу відомостей про юридичну особу зазначено про відсутність ДП “Сумиторф” за зазначеною особою. Згідно пояснень директора боржника вказане підприємство знаходиться в с. Соснівка, вул. Лісова,1, а відомостей про наявність майна належного боржникові на території м. Конотоп та Конотопському районі стягувачем не надано. А тому відповідач стверджує, що виконавчий документ пред’явлений до виконання не за місцем виконання, у зв’язку з чим вважає, що оскаржувана постанова була прийнята у відповідності до вимог п.4 ст. 26, ст.25 Закону України “Про виконавче провадження”, та просить відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання представник позивача не з’явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі (а.с.34).

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву (а.с.27), в якій просив відкласти розгляд справи.

Разом з тим, відповідно до частини 7 статті 56 Кодексу адміністративного судочинства України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Інститутом представництва не обмежено коло осіб, які можуть бути представниками на основі договору. Оскільки відповідачем у справі є установа, що має статус юридичної особи, представляти її інтереси в суді може як законний представник, так і інша особа на підставі договору.

Крім того згідно ч.4 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. При цьому відповідачем не додано до клопотання будь-яких пояснень та доказів на підтвердження обставини, з якою пов'язує неможливість забезпечення участі представника у судовому засіданні.

Відповідно до положень частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа має бути розглянута і вирішена протягом розумного строку, але не більше місяця з дня відкриття провадження у справі, якщо інше не встановлено цим Кодексом. За ч.5 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, з урахуванням вимог ст.38 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.23,25,26), не прибув у судове засідання без поважних причин, та беручи до уваги вимоги статей 122,181 Кодексу адміністративного судочинства України та отримання письмового заперечення від відповідача з доказами на його обґрунтування, суд вважав можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача та позивача за наявними у справі доказами.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які приймають участь у справі, згідно ст.ст. 12, 41, 122, 128 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд даної справи здійснений в письмовому провадженні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 Закону України “Про виконавче провадження” примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України “Про державну виконавчу службу”.

16 лютого 2012 року Сумським окружним адміністративним судом був виданий виконавчий лист у справі №2а-1870/7321/11 про стягнення з ДП “Сумиторф” на користь Путивльського відділення ВДФСС ВНВПЗУ заборгованості зі сплати страхових внесків у сумі 1093грн.47коп. з строком пред’явлення до 14.02.2013 року (а.с.8-9).

06.03.2012р. позивач вперше звернувся до відділу ДВС Конотопського МРУЮ з заявою про примусове виконання даного виконавчого листа №2а-1870/7321/11 (а.с.42).

15.03.2012р. державним виконавцем відділу ДВС Конотопського МРУЮ було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав відсутності ДП “Сумиторф” за адресою, вказаної у виконавчому листі та наявних розбіжностей у виконавчому листі, оскільки позов заявлявся до госпрозрахункового відокремленого підрозділу “Путивльторф” ДП “Сумиторф”, а стягнення проводиться з ДП “Сумиторф” (а.с.40).

30.03.012р. відділення ВД ФССНВВПЗУ в Путивльському районі повторно надіслав на адресу відділу ДВС Конотопського МРУЮ виконавчий лист №2а-1870/7321/11 з заявою про його примусове виконання, зазначивши, що відокремлені підрозділи ДП “Сумиторф” були реорганізовані та вони ввійшли до складу ДП “Сумиторф” (а.с.42а,43).

09.04.2012р. державним виконавцем відділу ДВС Конотопського МРУЮ з посиланням на пояснення виконуючого обов’язки директора ДП “Сумиторф” від 06.04.2012р. (а.с.33), було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з підстав відсутності ДП “Сумиторф” та його керівника на території м. Конотоп та Конотопському районі та перебування ДП “Сумиторф” в Глухівському районі (а.с.39).

Після отримання даної постанови позивач 26.07.2012р. надіслав на адресу відділу ДВС Глухівського МРУЮ виконавчий лист №2а-1870/7321/11 з заявою про його примусове виконання (а.с.44), однак, 03.08.2012р. державним виконавцем відділу ДВС Глухівського МРУЮ було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, зокрема, у зв’язку з пред’явленням виконавчого листа не за місцем виконання рішення (а.с.41).

28.08.2012 року позивачем на адресу відділу ДВС Конотопського МРУЮ знову було направлено виконавчий лист №2а-1870/7321/11 для примусового виконання, разом з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.10-13) та повідомленням місця реєстрації ДП “Сумиторф” (а.с.16,44а,45).

05.09.2012 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Конотопського МРУЮ вкотре було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №34243644 (а.с.15,37), яка була отримана позивачем 18.09.2012р. (а.с.14,38).

Правовою підставою для винесення оскаржуваної постанови відповідач вказував п.8 ч.1 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження” (наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження).

Згодом 19.09.2012р. старшим державним виконавцем відділу ДВС Конотопського МРУЮ було винесено постанову, якою постановлено виправити помилку у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження №34243644 від 05.09.2012р., а саме зазначено, що при винесенні даної постанови державний виконавець керувався не п.8 ч.1 ст. 26, а п.4 ч.1 ст.26 Закону України “Про виконавче провадження” (а.с.30).

Відповідно до вказаного п.4 ч.1 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Дійсно відповідно до ч.1 ст. 25 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. За приписами частини 1 статті 20 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

При цьому, як вбачається з оскаржуваної постанови (а.с.15) до висновку про відсутність на території м. Конотоп та Конотопського району представників боржника, та про неможливість виконати виконавче провадження на території, на яку поширюється функції відділу ДВС Конотопського МРУЮ відповідач прийшов у зв’язку з наявністю пояснення виконуючого обов’язки директора ДП “Сумиторф” від 06.04.2012р. (а.с.33,46), за якими ДП “Сумиторф” знаходиться за адресою: Глухівський район, с. Соснівка, вул. Лісова,1, а керівник даного підприємства також знаходиться за вказаною адресою. Також в постанові державний виконавець посилається на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с.10-13,31-32), в якому зроблено запис про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (Конотопський район, с. Заводське, вул.. Заводська,81а). В запереченні відповідач крім іншого посилається на те, що у заяві стягувача (а.ч.16) зазначена адреса (Конотопський район, с. Заводське, вул.. Заводська,81а), яка є відмінною від тієї, що зазначена у виконавчому листі №2а-1870/7321/11 (м. Конотоп, вул.. Вирівська,17) (а.с.8).

Разом з тим, посилання на те, що в заяві стягувача зазначено адресу, відмінну від адреси, що вказана у виконавчому листі, не може бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження з підстав пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення, оскільки в даних заяві та виконавчому листі було зазначено місце знаходження боржника Конотопський район та м. Конотоп, що є територією, на яку поширюється компетенція відповідача. Крім того, надання будь-якої іншої інформації, що ідентифікує боржника чи може сприяти примусовому виконанню рішення є правом стягувача згідно ч.2 ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження”, яким і скористалось відділення ВД ФССНВВПЗУ в Путивльському районі.

Доводи відповідача щодо перебування боржника не на території м. Конотоп та Конотопському районі, у зв’язку з тим, що у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься запис про відсутність за місцезнаходженням ДП “Сумиторф” (а.с.31-32) є безпідставними, оскільки витяг з такою інформацію не може свідчити про перебування ДП “Сумиторф” за межами Конотопського району. Більш того, державний виконавець не позбавлений можливості в ході здійснення виконавчого провадження (у разі його відкриття) у відповідності до п.5 ст.20 Закону України “Про виконавче провадження” у разі отримання документального підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Крім того, відповідно до п. 4 ст.20 Закону України “Про виконавче провадження” у разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову.

Як вбачається з оскаржуваної постанови відповідачем для встановлення інформації щодо наявності боржника чи його майна використано пояснення виконуючого обов’язки директора ДП “Сумиторф”. Разом з тим, вказані пояснення, в яких зазначено, що станом саме на 06.04.2012р. дане підприємство та його керівник знаходяться в Глухівському районі, с. Соснівка, вул.. Лісова,1, були надані ще 06.04.2012р. (а.с.33). А тому дана заява, на переконання суду, не могла бути використана під час вирішення питання щодо відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа №2а-1870/7321/11, пред’явленого до виконання майже через півроку потому (а.с.16).

Крім того, як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до відділу ДВС Глухівського МРУЮ, керуючись тим, що відділ ДВС Конотопського МРУЮ вказував адресу боржника як Глухівський район, однак, постановою державного виконавця Глухівського МРУЮ (а.с.41) було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у зв’язку з пред’явленням виконавчого документа не за місцем виконання рішення.

Стаття 11 Закону України “Про виконавче провадження” визначає обов’язок державного виконавця вживати заходів примусового виконання рішень, передбачених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи та досліджені докази, в судовому засіданні не знайшов своє підтвердження факт пред’явлення виконавчого листа позивачем не за місцем виконання рішення, а тому суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у відкритті виконавчого провадження №34243644 з приводу примусового виконання виконавчого листа №2а-1870/7321/11, виданого Сумським окружним адміністративним судом, були вчинені з порушенням вимог Законів України “Про виконавче провадження”, ст. 19 Конституції України, оскаржувана постанова не може відповідати ч. 3 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги в частині її скасування підлягають задоволенню.

Разом з тим, що стосується позовних вимог позивача про зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження, видати відповідну постанову та провести виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа Сумського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2011 року про стягнення на користь відділення ВД ФССНВВПЗУ в Путивльському районі заборгованість по сплаті страхових внесків у сумі 1093грн.47коп., суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування постанови відділу ДВС Конотопського МРУЮ про відмову у відкритті виконавчого провадження, на переконання суду порушені права та законні інтереси позивача захищаються в повній мірі.

Крім того, за приписами Закону України “Про виконавче провадження” вирішення питання про відкриття виконавчого з винесення відповідної постанови та вчинення виконавчих дій з приводу примусового виконання виконавчого документа відноситься до виключної компетенції державної виконавчої служби, та суд не може перебирати на себе її функції .

Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог про зобов'язання відповідача відкрити виконавче провадження, видати відповідну постанову та провести виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа Сумського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2011 року про стягнення на користь відділення ВД ФССНВВПЗУ в Путивльському районі заборгованість по сплаті страхових внесків у сумі 1093грн.47коп. відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському районі до відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиціі про скасування та зобов'язання вчинити певні дії –задовольнити частково.

Скасувати постанову відділу Державної виконавчої служби Конотопського міськрайонного управління юстиції про відмову у відкритті виконавчого провадження №34243644 від 05.09.2012р. з приводу примусового виконання виконавчого листа №2а-1870/7321/11.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис) І.Г. Шевченко

З оригіналом згідно

Суддя І.Г. Шевченко