Справа № 809/229/13-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Справа № 876/5042/13

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга О.І.

судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу малого підприємства "Евріка" на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2013р. по справі № 809/229/13-а за позовом Державна податкова інспекція в Косівському районі до малого підприємства "Евріка" про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

17.01.2013 року Державна податкова інспекція в Косівському районі звернулась в суд із позовом до малого підприємства «Евріка» про стягнення податкового боргу в сумі 35103,28 грн. за рахунок готівки, що належить відповідачу та з рахунків у банках обслуговуючих малого підприємства «Евріка».

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем, в порушення підпункту 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України, не погашено податковий борг з податку на додану вартість в сумі 35103,28 грн., який сформувався внаслідок несплати (часткової сплати) узгодженої суми податкового зобов'язання згідно податкових повідомлень-рішень. Просить суд винести рішення про стягнення з відповідача вищевказаної суми боргу.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2013р. по справі № 809/229/13-а позов задоволено.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, мале підприємство «Евріка» подало апеляційну скаргу покликаючись на те, що на момент прийняття оскарженої постанови були відсутні підстави для задоволення позову, так як податкові-повідомлення рішення, на підставі яких позивач заявив вимогу про стягнення.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з'явились, а відтак, на підставі ч.1 ст.41 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із доводами апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В період з 15.08.2011 року по 16.08.2011 року ДПІ в Косівському районі проводила документальну невиїзну перевірку Малого підприємства "Евріка" щодо підтвердження господарських відносин із ТзОВ " ПКФ "Дельта" та ТзОВ "Співдружність-2005" згідно додатку № 5 до декларації з ПДВ за лютий, березень 2011 року.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем складено акт за № 997/23-0/13644360 від 23.08.2011 року, згідно висновків якого констатовано порушення позивачем частини 5 статті 203, частини 1,2 статті 215, статті 216 ЦК України в частині недодержання вимог зазначених статтей в момент вчинення правочинів, які не спрямовані на реальне настання наслідків, що обумовлені ними по правочинах, встановлено відсутність об'єкту оподаткування при придбанні товарів, які підпадають під визначення пункту 198.1, 198.2, 198.6 статті 198 Кодексу за березень 2011 року в сумі 36055,55 грн., не здійснено вилучення копій (оригіналів) фінансово-господарських документів, які свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків та зборів (обов'язкових платежів).

За наслідками проведеної перевірки, що викладені у висновках вищевказаного акту, позивачем винесено податкові повідомлення-рішення за № та за № від 07.09.2011 року, якими відповідачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на суму 19603,55 грн., застосовано штрафні санкції в розмірі 1 грн. та зменшено розмір від'ємного значення податку на додану вартість в сумі 16453,00 грн. відповідно, правом на оскарження яких відповідач скористався.

Законність та обгрунтованість, зазначених вище податкових повідомлень-рішень, були предметом розгляду у справі №2а-3069/11/0970 за позовом малого підприємства «Евріка» до Державної податкової інспекції у Косівському районі. Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.12.2012 року по справі № 2а-3069/11/0970, залишеною ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2012 року без змін, у задоволенні позову малого підприємства "Евріка" відмовлено.

Разом з тим, ухвалою Вищого адміністративного суду України по справі зазначені рішення судів скасовані та направлено справу на новий розгляд.

У зв'язку з цим, Львівським апеляційним адміністративний судом ухвалою від 13.12.2013 року апеляційне провадження у справі 809/229/13-а було зупинено до вирішення питання про законність та обгрунтованість податкових повідомлень-рішень № та за № від 07.09.2011 року.

Як слідує із листа Державної податкової інспекції у Косівському районі ГУ ДФС в Івано-Франківській області №47/09-08-10-19 від 08.02.2016 року, адресованому Львівському апеляційному адміністративному суду, постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2014 року у справі №809/2047/13-а відмовлено у задоволені адміністративного позову малого підприємства «Евріка» до Державної податкової інспекції у Косівському районі Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № та за № від 07.09.2011 року. Зазначене підтверджується копією вказаної постанови, долученої до матеріалів справи. Одночасно, суд зазначає, що дана постанова Івано-Франківського окружного адміністративного суду до суду апеляційної інстанції не оскаржувались, що підтверджується також інформацією з автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» та з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення. № та за № від 07.09.2011 року є законними та обгрунтованими, а отже підлягають виконанню.

Підпунктом 14.1.156. пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що податкове зобов'язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1. статті 14 Кодексу податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Податковий борг відповідача підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями, зворотнім боком облікової картки платника податків станом на 07.11.2012 року, які міститься в матеріалах справи.

Доказів, які б свідчили про сплату податкового боргу відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1 статті 20 Кодексу органи державної податкової служби мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до вимог статті 87 Кодексу, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти та майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, податковий борг відповідачем не погашено, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає до задоволення, шляхом стягнення з відповідача заборгованості в сумі 35103,28 гривень за рахунок будь-яких готівкових коштів, що належать відповідачу, в тому числі, які розміщені на рахунках відкритих у банківських установах в судовому порядку.

Стосовно покликань апелянта на те, що на момент прийняття оскарженої постанови податкові-повідомлення рішення оскаржувались у касаційному порядку, а, отже, суд першої інстанції необгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження, суд зазначає, що оцінку цим обставинам було надано в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2013 року.

З врахуванням наведеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 160, 197, 198, 200, 205,206, 211, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу малого підприємства "Евріка" залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2013р. по справі № 809/229/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

Ліщинський А.М.