Справа № 826/26948/15
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Данилишина В.М. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства "Агропрофіт" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов приватного акціонерного товариства "Агропрофіт" (далі - позивач) до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач, Комісія) про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача, що виразилася у відмові відновлення внесення змін до системи депозитного обліку цінних паперів, емітованих позивачем;

- зобов'язання відповідача прийняти рішення щодо відновлення внесення змін до системи депозитного обліку цінних паперів, емітованих позивачем.

В обґрунтування позову зазначено, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки протиправною бездіяльністю відповідача порушено права та інтереси позивача і інвесторів у цінні папери.

Відповідною ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні.

Під час переходу до розгляду справи по суті представник позивача підтримав позов та просив задовольнити його повністю з підстав, зазначених у ньому та наданих на його обґрунтування доказах, а представник відповідача не визнав позов та просив відмовити у його задоволенні повністю з підстав, зазначених у письмових запереченнях проти позову, наданих суду разом із доказами на їх обґрунтування.

У відповідне судове засідання представник позивача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи сторона позивача повідомлена належним чином. При цьому, до суду через канцелярію від представника позивача надійшло письмове клопотання про подальший розгляд справи за його відсутності, у порядку письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем 19 листопада 2013 року прийнято рішення №2620 "Про усунення порушень та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів" (далі - рішення №2620), яким із 19 листопада 2013 року зупинено внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів, у тому числі позивача, на строк до усунення порушення. Зобов’язано протягом п’яти робочих днів з моменту усунення порушення повідомити Центральний територіальний департамент Комісії з доданням копій відповідних документів.

Рішення №2620 прийнято відповідно до п. 30 ст. 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", у зв’язку з виявленням відповідачем порушення, зокрема позивачем, вимог ст. 40 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" в частині неподання до відповідача регулярної річної інформації та з метою захисту інтересів інвесторів у цінні папери та держави.

Листом від 24 вересня 2014 року №24-09/1 позивач повідомив Центральний територіальний департамент Комісії про те, що порушення вимог ст. 40 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" позивачем усунуті, а саме річна регулярна інформація позивача за 2011-2012 роки оприлюднена в загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії 03 вересня 2014 року, розміщена на власному сайті позивача 03 вересня 2014 року та опублікована в газеті "Відомості Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку" від 11 вересня 2014 року №172, паперова та електронна оформи направлені до сектору нагляду за учасниками ринку цінних паперів у Чернігівській області 24 вересня 2014 року.

Факт направлення вказаного листа Центральному територіальному департаменту Комісії підтверджується наявними у матеріалах справи копіями опису вкладення та фіскального чеку відділення поштового зв’язку.

В подальшому, а саме 26 червня 2015 року позивач звернувся до директора Центрального територіального департаменту Комісії з листом №18/26-06, у якому зазначив, що відповіді вказаного департаменту на лист від 24 вересня 2014 року №24-09/1 позивач не отримав. При цьому, застосована до позивача санкція у вигляді зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів станом на 26 червня 2015 року не скасована, у зв’язку з чим позивач позбавлений можливості нормально здійснювати господарську діяльність. Враховуючи викладене позивач просив скасувати зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів позивача.

Листом від 02 липня 2015 року №05/01/2615 відповідач повідомив позивача про те, що на виконання вимог рішення №2620 позивачем подано регулярні річні інформації за 2011-2013 роки. Разом з тим, відсутня інформація про подання позивачем регулярних річних інформацій за попередні роки.

Викладені висновки відповідача, за переконанням представника позивача, є хибними, з огляду на наступне.

Неподання звітності за 2004-2008 роки не було і не могло бути підставою для прийняття в 2013 році рішення №2620 у зв'язку з тим, що відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", юридична особа може бути притягнута до відповідальності за вчинення правопорушення на ринку цінних паперів не пізніше трьох років з дня його вчинення незалежно від санкції.

У зв'язку з тим, що рішення №2620 прийнято у листопаді 2013 року, періодом, за який могло бути виявлено порушення, міг бути тільки 2009-2012 роки. При цьому, вимога до емітентів, що здійснили закрите (приватне) розміщення цінних паперів, розкривати регулярну річну інформацію за 2009 та 2010 роки скасована відповідно до рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 14 серпня 2009 року.

Крім того, 22 листопада 2010 року за №676/10/1/10 територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку в місті Києві та Київській області видано свідоцтво про реєстрацію випуску акцій, що здійснюється позивачем.

Згідно з пп. "а" п. 15 Положення про порядок реєстрації випуску акцій, затверджено рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 26 квітня 2007 року №942 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відмова в реєстрації випуску акцій, реєстрації випуску та проспекту емісії акцій, реєстрації змін до проспекту емісії акцій складається у разі: визнання емісії акцій недобросовісною, а саме: порушення емітентом вимог Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок"; систематичного або грубого порушення емітентом прав інвесторів.

З аналізу викладеного суд приходить до висновку, що видавши у 2010 році свідоцтво №676/10/1/10 про реєстрацію випуску акцій, відповідач засвідчив факт відсутності зі сторони позивача будь-яких порушень законодавства, у тому числі неподання позивачем річної інформації за 2004-2008 роки.

У ході судового розгляду справи представник позивача зазначив, що станом на 31 грудня 2005-2009 років керівником позивача була інша особа, а діючий керівник обіймає посаду з 16 січня 2014 року.

Як передбачено наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5, яким затверджено Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, первині бухгалтерські документи зберігаються на підприємстві протягом 3-х років, а документи з акціонування протягом 5-ти років.

Отже, за переконанням представника позивача, позивач не повинен та не може подати інформацію про позивача за 2004-2008 роки.

До того ж, відмова у відновленні внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів, емітованих позивачем, порушує права інвесторів у цінні папери.

Відмовивши позивачу у відновленні внесення змін до системи депозитарного обліку, без дотримання норм чинного законодавства, відповідач безпідставно позбавив інвестора права на вільне та безперешкодне розпорядження власним майно (цінними паперами), що унеможливлює вільний продаж таких цінних паперів та отримання прибутку.

Відповідно до ст. 2, п. 30 ст. 8 Закону України "Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні", державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється, зокрема, з метою: створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства; забезпечення рівних можливостей для доступу емітентів, інвесторів і посередників на ринок цінних паперів; гарантування прав власності на цінні папери; захисту прав учасників фондового ринку.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку має право: для захисту інтересів держави та інвесторів у цінні папери зупиняти на підставі рішення Комісії внесення змін до системи реєстру власників іменних цінних паперів або до системи депозитарного обліку щодо цінних паперів певного емітента або певного власника на строк до усунення порушень, що стали підставою для прийняття такого рішення.

Разом з тим, відповідач, зупинивши внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів у зв’язку з неподанням позивачем річної інформації за 2004-2008 роки, діяв не в інтересах інвесторів у цінні папери.

Таким чином, підсумовуючи усе вище викладене, суд вважає протиправною бездіяльність відповідача, що виразилася у відмові відновлення внесення змін до системи депозитного обліку цінних паперів, емітованих позивачем, та, як наслідок, необхідним зобов’язати відповідача на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, вчинити дії, направлені на прийняття рішення щодо відновлення внесення змін до системи депозитного обліку цінних паперів, емітованих позивачем.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6 ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Із системного аналізу вище викладених норм та з’ясованих судом обставин вбачається, що позов приватного акціонерного товариства "Агропрофіт" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною бездіяльності та зобов’язання вчинити певні дії є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 11, 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, що виразилася у відмові відновлення внесення змін до системи депозитного обліку цінних паперів, емітованих приватним акціонерним товариством "Агропрофіт" (код ЄДРПОУ 24267630), зупиненого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19 листопада 2013 року №2620 "Про усунення порушень та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів".

3. Зобов’язати Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені нормами чинного законодавства, вчинити дії, направлені на прийняття рішення щодо відновлення внесення змін до системи депозитного обліку цінних паперів, емітованих приватним акціонерним товариством "Агропрофіт" (код ЄДРПОУ 24267630), зупиненого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 19 листопада 2013 року №2620 "Про усунення порушень та зупинення внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів".

4. Присудити на користь приватного акціонерного товариства "Агропрофіт" (код ЄДРПОУ 24267630) здійснений ним судовий збір у розмірі 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (код ЄДРПОУ 37956207).

Копії постанови направити (вручити) сторонам (їх уповноваженим представникам) у порядку та строки, встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України, постанова може бути оскаржена шляхом подання до Київського апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів із дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Київського апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя В.М. Данилишин