Справа № 826/3002/13-а
Суддя: Нечитайло О.М.
Дата ухвалення: 2016-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2016 року м. Київ К/800/49574/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:
Головуючий:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В.
Пилипчук Н.Г.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2013 року

у справі №826/3002/13-а

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер нових технологій»

до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва

та Державної податкової служби України

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Майстер нових технологій» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва та Державної податкової служби України (далі - відповідачі) про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії.

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 13 травня 2013 року позовні вимоги задовольнив частково, зобов'язав Державну податкову службу України визнати прийнятою з 30 листопада 2012 року податкову накладну позивача від 19 листопада 2012 року № 15 та присудив з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати у розмірі 17,20 грн. Також поклав на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 03 вересня 2013 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове, яким визнав протиправними (незаконними) дії працівників Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва Державної податкової служби та Державної податкової служби України щодо відмови у реєстрації податкової накладної від 19 листопада 2012 року №15. Зобов'язав відповідачів визнати податкову накладну від 19 листопада 2012 року № 15 зареєстрованою та внести вказану податкову накладну до Єдиного реєстру податкових накладних.

Вважаючи, що рішення суду апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, податкова інспекція звернулася до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач на адресу суду касаційної інстанції надіслав письмові заперечення на касаційну скаргу податкової інспекції, за змістом яких просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Відповідно до частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі фактичні обставини справи.

Між позивачем (постачальник) та ТОВ «Боспорекострой» (покупець) 09 листопада 2012 року було укладено договір поставки №11/11, за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити на умовах договору запасні частини: пневморозподільник 354-015-02IL, катушку U77, ел. роз'єм 122-800, фітинг 8-1/4 S6510, фітинг -1/4 S6520, глушник ј 2931.

На виконання умов договору позивач поставив ТОВ «Боспорекострой» товар на загальну суму 3 441,17 грн., згідно видаткової накладної від 24 листопада 2012 року № РН-0000009.

Між сторонами підписаний акт прийому-передачі від 24 листопада 2012 року, згідно договору поставки від 19 листопада 2012 року № 11/11.

На підтвердження отримання коштів від ТОВ «Боспорекострой» позивачем надано платіжне доручення від 19 листопада 2012 року № 81 та виписку по рахунку в АТ «ОТП Банк».

Позивач на виконання умов договору поставки № 11/11 виписав на користь покупця податкову накладну від 19 листопада 2012 року № 15 на загальну суму 3 441,17 грн., у тому числі податок на додану вартість - 573,53 грн.

З метою реєстрації податкової накладної від 19 листопада 2012 року № 15 в Єдиному реєстрі податкових накладних позивач 30 листопада 2012 року направив в електронному вигляді податкову накладну до Державної податкової служби України.

Проте, податковою службою 30 листопада 2012 року вказану податкову накладну не прийнято у зв'язку з тим, що місцезнаходження юридичної особи продавця товарів/послуг, вказане у документі не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Позивач 24 січня 2013 року звернувся до начальника Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва з листом № 06/01/13, в якому просив вказати причини відмови у реєстрації податкової накладної.

Відповідь на звернення позивача податковою інспекцією позивачу надана не була.

Вважаючи своє право порушеним щодо нереєстрації контролюючим органом податкової накладної, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вимоги до оформлення податкових накладних, їх видачі та внесення до Єдиного реєстру податкових накладних встановлені статтею 201 Податкового кодексу України.

Платник податку зобов'язаний надати покупцю на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках, такі обов'язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи-продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку (пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу України).

Пункт 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачає, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів (послуг) зобов'язаний надати покупцю податкову накладну після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Пунктом 9 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, передбачено, що причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами.

Згідно з підпунктом 7.6 пункту 7 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв'язку, яка затверджена наказом ДПА України від 10 квітня 2008 року №233, якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв'язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, з квитанцій, наданих податковим органом позивачу про неприйняття податкових накладних, вбачається, що у них зазначено причину неприйняття як «місцезнаходження юридичної особи продавця послуг/товарів, вказане у документі не відповідає інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», що не передбачено нормами відповідних нормативно-правових актів України.

Крім того, попередньою судовою інстанцією встановлено, що Прокуратурою Дарницького району міста Києва за результатом проведеної перевірки щодо порушення вимог податкового законодавства та вимог конституційних засад підприємницької діяльності при призначенні, проведенні та реалізації контрольно-перевірочних заходів податковою інспекцією, внесено подання про усунення порушень вимог податкового законодавства, законодавства про дерегулювання підприємницької діяльності, в якому зазначено про порушення з боку податкової інспекції щодо безпідставного внесення до баз даних запису про відсутність позивача за місцезнаходженням: 02068, м. Київ, Дарницький район, вул. О.Пчілки, буд.5, офіс 267.

До того ж, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивач не змінював свою юридичну адресу та протягом 2012 року неодноразово здійснював підтвердження своїх відомостей, про що відображено в зазначеному реєстрі та підтверджується матеріалами справи.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про протиправність дій відповідачів щодо відмови у реєстрації податкової накладної від 19 листопада 2012 року №15 та необхідність відновлення порушеного права позивача, шляхом визнання податкової накладної від 19 листопада 2012 року № 15 зареєстрованою.

Мотивація та докази, наведені у касаційній скарзі, не дають адміністративному суду касаційної інстанції підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію суду попередньої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах касаційної скарги порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана правильно, а тому касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення - залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210-231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у м. Києві залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 03 вересня 2013 року у справі №826/3002/13-а залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути переглянута з підстав, встановлених статтею 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:Нечитайло О.М.
Судді:Ланченко Л.В.
Пилипчук Н.Г.