Справа № 813/3952/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 876/9643/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача Решоти В.В.,

представника відповідача Рибака Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ,,НТД-Україна" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,НТД-Україна" до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови ,-

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ) ,,НТД-Україна" звернулось до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 07.05.2015 року за № 209000011/2015/000008/2, визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.05.2015 року за № 209020000/2015/00011.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем необґрунтовано та неправомірно було відмовлено у здійсненні митного оформлення товару - преформи поліетилентерефталатні колбообразної форми ємністю не більше як 2л без кришки для виготовлення пластикових пляшок ,, 35,5GHPCOBRANZOWANUTI/RamapetN180" в кількості 351936 шт., коричнева, вага 35,5 гр, для виготовлення пляшки об'ємом 1,5 л.

Постановою від 27 серпня 2015 року Львівський окружний адміністративний суд в задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ТзОВ ,,НТД-Україна" подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова винесена при неповному з'ясуванні фактичних обставин справи та при невірному застосуванні норм матеріального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що скоригована відповідачем митна вартість товару перевищує ціну, за якою товариство поставляло продукцію в Україну.

При митному оформленні товарів була подана митна декларація, а також довідка про транспортні витрати №2804-2 від 29.04.2015 р., де вказана вартість транспортних витрат до кодону України і після. Додатково для суду були подані інші документи, які підтверджують транспортні витрати (копії договору-заявки на перевезення вантажів №2204/70 від 22.04.2015 року, акта №ОУ- 0000520 здачі-прийняття робіт надання послуг від 30.04.2015 р., рахунку-фактури №СФ-0000520 від 30.04.2015 р.). Проте у будь-якому разі, їх відсутність при митному оформленні не могла бути підставою збільшення митної вартості товару у 1,5 рази, адже вартість товару визначена у додатку до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 15.04.2015 року.

Також при митному оформленні було подане платіжне доручення №11 від 24.04.2015 року, що підтверджує повну передоплату за товар.

З огляду на викладене позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив вимоги апеляційної скарги та просить залишити скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 15 квітня 2015 року компанія ,,GTXHanexPlasticSp. z о.о. " (Польща) та ТзОВ ,,НТД-Україна" уклали контракт за № NTD- 23/03/15 на поставку ПЕТ преформ в асортименті.

Для митного оформлення ввезеного на митну територію України зазначеного в контракті товару ТзОВ ,,НТД-Україна" подало митну декларацію від 06.05.2015 року за №209020000/2015/000932 та документи на товар згідно контракту № NTD - 23/03/15 від 15.04.2015 року, а саме: картку обліку особи, яка здійснює операції з товарами №209/2012/0000898 від 18.02.2015 р.; міжнародну автомобільну накладну (СMR) №208412 від 28.04.2015 р.; довідку про транспортні витрати №2804-2 від 28.04.2015 р.; рахунок-фактуру (інвойс) №(S)FSE-232/15/EXPO від 28.04.2015р.; контракт №NTD - 23/03/15 від 15.04.2015 р.; доповнення до контракту №1 від 15.04.2015 р.; договір №270315 на поставку товару від 27.03.2015 р.; додаток №1 до договору №270315 на поставку товару від 27.03.2015 р.; інформацію про позитивні результати здійснення санітарно-епідеміологічного контролю товару № 2730 від 28.04.2015 р.; інформацію про позитивні результати здійснення фіто-санітарного контролю товару № 2730 від 28.04.2015 р.; інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару №2730 від 28.04.2015 р.; сертифікат про походження товару загальної форми №РL/МF/АК 0274464 від 28.04.2015 p.; калькуляцію виробничих витрат від 15.04.2015 р.; комерційну пропозицію від 20.04.2015 р.; платіжне доручення в іноземній валюті №11 від 24.04.2015 р. на суму 36287 євро 94 євроценти; єдиний уніфікований документ на розміщення та тимчасове зберігання товарів №08/2015 від 30.04.2015; копія митної декларації країни відправлення №15РL331030Е0060573 від 28.04.2015 р.; інформаційний код результатів митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №1/1-0-0-0/1/01/4/1/1 від 08.05.2015 р..

Отримавши вказані документи, Львівська митниця ДФС, з посиланням на вимоги статті 53 Митного кодексу України надіслала на адресу ТзОВ ,,НТД-Україна" електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів: 1)транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (договір на перевезення, заявка, рахунок про оплату якщо він здійснювався);2) каталог, прейскурант виробника товару (прайс-лист); 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформації біржових організацій про вартість товару або сировини. А також оригінали документів, зазначених у митній декларації, або засвідчені в установленому порядку їх копії(а.с.71).

Підставою вимоги митного органу про подання додаткових документів на підтвердження вартості перевезення заявленого до митного оформлення товару за митною декларацією №209020000/2015/000932 стали розбіжності про перевізника товару.

Розбіжності полягали у тому, що у графі 18 міжнародної автомобільної накладної (СMR) №208412 від 28.04.2015 р. перевізником вказано фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1.) (а.с.15), а подана декларантом довідка про транспортні витрати №2804-2 від 28.04.2015 р. видана ТзОВ ,,ПАС-Транс" (а.с.31).

На вказану вимогу ТзОВ ,,НТД-Україна" вказаних документів не подало.

07.05.2015 року представник декларанта на примірнику відповідача зробив запис про проведення консультації, неможливості подання інших документів та просив прийняти рішення по митній декларації №209020000/2015/000932(а.с.71).

07.05.2015 року Львівська митниця ДФС прийняла рішення за № 209000011/2015/000008/2 про коригування митної вартості товарів, в якому зазначила, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МК України. Під час розгляду документів було встановлено, що до митного оформлення не були подані в повному обсязі документи, що підтверджують вартість перевезення (договір, заявка). З декларантом проведено консультації. Неможливо застосувати наступний метод визначення митної вартості 2а з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст.60МК України). Джерелом коригування митної вартості слугувала митна декларація №209120000/15/807468 від 02.03.2015 (а.с.15).

В оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів №209000011/2015/000008/2 від 07.05.2015 року вказано, що митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, у зв'язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-3 статтею 53 МК України, а саме: до митного оформлення не були подані в повному обсязі документи, що підтверджують вартість перевезення (договір, заявка).

На підставі зазначеного рішення відповідач видав картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.05.2015 № 209020000/2015/00011.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач обґрунтовано, з урахуванням приписів статті 58 Митного кодексу України відмовив у митному оформлені товару за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), оскільки подані на підтвердження митної вартості товару документи містили розбіжності, що призвело до заниження позивачем митної вартості товарів, що переміщувались через митний кордон України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є помилковими.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 2, 3 ст.54 Митного кодексу України . Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Частиною 1 ст.55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (ч.2 ст. 55).

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що основний метод визначення митної вартості не застосовується лише у випадках, передбачених ч.2 ст.58 Митного кодексу України.

Підставою для прийняття оскаржених рішень та картки відмови митний орган зазначив наявність розбіжностей про перевізника товару.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема є: 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

В контракті № NTD -23.03.15 та доповненнях (замовлення) № 1 до вказаного контракту умови поставки вказані: EXW Dabrowa Gornicza, республіка Польща (Інкотермс 2010).

За правилами Інкотермс 2010 термін EXW (EX Works (... named place) Франко завод (... назва місця) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої обов'язки з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці (наприклад: на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець не відповідає за завантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту.

Таким чином, у вартість товару за контрактом № NTD -23.03.15 не включена вартість перевезення.

Позивач надав відповідачу усі передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, в тому числі транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Тому у відповідності до приписів ч.2 ст.58 Митного кодексу України у відповідача були відсутні правові підстави для незастосування основного методу визначення митної вартості - за ціною договору, оскільки усі надані позивачем відомості підтверджені документально та наявні усі складові митної вартості, які є обов'язковими при її обчисленні.

Сумніви митного органу в розмірі вартості транспортних перевезень не є безумовною підставою для незастосування основного методу визначення митної вартості, оскільки вартість перевезення не впливає на ціну ввезеного товару за договором. Вартість перевезення впливає на загальну митну вартість ввезеного товару.

Застосовуючи другорядний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів ( пункт 2б ч.1 ст. 57 МК України), митний орган не зазначив жодного доказу щодо наявності аргументованих сумнівів у заявленій позивачем вартості товарів за контрактом, яка фактично була сплачена позивачем згідно платіжного доручення в іноземній валюті №11 від 24.04.2015 р. на суму 36287 євро 94 євроценти.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку щодо протиправності оскаржених рішення та картки відмови, оскільки митний орган безпідставно застосував другорядний метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, жодним чином не аргументувавши неможливість застосування вказаної позивачем ціни товарів за договором.

Таким чином, митний орган протиправно замінив у формулі визначення митної вартості складову (ціну товару за договором) щодо якої не було жодних сумнівів та претензій.

На думку апеляційного суду, за наявності аргументованих сумнівів щодо вартості перевезення товару підлягала коректування саме така вартість, а не ціна товару за договором, щодо якої не було зауважень.

Суд першої інстанції на вказані обставини належної уваги не звернув, відповідної правової оцінки їм не дав, а тому дійшов помилкового висновку щодо правомірності дій, рішення та картки відмови митного органу.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ,,НТД-Україна" задовольнити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2015 року у справі № 813/3952/15 - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 07.05.2015 року за № 209000011/2015/000008/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.05.2015 року за № 209020000/2015/00011.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 25 лютого 2016 року.