Справа № 815/7084/15
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/7084/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Самойлюк Г.П.,

при секретарі: Піньковській О.С.

сторін:

позивач: ОСОБА_1

ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

відповідач: Тарановський Р.В. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № 002681701 від 23.09.2014р., -

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області, в якому позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 002681701 від 23.09.2014р. про нарахування штрафних санкцій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за порушення норм регулювання обігу готівки, застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 38420,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що ФОП ОСОБА_1 вважає рішення щодо нарахування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки, застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 38 420,00 грн. незаконним, протиправним та таким, що винесено з порушеннями норм чинного податкового законодавства України, а тому останнє підлягає скасуванню. Позивач зазначає, шо останньою надано податковому органу Книгу обліку доходів і витрат за 2013 рік, в якій зазначено всі витрати, понесені платником податків та вказано реквізити документів, що підтверджують понесені витрати. На думку позивача, податковим органом безпідставно застосовано щодо ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції за порушення застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., оскільки платник податку працював цілодобово, тому Z-звіти роздруковувались кожного дня по закінченню робочої зміни, тобто на наступний день не пізніше 07.00 годин ранку. Щодо порушень п.10 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (невиконання щоденного друку контрольних стрічок та їх зберігання протягом трьох років) позивач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 надано до перевірки всі стрічки за період, що перевірявся.

Від відповідача до суду надійшли письмові заперечення (а.с. 167-169), в яких зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Податковим кодексом України, оскільки позивачем порушено вимоги п. 9 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (невиконання щоденного друку фіскальних звітних чеків або їх не зберігання) та п.10 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (невиконання щоденного друку контрольних стрічок та їх зберігання протягом трьох років). При цьому відповідачем наголошується, що позивачем до перевірки надано не всі Z-звіти. В той час, як кількість Z-звітів позивачем в адміністративному позові зазначено 59 шт., в акті перевірки на ст. 19 вказано 76 шт., відтак позивачем у позові залишено поза увагою Z-звіти за 03.01.2013р., 06.01.2013р., 08.01.2013р., 14.01.2013р., 25.02.2013р., 27.02.2013р., 09.03.2013р., 13.03.2013р., 19.04.2013р., 21.04.2013р., 13.05.2014р., 27.06.2013р., 28.06.2013р., 01.07.2013р., 13.08.2013р., 14.08.2013р., 17.08.2013р., 18.08.2013р. При цьому за період з 01.01.2013р. по 19.08.2013р. перевіркою у частині зберігання первинних документів, звітності, інших документів встановлено неналежне збереження Z-звітів за період з 28.07.2013р. по 19.08.2013р., що призвело до знищення надрукованої на них інформації, частково не збережено контрольні стрічки за період з 30.07.2013р. по 25.12.2013р. Так, відповідач зазначив, що саме з урахуванням наведеного до позивача й застосовано штрафні санкції.

У судовому засіданні позивач та її представник, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1 ст. 77 гл. 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), відповідно до направлення № 1128 від 21.07.2014р., наказу № 1148 від 21.07.2014р. про проведення планової перевірки, виданих ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області, та згідно плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання посадовими особами ДПІ у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р.

За наслідками перевірки складено акт № 4222/15-52-17-128/НОМЕР_1 від 05.09.2014р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1) щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. (а.с. 10-30), відповідно до висновків якого встановлено порушення:

п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

п. 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

п. 177.4, п. 177.10 ст. 177, п. 138.2 ст. 138, п.44.1, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України;

абз. 3 п. 4.5 розділу IV Інструкції № 455 від 09.09.2013 р. «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування»;

пп.4 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»;

п. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»;

п.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»;

п.11 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»;

пп. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16 та п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення № 002681701 від 23.09.2014р., яким нараховано штрафні санкції фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у розмірі 38420,00 грн. (а.с. 53).

Позивач, не погоджуючись з зазначеним рішенням податкового органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить його скасувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно п. 77.1 ст. 77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Судом встановлено, що про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 проінформовано письмовим повідомленням №201/15-52-17-01/10 від 21.07.2014р. Копію наказу про проведення документальної планової виїзної перевірки вручено та пред'явлено направлення на проведення перевірки представнику позивача за довіреністю ОСОБА_3. Перевірку проведено з відома та згідно письмової заяви ОСОБА_1 у приміщенні державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов'язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов'язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Пунктами 56.2, 56.3 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення. Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Згідно пп. 56.17.1 п.56.17 ст. 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

З урахуванням наведеного рішенням Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (№ 822/Б/15-32-23-01-08 від 31.08.2015р.) скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 20.08.2015р. на податкову вимогу державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 620-23 від 24.07.2015р. залишено без розгляду (а.с. 31-29).

Податкову вимогу державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області № 620-23 від 24.07.2015р. позивач оскаржила до суду. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.09.2015р. відкрито провадження у справі №815/5875/15 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкової вимоги №620-23 від 24.07.2015р. щодо нарахування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки, застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Водночас, податкове повідомлення-рішення № 002681701 від 23.09.2014р. позивачем не було оскаржено, оскільки про наявність останнього позивачу стало відомо під час розгляду справи №815/5875/15.

Пунктом 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Згідно акту перевірки ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. В період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. позивач використовувала реєстратор розрахункових операцій (міні 500.02 МЕ; фіскальний номер НОМЕР_2; фіскальний номер НОМЕР_2) за адресою: АДРЕСА_1.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно роздруковано Z-звіти за: 03.01.2013р., 06.01.2013р., 08.01.2013р., 13.01.2013р., 14.01.2013р., 18.01.2013р., 22.01.2013р., 26.01.2013р., 30.01.3013р., 31.01.2013р., 03.02.2013р., 06.02.2013р., 09.02.2013р., 12.02.2013р., 14.02.2013р., 20.02.2013р., 23.02.2013р., 25.02.2013р., 27.02.2013р., 02.03.2013р., 04.03.2013р., 07.03.2013р., 09.03.2013р., 12.03.2013р., 13.03.2013р., 16.03.2013р., 20.03.2013р., 21.03.2013р., 25.03.2013р., 29.03.2013р., 01.04.2013р., 02.04.2013р., 05.04.2013р., 06.04.2013р., 09.04.2013р., 10.04.2013р., 13.04.2013р., 14.04.2013р., 17.04.2013р., 19.04.2013р., 21.04.2013р., 24.04.2013р., 25.04.2013р., 27.04.2013р., 30.04.2013р., 03.05.2013р., 07.05.2013р., 09.05.2013р., 12.05.2013р., 13.05.2013р., 16.05.2013р., 18.05.2013р., 21.05.2013р., 24.05.2013р., 30.05.2013р., 02.06.2013р., 05.06.2013р., 11.06.2013р., 21.06.2013р., 23.06.2013р., 24.06.2013р., 27.06.2013р., 28.06.2013р., 01.07.2013р., 05.07.2013р., 11.07.2013р., 14.07.2013р.,20.07.2013р., 21.07.2013р., 26.07.2013р., 13.08.2013р., 14.08.2013р., 15.08.2013р., 16.08.2013р., 17.08.2013р., 18.08.2013р., чим порушено п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, в акті перевірки зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно роздруковано Z-звіти у кількості 76, водночас відповідачем здійснено розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (відповідно до п.4 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг") з урахуванням несвоєчасно роздрукованих Z-звітів у кількості 83. Так, відповідачем розраховано штрафні санкції таким чином: 340,00 грн. х 83 =28220,00 грн. (а.с. 129).

При цьому, в акті перевірки зафіксовано несвоєчасне роздрукування Z-звітів у кількості 76, а представник відповідача не зміг пояснити та підтвердити належними та допустимими доказами в зв'язку з чим під час здійснення розрахунку відповідачем враховано несвоєчасно роздруковані Z-звіти у кількості 83. Відтак, врахування при здійсненні розрахунку штрафних санкцій несвоєчасно роздрукованих Z-звітів у кількості 83 є безпідставним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що штрафні санкції повинні були розраховуватись наступним чином: 340,00 грн. х 76 =25840,00 грн. Відтак, відповідачем (з посиланням на порушення п.9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг") безпідставно позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 2380,00 грн. [(83-76) х 340.00 грн. =2380,00 грн.]. Відтак, сума нарахованих штрафних санкції повинна бути зменшена на 2380,00 грн.

При цьому суд звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 надано до суду Z-звіти у кількості 59 шт., тоді як згідно акту перевірки їх кількість становить 76. Решту звітів не надано. При цьому, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що власне самостійно вказувалось позивачем та зазначалось відповідачем, надані до суду ФОП ОСОБА_1 Z-звіти за: 13.01.2013р., 18.01.2013р., 22.01.2013р., 26.01.2013р., 30.01.3013р., 31.01.2013р., 03.02.2013р., 06.02.2013р., 09.02.2013р., 12.02.2013р., 14.02.2013р., 20.02.2013р., 23.02.2013р., 02.03.2013р., 04.03.2013р., 07.03.2013р., 09.03.2013р., 12.03.2013р., 13.03.2013р., 16.03.2013р., 20.03.2013р., 21.03.2013р., 25.03.2013р., 29.03.2013р., 01.04.2013р., 02.04.2013р., 05.04.2013р., 06.04.2013р., 09.04.2013р., 10.04.2013р., 13.04.2013р., 14.04.2013р., 17.04.2013р., 24.04.2013р., 25.04.2013р., 27.04.2013р., 30.04.2013р., 03.05.2013р., 07.05.2013р., 09.05.2013р., 12.05.2013р., 16.05.2013р., 18.05.2013р., 21.05.2013р., 24.05.2013р., 30.05.2013р., 02.06.2013р., 05.06.2013р., 11.06.2013р., 21.06.2013р., 23.06.2013р., 24.06.2013р., 05.07.2013р., 11.07.2013р., 14.07.2013р.,20.07.2013р., 21.07.2013р., 26.07.2013р., 15.08.2013р., 16.08.2013р., роздруковувались не щоденно, як того вимагають приписи п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а кожного разу на наступний день не пізніше 07 години ранку.

Не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що, оскільки основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, фактичне місцезнаходження та здійснення підприємницької діяльності останньої - кафе « 24 ЧАСА», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а у період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. платник податку працював цілодобово, тому Z-звіти роздруковувались кожного дня по закінченню робочої зміни, тобто на наступний день не пізніше 07.00 годин, відтак відсутнє порушення п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Так, ст. 9 КАС України визначає необхідність використовування принципу законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 2 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS N 76) для цілей цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає. Згідно ст.3 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS N 76) строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

У п. 9 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" чітко зазначено, що суб'єкти господарювання зобов'язані щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій. Тобто з урахуванням наведеного саме щодня до опівночі, а не наприкінці робочої зміни, що триває добу, як вказує позивач.

Пунктом 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані друкувати або створювати в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) контрольні стрічки і забезпечувати їх зберігання протягом трьох років.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що ФОП ОСОБА_1 не надано до перевірки контрольні стрічки за: 28.07.2013р., 29.07.2013р., 30.07.2013р., 31.07.2013р., 01.08.2013р., 01.08.2013р., 02.08.2013р., 03.08.2013р., 04.08.2013р., 05.08.2013р., 06.08.2013р., 07.08.2013р., 08.08.2013р., 09.08.2013р., 10.08.2013р., 11.08.2013р., 12.08.2013р., 13.08.2013р., 14.08.2013р., 15.08.2013р., 16.08.2013р., 17.08.2013р., 18.08.2013р., 19.08.2013р., 04.09.2013р., 03.10.2013р., 07.11.2013р., 08.11.2013р., 14.12.2013р., 22.12.2013р., 25.12.2013р., чим порушено п. 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

Згідно акту перевірки ФОП ОСОБА_1, в порушення п. 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", не забезпечено друк або створення в електронній формі на реєстраторах розрахункових операцій контрольні стрічки і не забезпечено їх зберігання протягом трьох років у кількості 30 од.

Враховуючи наведене, відповідач здійснив розрахунок штрафних (фінансових) санкцій (відповідно до п.4 ст.17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг") наступним чином: 340,00 грн. х 30 =10200,00 грн. (а.с. 129).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано контрольні стрічки у кількості 12 од. за: 28.07.2013р., 29.07.2013р., 09.08.2013р., 12.08.2013р., 18.08.2013р., 04.09.2013р., 03.10.2013р., 07.11.2013р., 08.11.2013р., 14.12.2013р., 22.12.2013р., 25.12.2013р. Копії контрольних стрічок, окрім наведених, які надано позивачем не беруться судом до уваги, оскільки з останніх не можливо встановити дату їх складання, а відповідно позивачем не забезпечено їх зберігання, що тягне за собою застосування відповідних штрафних санкцій.

Відтак, відповідачем (з посиланням на порушення п.10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг") безпідставно позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 4080,00 грн. (12х340,00 грн. = 4080,00 грн.).

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем (з посиланням на порушення п.п. 9, 10 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг") безпідставно позивачу нараховано штрафні санкції у розмірі 6460,00 грн. (2380,00 грн. + 4080,00 грн. = 6460,00 грн.).

Таким чином, податкове повідомлення - рішення № 002681701 від 23.09.2014р. має бути визнано протиправним та скасовано в частині нарахування штрафних санкцій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у розмірі 6460,00 грн.

На підставі ст.ст. 10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними, а вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи та приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення № 002681701 від 23.09.2014р., - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 002681701 від 23.09.2014р. в частині нарахування штрафних санкцій фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у розмірі 6460,00 грн. (шість тисяч чотириста шістдесят гривень 00 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 22.02.2016р.

Суддя: Г.П. Самойлюк