Справа № Н/879/4/16
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 р.м. Харків
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014р. по справі № 643/12937/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова

про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, зобов'язання перерахунку та виплати державної соціальної допомоги як особі, яка має статус "Дитина війни",

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просив визнати незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести перерахунок та виплату недоотриманої нею пенсії з 01.03.14 р.; поновити строк звернення до суду, пропущений з вини Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова; винести окрему ухвалу по факту систематичного порушення прав і свобод позивачки.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.11.14 р. по справі № 643/12937/14-а позовні вимоги задоволені частково: поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до адміністративного суду за період з 01.03.14 р. по 04.03.14 р. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 03.11.14 р. по справі № 643/12937/14-а - задоволено частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 03.11.14 р. по справі № 643/12937/14-а - скасовано та прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо відмови у здійсненні ОСОБА_1 нарахування та виплати державної соціальної допомоги, як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", за період з 05.03.14 р. по 02.08.14 р. включно, з урахуванням фактично виплачених за цей період сум.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату державної соціальної допомоги, як дитині війни, у відповідності до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, визначеної відповідно ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", за період з 05.03.14 р. по 02.08.14 р. включно, з урахуванням фактично виплачених за цей період сум.

Позовні вимоги за період з 01.03.14 р. по 04.03.14 р. - залишено без розгляду.

На зазначену постанову суду ОСОБА_1 подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами.

Сторони в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час та місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Враховуючи наведені обставини та положення ч. 2 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без участі сторін, належним чином повідомлених про розгляд справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41 КАС України фіксування судового засідання 23.02.2016 року за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

В обґрунтування вимог заяви позивач посилається на те, що нещодавно він дізнався про існування Постанови Верховного Суду України від 08.07.2014 року, відповідно до якої пенсія є періодичним платежем, виплата якої, за загальним правилом, не обмежена в часі. Крім того, підвищення до пенсії, яке є додатковою виплатою особі, яка визнана такою, що має на нього право, нерозривно пов'язано з виплатою пенсії і також має не визначений у часі граничний термін виплати, а тому суди не мають підстав обмежувати орган, відповідальний за здійснення нарахування та виплати підвищення до пенсії, певним часовим проміжком, якщо не відбулося змін у законодавстві.

Дані обставини позивач вважає нововиявленими, такими, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи та просить переглянути постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року, внести зміни до резолютивної частини постанови від 16.12.2014 року в частині встановлення граничних строків виплати нарахованої доплати до пенсії позивачу з 05.03.2014 р. без зазначення кінцевого строку; внести зміни до резолютивної частини постанови від 16.12.2014 року в частині залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.03.2014 року по 04.03.2014 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити на таке.

Статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначений перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Такими підставами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

За приписами п. 4 ч. 2 ст. 248 вказаного Кодексу у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою під час вирішення справи.

Із змісту даних норм Кодексу випливає, що необхідними сукупними ознаками обставин, за яких їх можна вважати нововиявленими, є: їх наявність на час вирішення адміністративної справи; те, що ці обставини не були і не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також обставини мають бути істотними, тобто такими, що впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В розділі 1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року N 7 "Про узагальнення судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" визначено поняття нововиявлених обставин, а саме, це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об'єктивного, повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

У підрозділі 1.1 вищевказаної Постанови зазначено, що ознаку "не були і не могли бути відомі особі" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все - таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня. А також зауважено, що перевіряючі, чи могли певні обставини бути відомі на час вирішення справи, необхідно враховувати, що заявники не обмежені у засобах доказування і можуть під час судового провадження збирати і подавати докази на підтвердження існування цих обставин або їх відсутності.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що ухвалення Верховним Судом України постанови від 08.07.2014 р., яке стало підставою для звернення позивача з відповідною заявою, є загальновідомим фактом, ознайомитись з вказаною постановою завжди можливо, користуючись Єдиним державним реєстром судових рішень, який є загальнодоступним, а тому посилання заявника на те, що він не знав та не міг знати про положення постанови Верховного Суду України від 08.07.2014 р., не можуть розглядатись як нововиявлені обставини, адже вони, за умови добросовісного ставлення заявником до справи, могли бути відомі ОСОБА_1

Також, як вбачається з положень глави 3 розділу 4 КАС України, Верховний Суд України під час перегляду судових рішень надає висновки про правильне застосування норм матеріального права, тобто надає тлумачення останнім.

Враховуючи, що згідно КАС України нововиявленою обставиною може бути лише встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, а не прийняття Верховним Судом України постанови в порядку глави 3 розділу 4 КАС України, постанова ВСУ від 08.07.2014 р. не є нововиявленою обставиною в розумінні положень ст. 245 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 253 КАС України суд може скасувати постанову чи ухвалу суду у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

На підставі викладеного, в даному випадку обставини, на які посилається ОСОБА_1, не є нововиявленими.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову позивачу в задоволенні заяви про перегляд постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 року за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 245, 248, 252, 253 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.12.2014 р. по справі № 643/12937/14-а за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду, зобов'язання перерахунку та виплати державної соціальної допомоги як особі, яка має статус "Дитина війни" - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.

Повний текст ухвали виготовлений 24.02.2016 р.