Справа № 824/57/16-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 р. м. Чернівці справа № 824/57/16-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Спіжавка Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Тимофєєва А.О.,

представника відповідача Борденюка В.І.,

представника третьої особи Берегуляк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Відділу Держгеокадастру у Заставнівському районі Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Буковина" про визнання протиправним рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі - позивач або ОСОБА_3.) звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу Держгеокадастру у Заставнівському районі Чернівецької області (далі - відповідач або відділ Держгеокадастру) про визнання протиправним рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія Буковина" (далі - третя особа або ТзОВ "Мрія Буковина").

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу відділом Держгеокадастру неправомірно відмовлено у скасуванні державної реєстрації договору оренди землі.

Так, позивач 22.01.2016 р. звернулася до відділу Держгеокадастру із заявою про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007р., як такого, що зареєстрований з порушенням законодавства. Однак, 29.01.2016р. відділом Держгеокадастру відмовлено у скасуванні державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 р.

Позивач не погоджується з відмовою відповідача, тому звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у скасуванні державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 р. №149 зареєстрованого у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок № 4АА000899 та вчинено запис за № 41;

- скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 01.11.2007 року №149 зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок № 4АА000899 та вчинено запис за № 41.

Ухвалою від 12.02.2016 р. провадження у справі закрито в частині скасування державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 р. №149 зареєстровану у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок № 4АА000899 та вчинення запису за № 41.

Відповідач позов не визнав, в письмових запереченнях, поданих до суду пояснив наступне.

22.01.2016 р. до відділу Держгеокадастру надійшла заява про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 року №149 зареєстрованого у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок № 4АА000899 та внесеного запису за № 41.

Однак, 29.01.2016 р. відділом Держгеокадастру направлено відмову у скасуванні державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 р., так як договір зареєстровано Чернівецькою регіональною філією ДП "Центр ДЗК" 27.12.2007 р., в складі якої вони ніколи не перебували і не перебувають, тому твердження про правонаступництво є необґрунтованим.

Крім цього, відділ Держгеокадастру не має повноважень щодо скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, так як реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, а також їх скасування проводить Державна реєстраційна служба.

Відповідач зазначив також, що для вирішення питання скасування реєстрації договору оренди земельної ділянки, необхідно рішення суду щодо змісту самого договору.

Третьою особою в письмових поясненнях, наданих суду зазначено, що договір оренди землі відповідає дійсності та є законним. Крім цього стаття 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на яку посилається представник позивача, містить перелік підстав, згідно яких може бути відмовлено у державні реєстрації, тобто ця стаття передбачає можливість відмови у такій реєстрації, а не обов'язок відповідного державного органу.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, з підстав наведених в запереченях.

Представник третьої особи наполягала на відхиленні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 володіє на праві власності земельною ділянкою на підставі державного акту НОМЕР_1 від 07.06.2005 р. розміром 1, 60 га

01.11.2007 р. позивач уклала договір оренди землі № 149 з ТзОВ "Мрія Буковина". Вказаний договір зареєстрований Чернівецькою регіональною філією ДП "Центр ДЗК" 27.12.2007 р. у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок № 4АА000899 та вчинено запис за № 41.

22.01.2016 р. позивач звернувся до відділу Держгеокадастру із заявою про скасування державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 р., як такого, що зареєстрований з порушенням законодавства.

29.01.2016 р. відділом Держгеокадастру направлено відмову у скасуванні державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 р., у зв'язку з тим, що розгляд даного питання не входить до їх компетенції.

Не погоджуючись з даною відмовою, позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною.

Натомість, суд вважає відмову відділу Держгеокадастру законною, виходячи із наступного.

Як вбачається зі змісту позову позивач, посилаючись на положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що були чинними на момент укладення договору оренди землі, стверджує, що відсутність у договорі однієї з істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України "Про оренду землі" є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також визнання договору недійсним відповідно до закону, а зазначені в договорі оренди землі від 01.11.2007 р. №5 істотні умови лише частково відповідають умовам, що чітко визначені статтею 15 вказаного Закону.

Проте, слід зазначити, що державну реєстрацію договору оренди землі від 01.11.2007 р. №5, укладеного між відповідачем і третьою особою здійснював не відповідач, а Чернівецька регіональна філія ДП "Центр ДЗК", яка на момент укладення договору мала повноваження державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Разом з тим, скасування державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 р. №5 згідно заяви позивача від 22.01.2016 р. мало здійснюватися згідно положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а також Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, чинних на момент виникнення спірних правовідносини.

Так, згідно статті 6 частини 1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV (в редакції чинній на момент звернення позивача з заявою від 22.01.2016 р. до відповідача) (далі - Закон № 1952-IV) систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку (далі - органи державної реєстрації прав); органи місцевого самоврядування сільських населених пунктів.

Частиною 13 статті 15 Закону № 1952-IV визначено, що порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює Кабінет Міністрів України.

Згідно статті 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 (далі - Порядок №868) державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру прав проводять орган державної реєстрації прав та нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

В свою чергу, в силу статті 1 Порядку №868 органи державної реєстрації прав - це Мін'юст та його територіальні органи.

У відповідності до Закону України «Про затвердження положень про територіальні органи Міністерства юстиції України» від 23.06.2011 № 1707/5 територіальними органами Міністерства юстиції України є Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі.

Наказом Міністерства юстиції України «Про деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України» від 30.01.2015 № 115/5 затверджено Типову структуру головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі. Так, до структури Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України у відповідності до зазначеного наказу входять Управління державної реєстрації.

Враховуючи наведене, можна дійти висновку, що скасування державної реєстрації договору оренди землі, укладеного між позивачем і третьою особою мало б здійснювати відповідний відділ Головного територіального управління юстиції в області, що в розумінні Закону № 1952-IV та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень є органом державної реєстрації прав.

Наступним суттєвим моментом, на який слід звернути увагу є те, що згідно частини другої статті 26 Закону № 1952-IV у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Тобто, орган державної реєстрації може скасувати реєстрацію прав в разі скасування рішення про державну реєстрацію прав або документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав на підставі рішення суду.

Втім, з повідомлених позивачем обставин та матеріалів справи вбачається, що рішення про державну реєстрацію договору оренди землі від 01.11.2007 р. №5, укладеного між позивачем та третьою особою на підставі рішення суду не скасовано, як і сам договір оренди землі як документ, на підставі якого проведено державну реєстрацію прав.

Згідно статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи відмову відповідача у скасуванні державної реєстрації договору оренди землі від 01.11.2007 р. №5 на предмет відповідності статті 2 КАС України, а також, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регламентують порядок державної реєстрації речових прав, в тому числі їх скасування, суд дійшов висновку, що вона є законною та обґрунтованою.

З огляду на викладене вище, адміністративний позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 11, 70, 71, 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

У відповідності до ст.ст. 185-186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, проголошення вступної та резолютивної частини рішення, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дні отримання копії постанови.

Згідно статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмовити у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі складена 24 лютого 2016 р.

Суддя Г.Г. Спіжавка