Справа № 2-а-8305/11
Суддя: Кулініченко Г. В.
Дата ухвалення: 2011-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

А.с. № 2-а-8305/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

29.08.2011 року м. Обухів

Суддя Обухівського районного суду Київської області Кулініченко Г. В., розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Обухів та Обухівському районі Київської області про зобовязання перерахунку пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтовуючи який зазначив, що він оформив у відповідача пенсію за віком. Оформивши пенсію він продовжує працювати і по даний час. В липні2011 року позивач звернувся до відповідача з завою про здійснення перерахунку, згідно ст.42 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне державне пенсійне страхування, тобто з урахуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії. Відповідач отримавши заяву позивача відмовив в її задоволенні, що на думку позивача є порушенням його права на пенсійне забезпечення, а тому просить в судовому порядку визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати останнього їх вчинити.

Оскільки вимоги позивача не стосуються прав, свобод, інтересів та обовязків третіх осіб, тому дана справа розглядається у порядку скороченого провадження, передбаченому ст. 1832 КАС України.

Ухвалою суду від 10 серпня 2011року пл. даній справі відкрито скорочене провадження щодо визнання дій не правомірними та проведення перерахунку пенсії за період з 01 липня2011року, копія якої невідкладно надіслана відповідачу разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, як того вимагають положення ст. 1832 КАС України.

Впродовж відведеного десятиденного терміну відповідачем заперечення подані не були, а тому суд розглядає дану справу на підставі наявних у ній фактичних даних.

Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 72 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи встановив, що позивач перебуваючи на обліку у відповідача отримує пенсію та продовжує працювати, що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем в письмових запереченнях.

Перебуваючи на обліку у відповідача позивач 20 липня 2011 року звернувся до відповідача про здійснення перерахунку пенсії згідно статті 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідач своїм листом №5300/П-4 від 22 липня2011 року відмовив позивачу в задоволенні заяви, що підтверджується копією листа.

Суд вважає, що між сторонами виникли спірні публічно-правові відносини щодо відмови відповідача позивачу в здійсненні перерахунку.

Визначивши спірні правовідносини суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно ст. 18 КАСУ, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи у спорах фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, одержання пенсійних виплат та інших соціальних виплат, допомоги, захисту, пільг, що вказує про належність позивача та правомірність його звернення.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, а згідно статті 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, нарахування, виплати пенсії, визначені та закріплені в Законі України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

За Преамбулою Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пенсійне забезпечення здійснюється органами Пенсійного фонду України, відповідно до ст.10 Закону України "Про пенсійне забезпечення", який є центральним органом виконавчої влади і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку головні управління та управління в районах та містах, що підтверджує правомірність звернення позивача та належність відповідача.

Правомірність звернення позивача також підтверджується п.15 Положення "Про Пенсійний фонд України", згідно якого Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження через створенні в установленому порядку територіальні управління, яким є відповідач.

Відповідно до статті 9 КАС України встановлено, що " суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу; якщо міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана . Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що встановлені законом, то застосовуються правила міжнародного договору; у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно ст. 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняпередбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії; кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії; перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач має право на даний перерахунок, але відповідачем при цьому було застосовано не показник заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні за 2010рік (як передбачено Законом України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування), а показник за 2007 рік (як передбачено постановою Кабінету Міністрів України Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян№ 530 від 28 травня 2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивачу відповідач посилається на постанову Кабінету Міністрів України Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян№ 530 від 28 травня 2008 року, але на час виникнення спірних правовідносин діяли два нормативно-правові акти (Закон України та постанова Кабінету Міністрів України), які по різному регулюють розмір показника середньої заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії, що суперечить ст.92 Конституції України, згідно якої встановлено, що виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а ст.75 Конституції України встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Таким чином, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні зазначеного спору застосуванню підлягають положення Закону, а не постанови Кабінету Міністрів України.

Крім цього суд вважає, що доводи, викладені у запереченнях відповідача, що Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року зміни, що були внесені до статей 40, 42 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне пенсійне страхуванняв частині визначення показника заробітної плати та порядку проведення перерахунку пенсії, були визнані неконституційними, а рішення щодо відновлення дії зазначеної норми в попередній редакції не приймалось, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на законі.

Так дійсно рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року визнано неконституційними норми статті 67 Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2007 року, які, в свою чергу, вносили корегування до частини четвертої статті 42 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 74 Закону України Про Конституційний Суд УкраїниКонституційний Суд України може вказати на преюдиціальність свого рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів у звязку з правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта, згідно частини шостої резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 вирішено, що Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень Закону України Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, визнаних неконституційними.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу є неправомірними.

Суд визнавши дії відповідача неправомірними вважає за необхідне задовольнити наступну вимогу позивача - зобовязати відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити її позивачу.

При цьому суд вважає за необхідне здійснити негайне виконання постанови.

Керуючись статтями 19, 22, 75, 92 Конституції України, статтями 40, 42, 45, 48 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, постановою Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року, статтями 2, 9, 11, 69, 71, 99, 100, 104, 160, 161, 162, 1832 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати дії управління Пенсійного фонду України в м. Обухів та Обухівському районі Київської області неправомірними щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з застосуванням показника середньої заробітної плати, в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2007 рік .

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в м. Обухів та Обухівському районі Київської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з пенсію з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2010 рік на підставі статей 40, 42 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняз 01 липня 2011 року.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з моменту отримання особою яка брала участь у справі копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Суддя: