Справа № 826/14458/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 лютого 2016 року № 826/14458/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПублічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського В.І.
провизнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського В.І., в якому просило:

- визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк», оформлену повідомленням №1652 від 25.06.2015 року;

- зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» визнати вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в розмірі 400 442,58 дол. США (що за курсом НБУ становить 8 264 157,77 грн.) та внести дану суму до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Златобанк».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що АБ «Укргазбанк» має законні кредиторські вимоги до АТ «Златобанк», а тому відсутні законодавчі підстави для їх невизнання та не включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів АТ «Златобанк».

З огляду на неявку в судове засідання представника відповідача, який згідно вимог Кодексу адміністративного судочинства України є таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи, а також беручи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд на підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України розглядає справу у порядку письмового провадження на основі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд встановив наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13.02.2015 року №105 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 13.02.2015 року прийнято рішення №30 про запровадження з 14.02.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Златобанк». Тимчасова адміністрація запроваджена строком до 13.05.2015 року.

Постановою Правління Національного банку України №310 від 12.05.2015 року відкликано банківську ліцензію АТ «Златобанк». Рішенням №99 від 13.05.2015 року Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру Ліквідації АТ «Златобанк». Наказом № 156 від 13.05.2015 року призначено В.І.Славінського уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» строком на 1 рік з 13.05.2015 року по 12.05.016 року включно.

У зв'язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 13.05.2015 року №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», із змінами внесеними згідно із рішенням виконавчої дирекції Фонду від 18.05.2015 року №100, Фондом з 20.05.2015 року розпочато виплати коштів вкладникам АТ «Златобанк».

В газеті «Голос України» № 86 (6090) від 19.05.2015 року опубліковано повідомлення про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк».

15.06.2015 року АБ «Укргазбанк» направив Уповноваженній особі Фонду на ліквідацію AT «Златобанк» заяву (№1172/5289/2015) про визнання кредиторських вимог на суму 400 442,58 дол. США.

За результатами розгляду зазначених кредиторських вимог уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» Славінський В.І. листом №1652 від 25.06.2015 року повідомила про невизнання вимог АБ «Укргазбанк» в сумі 400 442,58 дол. США.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.08.2011 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк Укргазбанк» (далі по тексту - позивач, Банк) та Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (надалі - Позичальник) було укладено Генеральну угоду №040811 про порядок проведення міжбанківських операцій (далі по тексту - Генеральна угода).

Відповідно до п. 3.1. Генеральної угоди в межах її дії між сторонами можуть укладатись угоди про надання міжбанківських кредитів.

Розділом 6 Генеральної угоди визначено порядок і умови надання міжбанківських кредитів та розміщення депозитів.

04.11.2014 року в рамках Генеральної угоди між Банком та Позичальником шляхом обміну підтвердженнями по системі телекс/SWIFT у форматі МТ-320 №193018 та №MM42650LT було укладено угоду про надання міжбанківського кредиту (надалі - міжбанківський кредит №1).

За умовами Міжбанківського кредиту №1 Позичальник зобов'язався повернути позивачу кредит в розмірі 8 500 000,00 дол. США у строк не пізніше 03.12.2014 року та сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 1,00% річних.

12.11.2014 року в рамках Генеральної угоди між Банком та Позичальником шляхом обміну підтвердженнями по системі телекс/SWIFT у форматі МТ-320 №193764 та №МM42902LT було укладено угоду про надання міжбанківського кредиту (надалі - Міжбанківський кредит №2).

За умовами Міжбанківського кредиту №2 Позичальник зобов'язався повернути позивачу кредит в розмірі 2 000 000,00 дол. США у строк не пізніше 19.11.2014 року та сплатити позивачу відсотки за користування кредитом у розмірі 1,00% річних.

04.11.2014 року між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за Міжбанківським кредитом №1 було укладено Договір застави майнових прав №193018/z (надалі - Договір застави №1). Предметом застави є право вимоги від позивача повернення кредиту в розмірі 123 250 000,00 грн. не пізніше 03.12.2014 року.

12.11.2014 року між позивачем та відповідачем в забезпечення виконання зобов'язань за Міжбанківським кредитом №2 було укладено Договір застави майнових прав №193764/г (надалі - Договір застави №2). Предметом застави є право вимоги від Позивача повернення кредиту в розмірі 36 000 000,00 грн. не пізніше 19.11.2014 року.

Відповідно до п.3.3. Договору застави №2 (зі змінами внесеними додатковою угодою №1 від 20.11.2014 року) за домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет застави оцінено в розмірі, еквівалентному сумі фактично наданих коштів та нарахованих процентів на день реалізації права Заставодержателя на заставу, що виникли (виникнуть) на підставі Угоди про надання міжбанківського кредиту, визначеного п. 3.1.цього договору. При цьому сторони згодні з тим, що при зверненні стягнення та реалізації предмету застави заставодержатель не буде зв'язаний або будь-яким чином обмежений зазначеною вище вартістю предмету застави. Сторони дійшли обопільної згоди про те, що реалізація предмету застави здійснюється заставодержателем за ціною, що дорівнює сумі заборгованості заставодавця за основним договором на дату звернення стягнення на предмет застави.

Крім того, між Банком та Позичальником на підставі Договорів застави №1, №2, було укладено Договір цесії №193764 Ц від 12.11.2014 року, Договір цесії №193018 Ц від 04.11.2014 року.

20.11.2014 року Банком було реалізовано предмети застави за Договорами застави №1, №2 для погашення заборгованості за Міжбанківськими кредитами №1, №2. За міжбанківським кредитом №1 було погашено 8 183 798,00 дол. США, за міжбанківським кредитом №2 - 1 919 095,00 дол. США.

Для погашення заборгованості 20.11.2014 року застосовувався офіційний курс НБУ на другу половину дня 1 дол. США=15,146067 грн.

У зв'язку з виникненням курсової різниці на дату реалізації предметів застави, залишилася не погашеною заборгованість відповідача за Міжбанківськими кредитами в розмірі 397 106,89 дол. США.

Крім того, зобов'язання Позичальника не виконані в повному обсязі, тому Банком було нараховано пеню в розмірі 3 335,69 дол. США (пеня за несвоєчасне повернення Міжбанківського кредиту №1 - 2 656,09 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення Міжбанківського кредиту №2 - 679,60 дол. США)

Надаючи правову оцінку заявленим позивачем вимогам, з урахуванням викладених ним обставин, суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року № 4452-VI (надалі - Закон №4452-VI) Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Згідно з ч.4 ст.44 Закон №4452-VI (в редакції від 02.03.2015 року) Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Відповідно до ч.1 ст.45 Закону №4452-VI Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет.

У ч.2 ст.45 Закону №4452-VI зазначено, що Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Згідно п.4 ч.1 ст.48 №4452-VI Уповноважена особа Фонду з дня свого призначення здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

У ч.1 ст.49 Закону №4452-VI зазначено, що Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону №4452-VI протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно ч.3 ст.49 Закону №4452-VI реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону №4452-VI будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.

Згідно ч.5 ст.49 Закону №4452-VI протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів уповноважена особа Фонду сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ч.2 ст.1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У ст.610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Крім того, відповідно до п.10.2. Генеральної угоди в разі невиконання або неналежного виконання Стороною грошового зобов'язання за Генеральною Угодою, зокрема у разі прострочення його виконання, вона зобов'язана сплатити іншій Стороні за кожен день прострочення пеню: за операціями в іноземній валюті - у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочки чи за згодою потерпілої Сторони, забезпечує зарахування коштів правильною датою валютування за свій рахунок; за операціями у національній валюті України - у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочки.

Відповідно до п.п.4.24 п.4 розділу 5 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затверджене рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012 року №2 (надалі - Положення) протягом 90 днів з дня опублікування відомостей у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» відповідно до вимог частини другої статті 45 Закону уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі, якщо вони непідтверджені фактичними даними, що є в розпорядженні уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, та в разі потреби заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, установлених цим Положенням та актами Фонду.

Відповідач у своїх запереченнях посилається на те, що підставою для відмови був той факт, що заявлені позивачем вимоги не підтверджені фактичними даними, які були у розпорядженні відповідача, в тому числі даними бухгалтерського обліку АТ «Златобанк». А також, посилається на судові рішення у справах №910/1585/15-г та №910/1583/15-г, у яких не встановлено факту наявності АТ «Златобанк» заборгованості перед позивачем.

Однак, суд не погоджується з вищезазначеним твердженнями з огляду на наступне.

У рішеннях по справах №910/1583/15-г та №910/1585/15-г відмовлено у задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк».

Однак, у постанові Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 року у справі №910/1583/15-г, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.09.2015 року, зазначено, що вимога ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення коштів в сумі 81390,54 дол. США, що еквівалентно 1283708,53 грн. є саме вимогою кредитора та не може бути виконана ПАТ «Златобанк», в силу положень ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у зв'язку із введенням у ПАТ «Златобанк» тимчасової адміністрації та його ліквідацією.

Також у рішенні Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 року у справі №910/1585/15-г зазначено, що статус кредитора ПАТ АБ «Укргазбанк» у даній справі підтверджує те, що на ПАТ АБ «Укргазбанк» поширюються обмеження щодо задоволення його вимог до ПАТ «Златобанк» під час запровадження в ньому тимчасової адміністрації, встановлені приписами п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що вказаними рішеннями встановлено відсутність підстав для задоволення вимог позивача в порядку господарського судочинства, а не відсутність у АТ «Златобанк» заборгованості перед позивачем.

В листі №1652 від 25.06.2015 року уповноваженою особою на обґрунтування невизнання вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» вказано, що свої обов'язки з повернення міжбанківських кредитів ПАТ «Златобанк» виконано належним чином. Зважаючи на зазначене, посилання представника відповідача на те, що заява про визнання кредиторських вимог №1172/5289/2015 від 15.06.2015 року підписана не належною особою, не приймаються судом до уваги, оскільки, в листі №1652 від 25.06.2015 року, відповідачем не вказано даний недолік як підставу відмови позивачу у задоволенні його заяви.

Як встановлює частина перша статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначене, та враховуючи те, що заборгованість ПАТ «Златобанк» в розмірі 400 442,58 дол. США (що за курсом НБУ становить 8 264 157,77 грн.) підтверджується наявними в матеріалах справи копіями довідки про наявність міжбанківської заборгованості, довідками розрахунку заборгованості на підставі реалізації предмету застави за Договорами застави №193018/z та 193764/г, розрахунками пені за договорами №193018 від 04.11.2014 року, 193764 від 12.11.2014 року, суд дійшов висновку про те, що відповідачем було протиправно відхилено кредиторські вимоги позивача у розмірі 400 442,58 дол. США (що за курсом НБУ становить 8 264 157,77 грн.).

Згідно п.п.4.25 п.4 розділу 5 Положення реєстр вимог подається до Фонду на пронумерованих, прошнурованих (прошитих) аркушах та засвідчується підписом уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку і відбитком печатки банку.

Відповідно до п.п.4.31 п.4 розділу 5 у разі необхідності уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили; свідоцтва про право на спадщину за вимогами кредиторів, які визнані уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку та включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів; документів, які відповідно до законодавства України підтверджують правонаступництво юридичної особи внаслідок реорганізації, за вимогами кредиторів, яких включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів; письмової відмови кредитора від вимог; клопотання уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку про виправлення помилки, допущеної нею чи попередньою уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку під час акцептування вимог кредиторів.

Фонд за потреби має право вимагати від уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку додаткову інформацію щодо внесення змін до реєстру вимог.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які б спростовували наявність у позивача документально підтверджених кредиторських вимог до ПАТ «Златобанк», та подання позивачем заяви про визнання кредиторських вимог у строк, встановлений ч.5 Закону №4452-VI, суд приходить до висновку про необхідність зобов'язання відповідача внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Златобанк», включивши грошові вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» у розмірі 400 442,58 дол. США (що за курсом НБУ становить 8 264 157,77 грн.).

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського В.І., оформлену повідомленням №1652 від 25.06.2015 року.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського В.І. визнати вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» в розмірі 400 442,58 дол. США (що за курсом НБУ становить 8 264 157,77 грн.) та внести дану суму до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Златобанк».

4. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» здійснені витрати по сплаті судового збору у розмірі 146,16 грн. за рахунок Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського В.І..

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Іщук