Справа № 826/11485/15
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличне» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличне» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.12.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про:

Визнання протиправним та скасування рішення від 29.05.2015 року № 28 ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києва про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛИЧНЕ» (ІПН 37).

Зобов'язання Державної фіскальної служби України внести до Реєстру платників податку на додану вартість зміни щодо скасування анулювання реєстрації позивача платником податку на додану вартість, поновивши в Реєстрі платників податку на додану вартість Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛИЧНЕ» (ІПН 37) з дати первинної реєстрації (30.03.1998 року).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.12.2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В засідання з'явились учасники процесу.

Представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати оскаржувану постанову суду.

Представники відповідачів просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено правомірність прийнятого ним рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Тепличне» було зареєстровано платником податку на додану вартість, індивідуальний податковий номер 37 № свідоцтва 100221216, дата реєстрації платником податку на додану вартість 30.03.1998 року, дата початку дії свідоцтва 30.03.1998 року, ДПІ в Артемівському районі м. Луганська.

Згідно заяви про реєстрацію сільськогосподарського підприємства, як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість за формою №1-РС, ТОВ «Тепличне» було зареєстровано як суб'єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість з 01.05.2009 року контролюючим органом, у якому на той період перебував на обліку.

13.03.2015 року позивач перейшов на облік до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Після переходу на облік до казаного податкового органу позивачем було подано заяву про реєстрацію сільськогосподарського підприємства, як суб'єкта спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість за формою №1-РС (причина - перереєстрація у зв'язку зі зміною місцезнаходження) від 23.04.2015 року за №30443/10.

29.05.2015 податковим органом було складено рішення №28 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (форма 6-РПДВ) (відповідно до «г» п. 184.1 ст.184 розділу V ПК України та Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.11.14 №1130, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.14 за №1456/26233 (із змінами та доповненнями), а саме згідно довідки №281/26-59-15-01-89 від 29.05.2015 року про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податковою кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців.

Вважаючи зазначене рішення протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із пп. «г» п. 184.1 ст. 184 Податкового кодексу України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо, зокрема, особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з ПДВ та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 184.2 ст. 184 Податкового кодексу України свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платника податку на додану вартість регулюється Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 року №1394, відповідно до пункту 5.6.1 якого підставою для внесення до Реєстру запису про відміну анулювання реєстрації, що відбулась за ініціативою податкового органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення податкового органу про відміну анулювання реєстрації та скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Згідно із п. 49.11 ст. 49 Податкового кодексу України у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 ст.48 Податкового кодексу України, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Відповідно до п. 49.9 ст. 49 Податкового кодексу України за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що позивачем подано до податкового органу декларації за квітень, травень, червень 2014 року та січень, лютий, березень 2015 року, в яких не було визначено операцій з постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податковою кредиту.

Декларація з податку на додану вартість за квітень 2015 року до ДПІ у Шевченківському районі подана 20.05.2015 року, що підтверджується квитанцією № 2 від 20.05.2015 року про її прийняття, в який позивач відобразив операції з придбання з податком на додану вартість, які надають право формування податкового кредиту у сумі 163 333,34 грн.

Проте, дану декларацію було подано вже за тринадцятий податковий період, починаючи з квітня 2014 року.

Крім того, позивачем не надано доказів прийняття податкової декларації за лютий 2015 року.

Також матеріали справи не містять інших декларацій за вказані чи інші періоди, які б свідчили про наявність таких операцій, з доказами їх прийняття.

З огляду на зазначені вище обставини встановлено, що позивачем не подано до податкового органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податковою кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців.

Вказані обставини апелянтом не спростовано, водночас, стверджуючи про неправомірність прийнятого податковим органом рішення про анулюваня реєстрації позивача платником податку на додану вартість апелянт зазначає невірний обрахунок дванадцяти послідовних податкових місяців, які свідчили про відсутність постачання/придбання товарів.

Відповідно до п. 5.2 Положення Про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 року №1130 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2014 року за №1456/26233) встановлено, що при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з п.п. «г» п. 184.1 ст. 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» п. 5.1 цього розділу) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання контролюючим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Враховуючи, що документ, який став підставою для прийняття відповідного рішення податкового органу було складено у травні 2015 року (довідка №281/26-59-15-01-89 від 29.05.2015 року про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців), колегія суддів вважає вірним здійснений податковим органом обрахунок 12 послідовних податкових місяців.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, згідно з вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідачем повною мірою виконано свій обов'язок та доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, натомість позивачем не надано суду доказів правомірності його вимог.

Доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують та не дають суду апеляційної інстанції підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, а тому колегією суддів відхиляються.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно відмови у задоволенні позовних вимог, через що постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличне» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.12.2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепличне» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.12.2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2016 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Степанюк А.Г.

Василенко Я.М.