Справа № 2-а-2735/11
Суддя: Нечипоренко І. М.
Дата ухвалення: 2011-09-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №2-а-2735/11
провадження №2-а/2010/5980/11
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 вересня 2011 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Нечипоренко І.М.

За участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дергачі справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання частини рішення нечинним та його скасування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вимогами про визнання нечинним та скасування рішення 44 сесії 5-го скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 02.07.2009 року «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_3 в с. Караван по вул. Пушкінській, 27-б, в частині розміру земельної ділянки орієнтовно площею 0,12га, визнати нечинним та скасувати рішення 61 сесії 5-го скликання Малоданилівської селищної ради від 15.10.2010 року «Про передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_3 в с. Караван по вул. Пушкінській, 27-б, у приватну власність» та видачі їй державного акта на право власності на цю земельну ділянку в частині її розміру площею 0,12га посилаючись на те, що на підставі рішення виконкому Малоданилівської селищної ради народних депутатів Дергачівського району Харківської області від 15 листопада 1988 року № 393 ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка за указаною вище адресою площею 1200кв.м під огород. 20 квітня 1991 року між ним та ОСОБА_5 у присутності свідків підписано договір дарування земельної ділянки площею 300кв.м за указаною вище адресою. На протязі 20 років він використовував цю земельну ділянку під огород. Після смерті подружжя ОСОБА_5 21 квітня 2009 року їх донка ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину, де розмір земельної ділянки указано не 900кв.м, 1200кв.м. Не поставивши до відому його та Малоданилівську селищну раду щодо фактичного розміру своєї земельної ділянки на підставі рішення відповідача від 02.07.2009 року ОСОБА_3 отримала дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. 15 жовтня 2010 року ОСОБА_3 передана земельна ділянка площею 1200кв.м у приватну власність. Позивач вважає ці рішення незаконними, оскільки, на його думку, він на законних підставах володіє земельною ділянкою площею 300кв.м за даною адресою.

Відповідач заперечує проти позову посилаючись на те, що 02.07.2009 року рішенням XLIV сесії V скликання ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по фактичному користуванні орієнтовною площею 0,1200га. Отримавши позитивні висновки відділу містобудування та архітектури Дергачівської РДА, Управління Держкомзему у Дергачівському районі 15.10.2010 року Малоданилівська селищна рада рішенням LХI 5 скликання ОСОБА_3 передала у приватну власність зазначену вище земельну ділянку. Договір дарування вважають недійсним, оскільки він повинен був посвідчений нотаріально. Крім того, вважають, що позивач пропустив строк звернення до суду.

ОСОБА_3 заперечувала проти позову з тих підстав, що їй земельна ділянка правомірно була передана у приватну власність. Договір дарування вважає нікчемним та таким, що не має юридичної сили. Крім того, вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 2 КАС України Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого,

неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частиною 2 ст. 11 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Згідно вимог ч.ч.1,2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач довів правомірність своїх дій, виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 квітня 2009 року, виданого державним нотаріусом Десятої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 отримала у спадщину житловий будинок з надвірними будівлями в с. Караван Дергачівського району Харківської області, вул. Пушкінська, 27-б, який знаходиться на земельній ділянці площею 1200кв.м (а.с.33).

02.07.2009 року рішенням XLIV сесії V скликання ОСОБА_3 було надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку по фактичному користуванню орієнтовно площею 0,1200га, що знаходиться у користуванні для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Караван по вул. Пушкінській, 27-б (а.с.29).

Згідно рішення LХI сесії 5-го скликання Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 15 жовтня 2010 року передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,1200га, що знаходиться у користуванні ОСОБА_3 для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Караван, вул. Пушкінська, 27-б, видано ОСОБА_3 Державний акт на право власності на землю (а.с.19).

Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, в ході розгляду справи не було зібрано жодних доказів порушення права позивача на земельну ділянку площею 300кв.м за адресою: с. Караван, вул. Пушкінська, 27-б, оскільки він не довів своє право на дану ділянку.

Своє право користування земельною ділянкою у розмірі 300кв.м позивач підтверджує договором дарування земельної ділянки від 20 квітня 1991 року, що був укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та підписаний сторонами у присутності свідків без нотаріального його посвідчення (а.с.5).

Згідно ч.1 ст. 243 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла на час укладення договору дарування, за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність.

У відповідності до ч.1 ст. 23 ЗК України 1990 року, який був чинним на час укладення договору дарування, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Враховуючи, що ОСОБА_5 не мав державного акту на спірну земельну ділянку, отже, він не міг провести відчуження земельної ділянки будь-яким способом.

Таким чином, договір дарування є недійсним в розумінні ст. 48 ЦК УРСР 1963 року і суд дійшов до висновку про відсутність у справі достатніх належних та допустимих доказів про порушення права позивача на користування земельною ділянкою площею 300кв.м за названою вище адресою.

Крім того, суд зазначає, що згідно акту встановлення та погодження меж земельної ділянки (а.с.116) від 18 жовтня 2009 року, підписаного в тому числі ОСОБА_2, по розташуванню меж земельної ділянки претензій з боку суміжних землевласників та землекористувачів не заявлено, розміри ділянки та її межі погоджено.

На підставі викладеного та керуючись 1, 3, ч.2 ст. 11, 71, 94 160-163, 167, 186, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа: ОСОБА_3 про визнання частини рішення нечинним та його скасування.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І. М. Нечипоренко