Справа № 808/8908/15
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року 11 год. 20 хв. Справа № 808/8908/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Рибакової М.В.

представника позивача Сердюк К.В.

представника відповідача Левкович С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН»

до: Миколаївської митниці ДФС

про: визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» (далі - позивач або ТОВ «КЛІОН») звернулось з адміністративним позовом до Миколаївської митниці ДФС (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів № 504050002/2015/000010/2 від 11.06.2015 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504050002/2015/00019 від 11.06.2015.

Посилаючись на те, що підприємством при митному оформленні товару було надано всі необхідні документи, що підтверджують митну вартість за першим методом, у зв'язку з чим вимога Миколаївської митниці ДФС щодо надання додаткових документів була безпідставною, позивач вважає прийняті відповідачем рішення протиправними та просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення в їх обґрунтування, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, вважає оскаржуване рішення обґрунтованим, та зазначила, що митна вартість товару була визначена із застосуванням резервного методу та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.12.2014 між позивачем (Покупець) та Пелагіа АС (Продавець) укладено Контракт № 162S/2014P відповідно до умов якого Продавець зобов'язався передати у власність ТОВ «КЛІОН» свіжозаморожену чи охолоджену рибу різних видів та морепродукти. Умови поставки кожної партії товару, найменування товару, кількість, ціна, вартість кожної партії товару, строки проведення розрахунків, строки відвантаження чи доставки товару, відправник та інші суттєві умови поставки визначаються сторонами шляхом переговорів, та після узгодження вказуються в інвойсах на кожну партію товару, які є невід'ємною частиною Контракту. Поставка товару здійснюється у відповідності до положень Інкотермс 2010 року. Безпосереднім відправником товару може бути інша компанія про що зазначається в інвойсі на поставку товару. Ціна товару зазначається в інвойсах на кожну партію товару. Загальна сума Контракту встановлюється відповідно до суми всіх інвойсів і становить суму, що еквівалентна 50000000 доларів США. Розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на банківський рахунок або в формі акредитиву (а.с. 16-22).

14.01.2015 між сторонами укладено Додаткову угоду, відповідно до умов якої було змінено реквізити Покупця за Контрактом (а.с. 23).

Згідно з інвойсом № 10030527 від 10.02.2015, товар, що поставлявся - морожений оселедець цілий 350 г у кількості 30535 картонних короби по 20 кг, вага нетто - 610700 кг, ціна - 1,07 доларів США, загальна вартість - 653449 доларів США. Умови поставки CIF Миколаїв, Україна, дата відвантаження - 02.2015. Умови оплати - відстрочення платежу 45 календарних днів з дати виставлення інвойсу. Крім того зазначено, що можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін (а.с. 33).

26.03.2015, згідно з укладеною Додатковою угодою було змінено умови оплати товару за інвойсами № 10030499 від 10.02.2015, № 10030500 від 10.02.2015, № 10030501 від 10.02.2015, № 10030502 від 10.02.2015, № 10030503 від 10.02.2015, № 10030521 від 10.02.2015, № 10030527 від 10.02.2015 та викладено їх у наступній редакції: умови оплати - відстрочення платежу 60 календарних днів з дати виставлення інвойсів. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін (а.с. 25-26).

20.04.2015 між Пелагія АС (Продавець) та ТОВ «КЛІОН» (Покупець) укладено Додаткову угоду до Контракту № 162S/2014P від 19.12.2014, відповідно до якої сторони домовились змінити умови оплати товару за інвойсами № 10030499 від 10.02.2015, № 10030500 від 10.02.2015, № 10030501 від 10.02.2015, № 10030502 від 10.02.2015, № 10030503 від 10.02.2015, № 10030503-1 від 11.03.2015, № 10030521 від 10.02.2015, № 10030527 від 10.02.2015 та викласти їх у наступній редакції: умови оплати - відстрочення платежу 120 календарних днів з дати виставлення інвойсів. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін (а.с. 27-28).

Також між сторонами укладено Додаткову угоду від 05.05.2015, якою, у зв'язку із різкою зміною ситуації на ринку морожених морепродуктів, сторони домовились змінити ціни на продукцію Морожений оселедець цілий 350 г, що постачається Покупцю згідно інвойсів № 10030527 від 10.02.2015, № 10030500 від 10.02.2015, № 10030501 від 10.02.2015, № 10030503-1 від 11.03.2015, № 10030521 від 10.02.2015. Зокрема, в інвойс № 10030527 від 10.02.2015 внесено наступні зміни: товар, що поставлявся - морожений оселедець цілий 350 г у кількості 30535 картонних короби по 20 кг, вага нетто - 610700 кг, за ціною 1 долар США, загальна вартість товару - 610700 доларів США (а.с. 29-31).

Згідно з інвойсом № 10030527-1 від 05.05.2015 здійснено поставку товару - морожений оселедець цілий 350 г у кількості 30535 картонних короби по 20 кг, вага нетто - 610700 кг, ціна - 1 долар США, загальна вартість товару - 610700 доларів США. Умови поставки: CIF Миколаїв, Україна, дата відвантаження - 02.2015. Умови оплати: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати виставлення інвойсу. Можливі зміни в графіку платежів за узгодженням сторін (а.с. 32).

Згідно листа Продавця від 05.05.2015, у зв'язку з тим, що строк придатності відвантаженої продукції - морожений оселедець цілий 350 г, залишився менше ніж 30%, а також у зв'язку з відсутністю попиту на таку продукцію, було змінено ціни на морожений оселедець цілий 350 г у розмірі 1 долар США. Внаслідок зміни ціни, ТОВ «КЛІОН» від Продавця були виставлені нові інвойси, та замість інвойса № 1030527 від 10.02.2015 було надано інвойс № 1030527-1 від 05.05.2015 (а.с. 34-35).

Для проведення митного оформлення поставленого за Контрактом № 162S/2014P від 19.12.2014 товару, згідно з інвойсом № 1030527-1 від 05.05.2015, позивачем до митного органу 11.06.2015 подана електронна митна декларація № 504050002.2015.103494 (а.с. 14-15), відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 2764747 грн. 23 коп. (1 долар США за 1 кг).

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення були подані наступні документи: контракт № 162S/2014P від 19.12.2014 з додатковими угодами від 14.01.2015, 26.03.2015, 20.04.2015, 05.05.2015; лист постачальника від 05.05.2015 про зміну ціни та перевиставлення інвойсу; інвойс від 05.05.2015 № 10030527-1; інвойс від 10.02.2015 № 10030527; калькуляція постачальника від 10.02.2015; прайс-лист від 08.02.2015; сертифікат страхування від 10.02.2015; ветеринарне свідоцтво від 18.03.2015 серія Ш-29 № 059400; сертифікат походження № 400717 від 13.02.2015; експортна декларація № 004291 від 12.02.2015 (а.с. 16-43).

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого до митного оформлення за митною декларацією від 11.06.2015 № 504050002.2015.103494 відповідач дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності та неточності, а саме: 1) підпис продавця Тор Вікенес, зазначений у додатковій угоді від 26.03.2015 до контракту № 162S/2014P від 19.12.2014, не співпадає з підписом, зазначеним у контракті № 162S/2014P від 19.12.2014; 2) страховий поліс № 83623974 від 10.02.2015 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром; 3) розбіжність ціни товару, вказаної у додатку від 05.05.2015 до контракту № 162S/2014P від 19.12.2014 і калькуляцією від 10.02.2015, прайс-листом від 08.02.2015, страховим полісом № 83623974 від 10.02.2015; 4) інвойс № 10030527-1 від 05.05.2015, заявлений у графі 44 МД № 504050002/2015/103494 від 11.06.2015, відсутній у додатковій угоді від 05.05.2015 до контракту № 162S/2014P від 19.12.2014 і, таким чином, не підпадає під дію вказаного контракту; 5) надана калькуляція від 10.02.2015 не містить обов'язкових складових, понесених за митною територією України відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України (а.с. 44).

Для підтвердження митної вартості та її складових частин Миколаївською митницею ДФС запитано додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації щодо складових митної вартості (витрати на зберігання, транспортування, навантаження/розвантаження); 2) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, декларантом були подані: експертний висновок Запорізької торгово-промислової палати № ОИ-287 від 08.06.2015; доручення б/н від 04.01.2015; лист ТОВ «КЛІОН» вих. № 06/02-372 від 13.05.2015; лист б/н від 11.05.2015; лист з бухгалтерського обліку б/н від 11.05.2015. Також підприємством зазначено, що ним надано вичерпну кількість наявних документів (а.с. 45-53).

11.06.2015 Миколаївською митницею ДФС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 504050002/2015/000010/2, відповідно до якого митна вартість визначена за резервним методом за ціною товару у сумі 1,128 доларів США за одиницю (а.с. 8-9).

Зазначене рішення обґрунтовано тим, що незважаючи на подані ТОВ «КЛІОН» додаткові документи, заявлена декларантом митна вартість товару не може бути визнана, оскільки заявлений у графі 44 МД № 504050002/2015/103494 від 11.06.2015 інвойс № 10030527-1 від 05.05.2015 відсутній у додатку б/н від 05.05.2015 до контракту № 162S/2014P від 19.12.2014, у зв'язку з чим не підпадає під його дію; неподання банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару, передбачених пунктом 4 частини 2 статті 53 Митного кодексу України (згідно умов пункту 1 додаткової угоди від 26.03.2015 оплата повинна бути здійснена станом на 11.04.2015); страховий поліс № 83623974 від 10.02.2015 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром; розбіжність ціни товару, вказаної у додатку від 05.05.2015 до контракту, і калькуляцією від 10.02.2015, прайс-листом від 08.02.2015, страховим полісом № 83623974 від 10.02.2015; цінова інформація, зазначена в прайс-листі від 08.02.2015, в калькуляції від 10.02.2015 щодо складових вартості не співпадає з ціною, зазначеною в інвойсі № 10030527-1 від 05.05.2015, лист PELAGIA від 11.05.2015 містить неточності та суперечить інвойсу № 10030527 від 10.02.2015 в частині дати відвантаження товару.

Митна вартість товару визначена на підставі раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях на рівні 1,128 доларів США за кілограм (МД № 112050000/2015/008575 від 02.06.2015).

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не застосовується, оскільки відсутня цінова інформація щодо вартості ідентичних товарів. У зв'язку з відсутністю цінової інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів, метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не застосовується. У зв'язку з відсутністю інформації щодо ціни одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов'язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, компонентів, зазначених у статті 62 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не застосовується. У зв'язку з відсутністю інформації щодо вартості товарів, наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені та складаються із сум, зазначених у статті 63 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не застосовується.

Також митним органом видано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504050002/2015/00019 від 11.06.2015 за поданою митною декларацією № 504050002.2015.103494 (а.с. 10-11).

У вищевказаній картці відмови як причину у відмові вказано те, що відомості про заявлену митну вартість не підтверджені документально, додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом не надані.

Крім того, у картці зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме - подання нової митної декларації з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів від 11.06.2015 № 504050002/2015/000010/2.

15.06.2015 позивач подав митному органу нову митну декларацію № 504050002/2015/103573, яку прийнято до митного оформлення, та товари були випущені у вільний обіг шляхом надання гарантій (а.с. 12-13).

Суд вважає прийняті Рішення про коригування митної вартості товарів від 11.06.2015 № 504050002/2015/000010/2 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504050002/2015/00019 від 11.06.2015 такими, що винесені протиправно та всупереч вимог чинного законодавства, у зв'язку з наступним.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов'язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов'язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов'язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов'язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у зв'язку з виявленими розбіжностями: 1) підпис продавця Тор Вікенес, зазначений у додатковій угоді від 26.03.2015 до контракту № 162S/2014P від 19.12.2014, не співпадає з підписом, зазначеним у контракті № 162S/2014P від 19.12.2014; 2) страховий поліс № 83623974 від 10.02.2015 неможливо ідентифікувати з оцінюваним товаром; 3) розбіжність ціни товару, вказаної у додатку від 05.05.2015 до контракту № 162S/2014P від 19.12.2014 і калькуляцією від 10.02.2015, прайс-листом від 08.02.2015, страховим полісом № 83623974 від 10.02.2015; 4) інвойс № 10030527-1 від 05.05.2015, заявлений у графі 44 МД № 504050002/2015/103494 від 11.06.2015, відсутній у додатковій угоді від 05.05.2015 до контракту № 162S/2014P від 19.12.2014 і, таким чином, не підпадає під дію вказаного контракту; 5) надана калькуляція від 10.02.2015 не містить обов'язкових складових, понесених за митною територією України відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, Миколаївською митницею ДФС було витребувано додаткові документи для підтвердження митної вартості товару.

На усунення розбіжностей щодо різних підписів в додатковій угоді від 26.03.2015 та контракті № 162S/2014P від 19.12.2014, позивач надав довіреність від 04.01.2015 відповідно до якої експортний координатор Соломія Твейт уповноважена від імені Pelagia AS підписувати інвойси, прайс-листи, калькуляції, відвантажувальні документи, пояснювальні листи щодо відвантажень, додаткові угоди між ТОВ «КЛІОН» та Pelagia AS (а.с. 48-49).

Щодо інших виявлених розбіжностей, позивачем було надано лист ТОВ «КЛІОН» вих. № 06/02-372 від 13.05.2015, листи Pelagia AS від 11.05.2015 (а.с. 50-53) в яких надано пояснення, що страховий сертифікат № 83623974 від 10.02.2015 було видано на товар відвантажений за інвойсом № 10030527 від 10.02.2015. До вказаного інвойсу були видані калькуляція б/н від 10.02.2015, страховий сертифікат № 83623974 від 10.02.2015, а також був наданий прас-лист б/н від 08.02.2015. У зв'язку із зміною ціни на продукцію згідно Додаткової угоди б/н від 05.05.2015, ціни в прас-листі, калькуляції та страховому сертифікаті не співпадають з ціною у Додатковій угоді від 05.05.2015. В калькуляції враховані всі понесені витрати. Не визначені витрати вказані у пункті 3 як «інші витрати». Оформлення специфікацій контрактом не передбачено, друкованих каталогів Продавець не має, з інформацією можливо ознайомитись на сайті Pelagia AS. Також вказано, що поставка товару морожений оселедець цілий 350 г за інвойсом 10030527 від 10.02.2015 здійснювалась 05.02.2015 на підставі інвойсу 10030527 від 10.02.2015, в той же час, 05.05.2015 на підставі Додаткової угоди б/н від 05.05.2015 здійснена переоцінка за інвойсом 10030527 з 1,07 доларів США на 1 долар США за кілограм, у зв'язку з чим було виставлено новий інвойс 10030527-1 від 05.05.2015. Станом на 11.05.2015 сплата за товар не отримана у зв'язку з тим, що оплату було відстрочено на 45 календарних днів з дати виставлення інвойсу.

Таким чином, Продавцем товару було додатково підтверджено складові вартості для усунення сумнівів щодо визначення митної вартості товару.

Крім того, позивачем надано Експертний висновок № ОИ-287 серії ЄЗ № 0104870 від 08.06.2015, який виготовлений у строгій відповідності до діючих документів: Закону України «Про торгово-промислові палати України», «Методикой проведения товароведческой экспертизы экспертами торгово-промышленных палат Украины» СОУ94.1-1:2005, Документированной процедурой ДП 7.5-05.001 СМК ЗТПП, відповідно до якого зазначено ціновий діапазон на аналогічну продукцію та ціна поставленого товару знаходиться в межах встановлених на міжнародному ринку цін на морепродукти (а.с. 46-47).

З урахуванням викладених обставин справи, суд приходить до висновку, що на вимогу митного органу та згідно Митного кодексу України, щодо поставки мороженого оселедця цілий 350 г за Контрактом № 162S/2014P, надані усі необхідні документи для визначення митної вартості товару за методом оцінки за ціною угоди щодо товарів (метод 1), у зв'язку з чим вважає, що ТОВ «КЛІОН» на вимогу Миколаївської митниці ДФС надані всі документи, можливість надання яких об'єктивно існувала у позивача на час витребування митницею. Та обставина, що позивачем ціна імпортованого товару задекларована нижчою за рівень митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Проте в Рішенні Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № 504050002/2015/000010/2 від 11.06.2015 не зазначено який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного Рішення щодо коригування митної вартості та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України.

Надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості митним органом не дотримано процедуру визначення митної вартості імпортованого товару та його митного оформлення відповідно до вимог митного законодавства, у зв'язку з чим Рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом № 504050002/2015/000010/2 від 11.06.2015 та Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504050002/2015/00019 від 11.06.2015 прийняті необґрунтовано та всупереч вимогам діючого законодавства, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, присудженню на користь позивача підлягають всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа (а.с. 3).

Керуючись статтями 2, 11, 71, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Миколаївською митницею ДФС Рішення про коригування митної вартості товарів № 504050002/2015/000010/2 від 11.06.2015 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 504050002/2015/00019 від 11.06.2015.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІОН» за рахунок бюджетних асигнувань Миколаївської митниці ДФС судові витрати у розмірі 2909 (дві тисячі дев'ятсот дев'ять) грн. 07 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя С.М. Каракуша