Справа № 823/5154/15
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/5154/15 Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко В.П. Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Козлової І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Державної установи «Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія» на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 у справі за адміністративним позовом Державної установи «Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія» до Державної фінансової інспекції в Черкаській області про визнання нечинним та скасування листа-вимоги,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державна установа «Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія» звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції в Черкаській області про визнання нечинним та скасування п. 1 листа-вимогу «Про усунення порушень законодавства» № 23-07/53-650 від 22.09.2015.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 у задоволенні вищевказаного адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що збитки відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, ДФІ в Черкаській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Державної установи «Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія» за період з 01.01.2012 по 30.06.2015.

За результатами перевірки складено акт № 07/29/010 від 14.08.2015.

Пункт 1 Листа-вимоги Державної фінансової інспекції в Черкаській області «Про усунення порушень законодавства» № 23-07/53-650 від 22.09.2015 викладено в наступній редакції: «Проведеною ревізією нарахування та виплати заробітної плати працівникам Лабораторії встановлено, що до загальної кількості посад по загальному фонду, включено 6 посад провідних фахівців відділу фітосанітарного аналізу, які за своїми функціональними обов'язками надають платні послуги.

Кошти на проведення відділом фітосанітарного аналізу експертиз, надходять на спеціальний рахунок Установи, як плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю та є власними надходженнями Лабораторії.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456 власні надходження бюджетних установ використовуються на покриття витрат, пов'язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно їх основною діяльністю.

Таким чином, внаслідок включення 6-ти посад провідних фахівців відділу фітосанітарного аналізу, які за своїми функціональними обов'язками надають платні послуги до штатної чисельності загального фонду, Лабораторією за рахунок коштів загального фонду державного бюджету проведено покриття витрат спеціального фонду на оплату праці у 2013 році на суму 152 208, 9 грн, у 2014 році на суму 150 949, 5 грн та у І півріччі 2015 року на суму 75 474, 76 грн, що є порушенням п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456, п.п. 19, 23, 49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228».

Не погоджуючись з п. 1 вимоги, позивач звернувся до суду, з метою захисту своїх прав.

Так, органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом як власне Інспекції, так і юридичної особи, яку перевіряли.

На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обов'язки позивача.

Зважаючи на те, що збитки чи інші суми, які підлягають стягненню, відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю чи господарюючого суб'єкта, правильність їх обчислення та обґрунтованість вимог перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

У зв'язку з викладеним, позовні вимоги про визнання нечинним та скасування п. 1 листа-вимогу «Про усунення порушень законодавства» № 23-07/53-650 від 22.09.2015 задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, зокрема, у постановах від 15 квітня та 7 жовтня 2014 року (№№ 21-40а14, 21-368а14, відповідно), від 20 січня 2015 року ( №21-601а14), від 27 січня 2015 року ( № 21-436а14), від 10 лютого 2015 року ( № 21-632а14).

Окрім цього, судом першої інстанції зауважено, що головним розпорядником позивача - Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України відповідно до довідок № 45 від 29.04.2015 про зміни до кошторису на 2015 рік та № 45/1 від 29.04.2015 про зміни до плану асигнувань (за винятком надання кредитів бюджету) загального фонду бюджету на 2015 рік здійснено перерозподіл коштів загального фонду кошторису позивача в частині зменшення видатків за кодами 2111 "Заробітна плата" на суму 358900 грн та 2120 "Нарахування на оплату праці" на суму 130300 грн. Всього по зазначеним кодам позивачу зменшено видатків на загальну суму 489200 грн ( а.с. 133, 134).

Відповідачем враховані зазначені довідки та прийняті в якості документів, що підтверджують усунення встановленого ревізією порушення щодо покриття видатків спеціального фонду за рахунок коштів загального фонду кошторису на загальну суму 373633, 16 грн.

Аналогічні твердження зазначені відповідачем у додаткових пояснень від 18.11.2015 (а.с. 158-159)

Однак, апелянт не погодилась із вказаним та зазначила про незрозумілість природи походження такого порушення, адже ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача було проведено у період з 30.06.2015 по 14.08.2015 і Довідки про внесення змін до кошторису та плану асигнувань від 29.04.2015 являлись предметом перевірки відповідача. Тому, на думку апелянта, заявлене порушення покриття витрат спеціального фонду державного бюджету за рахунок коштів загального фонду державного бюджету було відсутнє на момент перевірки, про що було відомо відповідачу у момент її проведення.

З метою з'ясування даних обставин, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.01.2016 зупинено провадження у справі для подання узгоджувальних документів про відсутність спору у даній справі.

На виконання ухвали суду апеляційної інстанції ДФІ в Черкаській області надано належним чином завірені копії документів: Витяг з інформаційної картки № 32.15.070, копія листа ДФІ в Черкаській області № 23-07/30-827 від 04.02.2016.

Так, на виконання ухвали суду відповідач листом повідомив суд, що за наслідками проведеної ревізії в Державній установі «Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія» (акт ревізії № 07/29-010 від 14.08.2015) претензії до Установи відсутні. Питання усунення порушення, встановленого ревізією врегульовані в судовому порядку.

Однак, апелянт в судовому засіданні 18.02.2016 з позицією відповідача про відсутність спору не погодився та вважає вимогу щодо усунення порушень законодавства в установленому порядку, заявлена в п. 1 листа-вимоги нікчемною по суті, так як вона позивачем не виконувалась.

Статтею 6 КАС України кожному гарантовано право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини другої ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За наведених обставин, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень. Проте, ці рішення, дії або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин. Предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов'язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Беручи до уваги те, що спірний пункт 1 листа вимоги ДФІ не порушує безпосередньо права та обов'язки позивача, а також те, що у відповідача відсутні претензії до Державної установи «Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія» за актом ревізії № 07/29-010 від 14.08.2015, колегія суддів вважає, що задоволення позовних вимог позивача не буде мати своїм правовим наслідком захист його прав.

З урахуванням вище викладеного та приписів ст. 159 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 159, 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної установи «Черкаська обласна фітосанітарна лабораторія» залишити без задоволення, а постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено: 23.02.2016.

Головуючий-суддя: А.Ю. Кучма

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

Головуючий суддя Кучма А.Ю.

Судді: Аліменко В.О.

Безименна Н.В.