Справа № 825/3713/15-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3713/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Падій В.В. Суддя-доповідач:Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 825/3713/15-а за позовом ОСОБА_5 до Відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії, в якій просить прийняти додаткове судове рішення, яким стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з прибуттям до суду, документально підтверджені документом, а саме: чеком з ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» від 28.12.2015 року.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі про скасування ухвали ОСОБА_5 (надалі також ОСОБА_5 або апелянт) зазначає, що судом першої інстанції не повно з'ясовано обставини справи, у зв'язку з чим суд дійшов хибних висновків та прийняття оскаржуваного рішення. Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що у її представника, зважаючи на час прибуття до міста Чернігова, була відсутня можливість задовольнити свої особисті потреби з харчування, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту, до проведення судового засідання, що, зрештою, унеможливило подання документів, що підтверджують ці витрати, під час розгляду справи в суді.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 - задоволено частково.

У мотивувальній частині постанови судом досліджувалося питання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_5 судових витрат, пов'язаних з переїздом представника позивача до іншого населеного пункту. На підтвердження витрат до матеріалів були додані копії чеків від 28.12.2015 року №№ 471360, 485077 (а. с. 35).

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З резолютивної частини постанови суду вбачається, що судом було стягнуто з Відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 109,07 грн.

Після ухвалення вищезазначеної постанови, представником ОСОБА_5 до суду подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 825/3713/15-а, у зв'язку з неповним вирішенням судом питання про судові витрати. До заяви представником заявника додано чек, виданий ПІІ «МакДональдз Юкрейн Лтд» від 28.12.2015 року о 13:55 год. на суму 55 грн. (а. с. 55).

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог суд першої інстанції виходив з того, що питання про розподіл судових витрат, пов'язаних з переїздом представника позивача до іншого населеного пункту, досліджено та вирішено судом по суті, одночасно із прийняттям постанови, враховуючи наявні у матеріалах справи на момент постановлення рішення докази.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2 статті 91 КАС України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з резолютивної частини постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.12.2015 року, судом першої інстанції було стягнуто з Відділу освіти Борзнянської районної державної адміністрації на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 109,07 грн.

Отже, суд першої інстанції керувався вимогами статті 94 КАС України на підставі наявних у матеріалах доказів при ухваленні рішення від 28.12.2015 року у зв'язку з чим у винесенні додаткового рішення не має необхідності. У разі незгоди з порядком розподілу судових витрат визначених у рішенні, позивач не позбавлений права оскаржити його в апеляційному порядку.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/51929/14.

Доводи апеляційної скарги, що у представника апелянта, зважаючи на час прибуття до міста Чернігова, була відсутня можливість задовольнити свої особисті потреби з харчування та пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту, що унеможливило подання документів, які підтверджують ці витрати колегією суддів не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається із наданих суду проїзних квитків (чеків) від 28.12.2015 року, час прибуття до м. Чернігів 10 год. 05 хв., а судове засідання щодо розгляду справи було призначено на 12 год. 00 хв. 28.12.2015 року.

Представник позивача прибув до м. Чернігова за дві години до судового засідання, а отже, зважаючи на час прибуття до міста Чернігова, була можливість задовольнити свої особисті потреби з харчування, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту, до проведення судового засідання, що давало змогу подання документів, що підтверджують ці витрати, під час розгляду справи в суді.

Крім того, з наданого чеку не неможливо встановити особу, яка придбавала зазначений у чеку товар.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 168, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 245-253 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 22.02.2016 року.

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.