Справа № 2-а-1812/10
Суддя: Кондратюк А. Д.
Дата ухвалення: 2010-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 2-а-1812/10
Провадження № -
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" лютого 2010 р. м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Кондратюка А.Д. розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Коростені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради про визнання неправомірних дій та стягнення недовиплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить визнати дії управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради неправомірними та стягнути на її користь недовиплачені кошти передбачені ст.37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 4244, 10 гривень за період з' 01.01.2008року по 31.07.2009 року, мотивуючи це тим, що вона є потерпілою від Чорнобильської катастрофи і проживає в зоні гарантованого добровільного відселення.

В наданих суду заявах сторони просять розглянути справу в їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що позивач проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. Має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що стверджується копією відповідного посвідчення, тому має право на отримання коштів передбачених ст. 37 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, стаття 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачає компенсації громадянам, які проживають у зоні гарантованого добровільного відселення на територіях радіоактивного забруднення у вигляді щомісячної грошової допомоги у зв"язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства в розмірі 40 процентів від мінімальної заробітної плати .

Проте, у спірний період часу, ця допомоги виплачувалась в значно меншому розмірі ніж передбачено вказаною нормою закону, а саме у фіксованому розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не в кратному відношенні до мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Закон має пріоритетне значення перед постановою Кабінету Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ №936 від 20.09.2005 року „Про затвердження Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, повязаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виплата компенсацій та допомог певних видів, в т.ч. і передбачених ст. 37 Закону „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи працюючим і непрацюючим громадянам та пенсіонерам проводиться центрами по нарахуванню і виплаті соціальних допомог, управліннями праці та соціального захисту населення районних (міських) держадміністрацій, виконкомів міських, районних у містах рад за місцем реєстрації.

Проте, відповідач не перевіряв правильність нарахування та виплату зазначених коштів позивачу відповідно до вимог закону, згідно своєї компетенції, у зв»язку з чим такі дії останнього є неправомірними, оскільки відповідно до ч,2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня , коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач звернулась до суду з даним позовом 05.08.2009 року, тобто річний строк звернення до суду пропустила. Позивач не просить поновити пропущений нею строк звернення до суду та не надає доказів поважності пропущення нею зазначеного строку.

Разом з тим, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача суд керується п.2 ч.2 ст.162 КАС України та зобовязує відповідача вчинити певні дії, а саме нарахувати та виплатити позивачу невиплачену частину допомоги.

Таким чином, відповідач повинен провести перерахунок та виплатити позивачу кошти, передбачені ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в межах строку звернення до суду, відповідно до ст.99 КАС України.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного,-керуючись ст.ст. 7-12,99, 100, 158-163,167,254 КАС України, ст. 19 Конституції України, ст. 37 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради по недоплаті ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги, передбаченої ст.37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1.08.2008 року по 31.07.2009 року.

Зобов»язати Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу, передбачену ст.37 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 1.08.2008 року по 31.07.2009 року.

Звільнити сторони від уплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Коростенський міськрайонний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини , з дня складання постанови в повному обсязі, заяви про апеляційне оскарження постанови суду, з послідуючою подачею апеляційної скарги, яка може бути подана протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду .

Суддя: