Справа № 681/1961/14-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2016 р. м. Київ К/800/18117/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В.,
Ємельянової В.І.,
розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області, третя особа - ПАТ "Полонський гірничий комбінат" про визнання дій протиправними та зобов'язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах,

за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області на постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання незаконною відмови УПФУ в Полонському районі у призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах, визнання не чинним і скасування протоколу комісії з призначення пенсії і додатку до нього від 17.10.2014 р. № 995 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, зобов'язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, період роботи з 02.09.2009 р. по 24.09.2014 р. на посаді машиніста бульдозера в ПАТ «Полонський гірничий комбінат», зобов'язання відповідача призначити, здійснити нарахування, виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 24.09.2014 р., застосувавши під час розрахунку пенсії середню заробітну плату в галузі економіки України за 2013 рік.

Постановою Полонського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року, яка змінена постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року, позов задоволено.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився відповідач, подав касаційну скаргу, в якій посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема посилається на те, що згідно з довідкою ПАТ «Полонський гірничий комбінат» атестація робочих місць машиніста бульдозера навантажувального цеху не проводилась по причині відсутності коштів, а тому задовольняючи позов судами порушено вимоги Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. №442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці». Просить скасувати постановлені судами першої та апеляційної інстанцій рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Справа вирішується у письмовому провадженні, оскільки сторони у судове засідання не з'явились, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області протоколом від 17.10.2014 р. №995 відмовило позивачу в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки йому до пільгового стажу не зараховано період роботи з 02.09.2009 р. по 24.09.2014 р. машиністом бульдозера навантажувального цеху через не проведення адміністрацією ПАТ «Полонський гірничий комбінат» чергової атестації такого робочого місця по причині відсутності коштів.

Задовольняючи позовні вимоги, суди виходили із того, що відсутність атестації робочих місць на ПАТ «Полонський гірничий комбінат» не може бути підставою для відмови у реалізації позивачем свого законного права на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки її не проведення мало місце не з його вини як працівника, а виключно з вини адміністрації вказаного підприємства, а також відповідних компетентних органів державної виконавчої влади, на яких законом покладено функції з контролю за її організацією та проведенням.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Чоловікам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 р. № 442 (набрала чинності з 21.08.1992 р.), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров'я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.4 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах).

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Такий висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року, 25 листопада 2014 року та від 2 грудня 2015 року (справи №№ 21-183а13, 21-519а14, 21-1329а15 відповідно).

У зв'язку з цим, суди мали встановити, коли була проведена атестація робочого місця позивача до спірного періоду його роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах (з 02 вересня 2009 року по 24 вересня 2014 року), та після цього періоду, які її висновки, чи змінились умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце) між атестаціями.

В залежності від встановлених обставин справи суди мають надати їм відповідну юридичну оцінку з урахуванням наведених норм законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 2 статті 227 КАС України).

Оскільки суди обох інстанцій не встановили обставин, які мають значення для вирішення справи, то ухвалені ними рішення підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 220, 223, 227, 230, 231, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі Хмельницької області задовольнити частково.

Скасувати постанову Полонського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2014 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2015 року, а справу на направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

Судді Черпак Ю.К.

Головчук С.В.

Ємельянова В.І.