Справа № 810/5732/15
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

810/5732/15

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року 810/5732/15

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лентер" до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання неправомірним рішення та зобов’язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Лентер» з позовом до Київської міської митниці Державної фіскальної служби України про визнання неправомірним рішення відповідача щодо відмови у підготовці висновку повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів та зобов’язання відповідача підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, надмірно сплачених до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю «Лентер» та направити його до відповідного органу Державного казначейства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправність відмови Київської міської митниці ДФС у поверненні надміру сплачених до Державного бюджету України коштів, зазначаючи, що документ, на підставі якого нараховано надмірні митні платежі скасовано судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте подав письмові заперечення, в яких вказує, що сплачені ним кошти не можна вважати такими, які сплачені надмірно або помилково. Крім того, відповідач посилався на наявність дискреційних повноважень та відповідно відсутність можливості в суду втручатись у діяльність митних органів шляхом зобов’язання вчинювати певні дії. У зв’язку з викладеним відповідач просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Згідно із приписами частини четвертої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні в разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем за наслідками розгляду поданої ТОВ «Лентер» декларації скориговано митну вартість товару та винесено Рішення №100250003/2013/000011/2 від 18.12.2013 року про корегування митної вартості товару.

Позивачем подано відповідачу нову митну декларацію №100250003/2013/019762 від 18.12.2013 року, за якою товар розмитнено за митною вартістю, визначеною митним органом, та випущено товар у вільний обіг під гарантію шляхом сплати суми митних платежів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015 постанову Київського апеляційного адміністративного суду залишено без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лентер» звернулось до відповідача із заявою від 12.06.2015 року №136 з вимогою здійснити перерахунок грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача у зв’язку набранням рішення суду законної сили, яким скасовано Рішення про коригування митної вартості товарів.

За наслідками розгляду заяви відповідачем встановлено відсутність правових підстав для повернення грошових коштів з Державного бюджету України.

Позивач не погоджуючись із такими діями відповідача звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до змісту частин 1-4 ст. 301 Митного кодексу України, передбачено, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів орган доходів і зборів не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов'язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Якщо надмірна сплата сум митних платежів сталася внаслідок помилки з боку посадових осіб органу доходів і зборів, повернення надміру сплачених сум митних платежів здійснюється у першочерговому порядку.

Відповідно до п.1.2 Порядку розрахунково-касового обслуговування через органи Державного казначейства України митних та інших платежів, які вносяться до/або під час митного оформлення, затвердженого наказом Міністерством фінансів України, Державної митної служби України від 24.01.2006 №25/44, надміру сплачені митні та інші платежі це сума коштів, що з різних причин внесена понад розмір, установлений законодавством.

Згідно з п. 3.4. вказаного Порядку, повернення платникам помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів, що зараховані на депозитні рахунки митних органів 3734, здійснюється відповідно до Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, затвердженого наказом Державної митної служби України №618 від 20.05.2007.

Згідно з пунктом 1 розділу III Порядку № 618, для повернення з державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу III Порядку №618 заява, зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум. Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Згідно з пунктом 4 розділу III Порядку №618, для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково і/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), форма якого наведена в додатку 1 до Порядку №611/147, керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

За приписами пункту 5 розділу III Порядку №618, супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до пункту 5 Порядку №611/147 (далі - Реєстр висновків про повернення), Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

На підставі пункту 6 розділу III Порядку №618 керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів). Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України. Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю.

Відповідно до пункту 7 розділу III Порядку №618 висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

У вказаних вище нормах Порядку №618, йде посилання на Порядок № 611/147, який втратив чинність внаслідок прийняття Наказу Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України №882/1188 (на момент розгляду справи втратив чинність, проте діяв під час виникнення спірних правовідносин), яким затверджено Порядок взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань.

Положення пункту 5 Порядку №882/1188 передбачають, що повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються органом Міндоходів на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку), яка може бути подана протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Відповідно до пункту 7 Порядку №882/1188, орган Міндоходів на підставі даних особових рахунків платників готує висновок за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку, два примірники Реєстру висновків за платежами, належними державному бюджету, за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку, та три примірники Реєстру висновків за платежами, належними місцевим бюджетам, та платежами, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку.

Пунктом 8 Порядку передбачено, що орган Міндоходів несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі висновку органу Казначейства для виконання.

Відповідно до п. 9 Порядку, висновки реєструються органами Казначейства в Журналі обліку висновків, який ведеться в електронному вигляді за формою згідно з додатком 4 до цього Порядку.

Згідно положень пункту 10 Порядку, на підставі отриманих висновків відповідний орган Казначейства здійснює повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань у визначеному законодавством порядку.

Орган Казначейства протягом п'яти робочих днів повідомляє відповідний орган Міндоходів про перерахування сум помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань на рахунки банків та через підприємства поштового зв'язку, уповноважені здійснювати готівкові розрахунки з платниками податків, зазначені у висновку, після чого орган Міндоходів у строк не пізніше п'яти робочих днів повідомляє платників податків про можливість отримання належних їм коштів (пункт 11 Положення).

Наведені вище норми визначають, що підставою для виплати Державним казначейством України надмірно сплачених позивачем коштів є висновок митного органу про повернення з Державного бюджету України помилково і/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів.

Таким чином, законодавчо встановленою умовою повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, є ухвалення митним органом висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що позивач не подав пакет документів до заяви про повернення надміру сплачених сум та підтверджень їх сплати, оскільки в рішенні від 12.06.2015 №136 відповідач не вказав про жодні недоліки в заяві та документах, які надані позивачем в якості додатків, а причини відмови були формальними, із посиланням на судові рішення й відсутності правових підстав для повернення коштів з Державного бюджету України, а тому суд вважає відмову такою, що позбавляє позивача права на повернення надмірно сплачених митних платежів.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем не обґрунтовано фактичних обставин відмови в поверненні коштів, суд дійшов висновку про необґрунтованість та неправомірність висновку відповідача щодо відсутності підстав для повернення коштів.

Доводи відповідача, що під час здійснення митного оформлення декларант самостійно сплатив митні платежі в сумі, що потребувала сплаті, а отже кошти за митною декларацією не є надмірно сплаченими, а є такими, які сплачені позивачем самостійно, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані вище обставини не були підставою для відмови в задоволенні заяви ТОВ «Лентер» про повернення коштів. Це свідчить, що вони не були враховані митницею при відмові позивачу в задоволенні його заяви.

Суд не може погодитись з таким твердженням, оскільки беззаперечним підтвердженням такої сплати є митна декларація від 18.12.2013 №100250003/2013/019762.

У своїх запереченнях відповідач наголошує також на тому, що вказану вище суму не варто вважати такою, як надміру або помилково сплачену.

Суд не приймає таке твердження, оскільки підставою такої сплати було рішення про коригування митної товару від 18.12.2013 №100250003/2013/000011/2 було скасовано в судовому порядку. Внаслідок цього, у позивача виникла переплата за митним оформленням товарів та неможливість використання грошових коштів, що порушує його нормальну господарську діяльність.

Отже, враховуючи наявність чітко визначеного механізму повернення платникам податків коштів, які обліковуються на відповідних рахунках митного органу чи помилково та/ надмірно сплачених до бюджету, а саме обов’язку митного органу не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суд вважає протиправною відмову органу доходів і зборів у ненаданні відповідного висновку та ненаправлення його для виконання органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Вирішуючи спір по суті, суд приходить до висновку, що відповідач, як суб’єкт владних повноважень, не довів правомірності вчинених ним дій.

Таким чином, дослідивши наявні у справі докази та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2436 грн. та підлягають стягненню з Київської міської митниці Державної фіскальної служби України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до положень статті 94 КАС України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 94, 128, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Київської міської митниці Державної фіскальної служби України щодо незадоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лентер» від 12 червня 2015 року № 136 про повернення з Державного бюджету України надмірно сплачених коштів.

Зобов’язати Київську міську митницю Державної фіскальної служби України підготувати висновок про повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, надмірно сплачених до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю «Лентер» та направити його разом з іншими передбаченими законодавством документами Головному управлінню Державної казначейської служби України у Київській області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лентер» (ідентифікаційний код 37499456) судовий збір у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб’єкта владних повноважень – Київської міської митниці Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39422888).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Василенко Г.Ю.