Справа № 815/22/16
Суддя: Вовченко О. А.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/22/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

секретар судового засідання Соколова М.С.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шивцова В.М., (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Робочої групи Одеського регіонального центру про визнання протиправним та скасування наказу від 14 грудня 2015 року № 3144к, про визнання протиправними дії робочої групи Одеського регіонального центру, про поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Прокуратури Одеської області (далі відповідач 1), Робочої групи Одеського регіонального центру (надалі відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування наказу від 14 грудня 2015 року № 3144к заступника генерального прокурора України - прокурора Одеської області про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області з 14 грудня 2015 року;

- визнання протиправними дії робочої групи Одеського регіонального центру щодо не внесення до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, прізвища, ім'я по батькові ОСОБА_1 та результатів складання ним кожного тесту та підсумковий бал;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зв'язку з реорганізацією Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області у зазначену місцеву прокуратуру,

- стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.12.2015 по день поновлення на посаді з розрахунку середньомісячної заробітної плати виходячи з виплат за жовтень-листопад 2015 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилаючись на приписи: ст. ст. 39, 60, 65-79, п. 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення», п. 5-1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 40, 42, 49-2 КЗпПУ, Накази Генерального прокурора України № 98 від 20.07.2015 року, № 159 від 21.08.2015 року, № 157 від 21.08.2015 року зазначив, що бездіяльність робочої групи Одеського регіонального центру, щодо не врахування результатів тестування позивача у рейтинговому списку на заміщення посад прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури є протиправною, а дії відповідача відносно звільнення з посади є незаконними, вчиненими з грубим порушенням вимог трудового законодавства та конституційних прав. Біляївська міжрайонна прокуратура, у якій працював позивач до звільнення, реорганізована (шляхом злиття) у Іллічівську місцеву прокуратуру. Законом України «Про прокуратуру», не передбачений в повному обсязі порядок звільнення з займаної посади у зв'язку з реорганізацією органу та скороченням штату, даний порядок передбачений Кодексом законів про працю України. При цьому позивач не був попереджений відповідно до ст.49-2 КЗпП України та йому не було запропоновано іншу роботу в органі, в якому він працював та в органі створеному після його реорганізації. Також не враховувалось переважне право на залишення позивача на роботі, передбачене ст. 42 КЗпП України. В наказі прокурора Одеської області від 14.12.2015 за №3144к, не вказано жодної підстави та не зрозуміло, яка з підстав передбачених ст. 60 Закону України «Про прокуратуру» стала підставою для звільнення. Для переведення на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, до винесення наказу №3144к, 14.12.2015 року для переведення на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області подано заяви до прокуратури Одеської області про врахування результатів тестування перших двох етапів чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур (131 бал) при формуванні рейтингового списку на зайняття посади прокурора Іллічівської місцевої прокуратури з подальшим призначенням на відповідну вакантну посаду. На час звільнення в Іллічівській місцевій прокуратурі Одеської області, відповідно до наказу генерального прокурора України від 23.09.2015 за №87ш, 42 вакантні посади прокурорів були вільні, на які можливо було перевести, але не обґрунтовуючи підстави для переведення, позивача було звільнено з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області та не призначено на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обґрунтування, викладені в позовній заяві і просив задовольнити позовні вимоги.

20 січня 2016 року від Прокуратури Одеської області до суду надійшли заперечення на адміністративний позов (а.с. 44-48). Відповідач заперечував проти задоволення позову, мотивуючи це тим, що відповідно до положень ст. 12, пункту 1-1 Перехідних положень та п. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» з 15.12.2015 року припиняється функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та утворюються у системі органів прокуратури України місцеві прокуратури, перелік яких і територіальна юрисдикція визначається у Додатку до цього Закону. Наказом Генерального прокурора України від 23.09.2015 № 87ш з 15.12.2015 до структури штатного розпису прокуратури Одеської області внесено зміни: ліквідовано штатні розписи прокуратур міст, районів, районних у містах та міжрайонних прокуратур Одеської області та затверджено штатні розписи місцевих прокуратур Одеської області. Відповідно до вказаного Додатку було створено Іллічівську місцеву прокуратуру, юрисдикція якої розповсюджується на Біляївський, Овідіопольській райони, м. Іллічівськ та м. Теплодар Одеської області. Відповідно до п.п. «в» ч. 1 п. 5-1 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру», до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу XII «Прикінцеві положення» цього Закону прокурорами місцевих прокуратур призначаються: прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах - за умови успішного проходження ними тестування. Наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 року № 98 затверджено «Порядок проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури». З 15.12.2015 міські, районні, районні у містах та міжрайонні прокуратури було ліквідовано, а призначення на посади до новоутворених місцевих прокуратур працюючих працівників здійснювалось за результатами тестування. Про ліквідацію Біляївської міжрайонної прокуратури та скорочення кількості прокурорів органу прокуратури ОСОБА_1 попереджено завчасно 25.09.2015 року відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП Україн. Позивачу не було запропоновано іншу роботу, оскільки відсутні вакантні посади через скорочення чисельності працівників органів прокуратури та ліквідацією органу прокуратури, а також позивачем пройдено тестування лише на адміністративну посаду, тоді як на зайняття посади прокурора місцевої прокуратури ним бажання не виявлено. Помилковим є застосування позивачем до правовідносин п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, оскільки підстави звільнення прокурора в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури чітко передбачено Законом № 1697-УІІ, який в даному випадку є спеціальним по відношенню до норм вказаного Кодексу. Твердження позивача про бездіяльність робочої групи Одеського регіонального центру, яка полягала у неврахуванні результатів тестування на заміщення посад прокурорів в Іллічівській місцевій прокуратурі, є необґрунтованим, оскільки позивачем не подавалась заява для участі в тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури, а подано лише заяву для участі у конкурсі на заміщення адміністративних посад Іллічівської місцевої прокуратури. Помилковим є твердження позивача про те, що подання заяви є лише підставою для допуску кандидата до тестування, оскільки підставою для допуску кандидата до участі у конкурсі є наявність та перевірка робочою групою документів згідно встановленого переліку та вимогам, у т.ч. заповнення відповідної заяви, що не було зроблено позивачем. Вимога про визнання бездіяльності прокуратури області щодо не призначення ОСОБА_1 на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури є безпідставною, оскільки позивач подавав документи лише для участі у чотирирівневому відкритому конкурсі на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників, та за результатами співбесіди у рейтинговому списку зайняв 16 місце. Позивач може прийняти участь у конкурсі на заміщення вакантних посад у Іллічівській місцевій прокуратурі в подальшому відповідно до вимог 19 Закону України «Про прокуратуру» у разі наявності вакансій. Слід зазначити, що результати тестів, відповідно до ч. 7 ст. 31 Закону України «Про прокуратуру» дійсні 3 роки. Відповідно до ст. 235 КЗпП України поновлення здійснюється на ту ж посаду, яку обіймав працівник, разом з тим, у зв'язку з набранням чинності ст. 12 Закону України «Про прокуратуру» Біліяївську районну прокуратуру було ліквідовано, а порядок призначення до новоутвореної Іллічівської місцевої прокуратури позивачем додержано не було. Оскільки, Біляївську міжрайонну прокуратуру було ліквідовано, а в Іллічівській місцевій прокуратурі позивач не працював, вимога щодо поновлення його на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури є необґрунтованою.

Представник прокуратури Одеської області в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував повністю з підстав, викладених у письмових запереченнях, вважаючи позов безпідставним, а оскаржуваний позивачем наказ прийнятий на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Представник відповідача - Робочої групи Одеського регіонального центру в судові засідання не з'являвся, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи та матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності органів прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України, в т.ч. порядок зайняття посади прокурора та звільнення з посади, визначається Законом України «Про прокуратуру».

ОСОБА_1, з 28 січня 2002 року прийнятий на роботу в органи прокуратури Одеської області, що підтверджено наказом прокуратури Одеської області № 29 від 28.01.2002 року (а.с. 55) та призначався на посади:

- помічника прокурора Овідіопольського району, зі строком стажування до одного року з 28.01.2002 року;

- старшого помічника прокурора Овідіопольського району з 21.09.2004 року - наказ № 275 від 21.09.2004 року (а.с. 55);

- старшого помічника прокурора Тарутинського району з 20.09.2011 року - наказ №1535к від 13.09.2011 року (а.с. 62);

- старшого прокурора прокуратури Тарутинського району з 08.06.2012 року - наказ №1170к від 08.06.2012 року (а.с. 64);

- старшого прокурора прокуратури Малиновського району м. Одеси з 02.10.2012 року - наказ №2188к від 02.10.2012 року (а.с. 66), наказ № 487к від 08.04.2013 року (а.с. 69);

Згідно наказу прокуратури Одеської області № 934к від 22.04.2015 року позивача призначено на посаду прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури (а.с. 141).

25 вересня 2015 року відповідно до положень ст. 12, п.1-1 Перехідних положень та п.1 «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» попереджено позивача персонально під підпис, що з 15 грудня 2015 року припиняється функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та утворення у системі органів прокуратури України місцевих прокуратур, перелік і територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до Закону та вносяться зміни до структури та штатного розпису прокуратури Одеської області щодо ліквідації підпорядкованих їй прокуратур районного рівня та затвердження штатних розписів новоутворених місцевих прокуратур, у зв'язку з чим передбачено скорочення посади позивача. Та у відповідності з вимогами ст. 49-2 КЗпП України та п.5 Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» з 14 грудня 2015 року його буде звільнено із займаної посади та органів прокуратури у зв'язку з ліквідацією органу прокуратури у разі не проходження або неуспішного проходження тестування для заміщення посади прокурора у відповідній місцевій прокуратурі (а.с.143).

Отже посилання позивача в адміністративному позові, що його взагалі не попереджали відповідно до ст. 49-2 КЗпП України про звільнення є необґрунтованим.

14 грудня 2015 року в Прокуратурі Одеської області видано наказ № 3144к про звільнення молодшого радника юстиції ОСОБА_1 з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури з 14 грудня 2015 року у в'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури (п.9 ч.1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру») (а.с. 144).

Відповідно до п.1 Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (в редакції Закону від 2 липня 2015 року № 578-VIII), цей Закон набирав чинності з 15 липня 2015 року, крім: пункту 5 розділу XII (крім підпунктів 3, 5, 8, 9, 12, 20, 42, 49, 63, 67), розділу XIII цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування; статей 21, 28-38, 42, 44-50, 62-63, 65-79 цього Закону, які набирають чинності 15 квітня 2016 року; статті 12 та Додатка до цього Закону щодо переліку та територіальної юрисдикції місцевих прокуратур, які набирають чинності з 15 грудня 2015 року. Згідно п.3 Розділ XII зазначеного Закону з 15 грудня 2015 року втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року № 1789-XII в частині статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур.

Статтею 7 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII визначено, що систему прокуратури України становлять:1) Генеральна прокуратура України; 2) регіональні прокуратури; 3) місцеві прокуратури; 4) військові прокуратури; 5) Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що у системі прокуратури України діють місцеві прокуратури, перелік та територіальна юрисдикція яких визначається в Додатку до цього Закону.

В Додатку до Закону України «Про прокуратур» визначено перелік і територіальна юрисдикція місцевих та військових прокуратур. У вказаному переліку в розділі «Одеська область» зазначено серед місцевих прокуратур - Іллічівську місцеву прокуратуру з територіальною юрисдикцією: Біляївський район, місто Іллічівськ, Овідіопольський район, місто Теплодар.

Положеннями п. 1-1 Розділ XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру», встановлено, що до утворення місцевих прокуратур їх повноваження здійснюють міські, районні, міжрайонні, районні у містах прокуратури. На зазначений період за прокурорами та керівниками цих прокуратур зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури.

Відповідно до п.п. «в» ч.1 ст. 5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру», до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» цього Закону: 1) прокурорами місцевих прокуратур призначаються: в) прокурори, які на день набрання чинності цим Законом працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, - за умови успішного проходження ними тестування. Проведення тестування, стажування здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором України. Також ч. 2 ст. 5-1 Розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про прокуратуру», визначено, що призначення на адміністративні посади, передбачені пунктами 11, 12, 13 частини першої статті 39 цього Закону, здійснюється за результатами чотирирівневого відкритого конкурсу, порядок проведення якого затверджується Генеральним прокурором України.

Наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 № 98 затверджено Порядок проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників. (наказ зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 31 липня 2015 року за № 929/27374).

Умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур визначаються Порядком проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженим Наказом Генерального прокурора України від 20.07.2015 року № 98 (наказ зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 31 липня 2015 року за № 929/27373), (далі - Порядок № 98).

Отже, законодавчо окремими порядками визначено умови і порядок організації та проведення чотирирівневого відкритого конкурсу кандидатів на посади керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників та умови і процедуру проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач відповідно до Порядку проведення чотирирівневого відкритого конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників, подавав документи та приймав участь у конкурсі на заміщення адміністративних посад в Іллічівській місцевій прокуратурі. Відповідно до рейтингового списку позивач за підсумком тестування набрав 131 бал (а.с. 201-204).

Приписами п. 2.1 Порядку № 98, передбачено, що на посади прокурорів місцевих прокуратур призначаються особи за результатами успішного проходження ними тестування.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 98, основними етапами відбору кандидатів на посаду прокурора місцевої прокуратури є: прийом документів; тестування на знання законодавчої бази (професійний тест); тестування на загальні здібності; формування рейтингу кандидатів.

В розділі 5 Порядку № 98, визначено, що працівник, який на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» працює в міській, районній, міжрайонній, районній у місті прокуратурі, подає заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора тієї місцевої прокуратури, яка буде сформована шляхом реорганізації прокуратури районного рівня, в якій він працює. Заява у встановлені строки подається до кадрового підрозділу відповідної регіональної прокуратури (п.5.2). Кадровий підрозділ відповідної регіональної прокуратури організовує прийом та перевірку поданих документів на відповідність установленим вимогам. Про результати перевірки документів та допуск або відмову в допуску до тестування кандидата повідомляє кадровий підрозділ (п.5.4).

На офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України визначено строки прийому документів для проведення тестування на посади прокурорів місцевих прокуратур: з 20.07.2015 року по 02.08.2015 року (а.с. 175).

В судовому засіданні встановлено, що позивач не подавав у встановлені строки заяву за формою, наведеною у додатку 3 цього Порядку, для участі в тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та участь у тестуванні на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області не приймав.

В Порядку № 98 визначено, що проведення тестування та формування рейтингу кандидатів забезпечують робочі групи регіонального центру (п.2.1). На підставі відомостей про результати тестування робоча група регіонального центру формує рейтинговий список, форма якого наведена у додатку 2 цього Порядку, по кожній місцевій прокуратурі окремо (п.3.16). Рейтинг кандидата визначається за результатами тесту на знання законодавчої бази (професійний тест) та тесту на загальні здібності (п.9.1). Рейтинговий список формується робочою групою окремо для кожної місцевої прокуратури за загальним для двох тестів підсумковим балом - від більшого до меншого (п. 9.2). Робоча група спрямовує рейтинговий список керівнику відповідної регіональної прокуратури (п.9.4).

Відповідно до Порядку № 98 робоча група Одеського регіонального центру за результатами тестування сформувала рейтинговий список Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області (а.с. 176-177), та 10 грудня 2015 року направила рейтинговий список до прокуратури Одеської області, що підтверджено супровідним листом № 32Вих-15 (а.с. 197).

Повноваження робочої групи регіонального центру визначені в Порядку № 98. Однак в Порядку № 98 не передбачено, що робоча група регіонального центру має повноваження: на свій розсуд, самостійно при формуванні рейтингового списку прокурорів місцевої прокуратури враховувати результати тестування осіб які приймали участь у конкурсі на заміщення адміністративних посад та не призначені на адміністративні посади в місцевій прокуратурі; а також переглядати чи вносити зміни в затверджений та направлений керівнику регіональної прокуратури рейтинговий список.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов в частині визнання протиправними дії робочої групи Одеського регіонального центру щодо не внесення до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, прізвища, ім'я по батькові ОСОБА_1, та результатів складання ним кожного тесту та підсумковий бал, не підлягає задоволенню, оскільки позивач у встановлений строк не подавав до робочої групи заяву на проходження тестування на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури, а також не висловлював бажання (не подавав заяв) до 10 грудня 2015 року (дата направлення рейтингового списку до прокуратури Одеської області) про врахування результатів тестування ОСОБА_1, що отримані ним при проведенні конкурсу на зайняття посад керівників місцевих прокуратур, їх перших заступників та заступників в рейтинговому списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області.

Статею 11 Закону України «Про прокуратуру» передбачені повноваження керівника регіональної прокуратури, у тому числі щодо призначення та звільнення прокурорів регіональних та місцевих прокуратур у встановленому цим Законом порядку.

Положеннями п.9.5 Порядку № 98 передбачено, що керівник регіональної прокуратури після отримання рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів конкретної місцевої прокуратури та рапорту працівника прокуратури (заяви для тих, хто не працює у прокуратурі), який успішно пройшов тестування, видає наказ про його призначення на посаду, враховуючи підсумковий бал кандидата (від вищого до нижчого) та кількість штатних одиниць у відповідній місцевій прокуратурі.

Таким чином, відповідно до п.9.5 Порядку № 98 прокурор області має повноваження по призначенню осіб на посади прокурора місцевої прокуратури на підставі рейтингового списку, що сформований робочої групою Одеського регіонального центру та за наявності рапорту працівника прокуратури.

При розгляді справи, судом встановлено, що позивач не був внесений робочою групою регіонального центру до рейтингового списку Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, так як не подавав відповідні документи для участі у тестуванні на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури та не проходив тестування. Відповідно прокурор області за відсутності результатів тестування ОСОБА_1, в рейтинговому списку Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області та за відсутності рапорту позивача, не був наділений повноваженням призначити ОСОБА_1, на посаду прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області.

В адміністративному позові та в судовому засіданні позивач зазначив, що при його звільнені прокуратурою Одеської області порушені приписи п.1 ч.1 ст. 40, ч.1 42, 49-2 КЗпП України та заявив вимоги про визнання протиправним та скасування наказу заступника генерального прокурора України - прокурора Одеської області №3144к від 14.12.2015 року про звільнення ОСОБА_1, з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області, та про поновлення на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області.

Відповідно до п.1ч.1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Частиною 2 ст. 40 цього Кодексу визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ч.1 ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

В постанові Верховного Суду України (по справі № 21-8а15), вказано, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

З положень Закону України «Про прокуратуру», вбачається, що на момент виникнення спірних відносин та розгляду справи у суді законодавством, яке регулює спірні відносини, було установлено особливий порядок призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур.

У зв'язку з припиненням функціонування прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур та ліквідацією штатних розписів прокуратур міст, районів, районів у містах і міжрайонних прокуратур Одеської області та затвердженням штатних розписів місцевих прокуратур Одеської області, прокурори місцевих прокуратур, які на день набрання чинності Закону України «Про прокуратуру» працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах - призначаються на посади лише за умови проходження відповідного тестування.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про прокуратуру» прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених цим Законом.

Приписами п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», передбачено, що прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.

Суд не приймає до уваги посилання позивача щодо порушення відповідачем 1, п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки підстави звільнення прокурора в разі реорганізації та скорочення кількості прокурорів органу прокуратури передбачено Законом України «Про прокуратуру», який в даному випадку є спеціальним по відношенню до норм КЗпП України.

Крім того суд вважає необґрунтованим посилання позивача у позовній заяві на положення ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі при звільненні працівників у зв'язку із змінами в органах виробництва і праці, оскільки призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур здійснюється виключно за результатами конкурсного відбору (тестування), що урегульовані нормами Порядку проведення тестування для зайняття посади прокурора місцевої прокуратури, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 20.07.2015 р. N 98.

Приписами 49-2 КЗпП України визначено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Під час розгляду справи відповідачем в запереченнях на адміністративний позов зазначено та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, що позивачу не пропонувалися вакантні посади у зв'язку з їх відсутністю через скорочення чисельності працівників органів прокуратури та ліквідацією органу прокуратури.

Порядок призначення на посади прокурорів місцевих прокуратур з числа прокурорів, які на день набрання чинності Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII працюють у міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратурах, визначений спеціальним законом - п. 5-1 Перехідних положень Закону України № 1697-VII. Зокрема, такий прийом на роботу можливий за умови успішного проходження ними тестування.

За вище вказаних обставин, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що його звільнення проведено з порушенням норм трудового законодавства (КЗпП України), що регулюють порядок звільнення у зв'язку з реорганізацією та за скороченням штатів, встановлюють додаткові гарантії для працівника.

Позивач в адміністративному позові та і в судовому засіданні зазначив, що Прокуратурою Одеської області порушені вимоги ст. 60 Закону України «Про прокуратуру».

Статтею 60 Закону України «Про прокуратуру», визначено, що прокурор звільняється з посади особою, уповноваженою цим Законом приймати рішення про звільнення прокурора, за поданням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури, якщо: прокурор не подав заяву про переведення до іншого органу прокуратури протягом п'ятнадцяти днів; в органах прокуратури відсутні вакантні посади, на які може бути здійснено переведення; прокурор неуспішно пройшов конкурс на переведення до органу прокуратури вищого рівня.

Проте відповідно до приписів п. 1 Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, статті 73-79 (глава 3 розділу VІІІ вказаного Закону), які регламентує діяльність Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів набирають чинності лише з 15.04.2016 року.

Однак приписами п.п. 4 п. 5-1 розд. ХІІІ Перехідних положень Закону України «Про прокуратуру» визначено, що до набрання чинності положеннями, передбаченими абзацом третім пункту 1 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" цього Закону: прокурори призначаються на посади та звільняються з посад, у тому числі адміністративних, без рекомендації Ради прокурорів України чи подання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів уповноваженими приймати такі рішення особами.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, що наказ заступника Генерального прокурора України - прокурора Одеської області від 14.12.2015 року №3144к про звільнення молодшого радника юстиції ОСОБА_1, з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури з 14 грудня 2015 року, у зв'язку з реорганізацією та скороченням кількості прокурорів органу прокуратури прийнятий у порядку, у межах та спосіб, встановлений законом, а тому підстави для задоволення вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування зазначеного наказу та поновлення позивача на посаді Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи, що під час розгляду справи судом не встановлено обставин, за яких би можливо поновити позивача на роботі, суд дійшов висновку, що не підлягає задоволенню адміністративний позов в частині стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.12.2015 по день поновлення на посаді з розрахунку середньомісячної заробітної плати виходячи з виплат за жовтень-листопад 2015 року

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2).

Статтею 86 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи вище викладене, оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 69-71, 160-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 14 грудня 2015 року № 3144к заступника Генерального прокурора України - прокурора Одеської області про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області з 14 грудня 2015 року про визнання протиправними дії робочої групи Одеського регіонального центру щодо не внесення до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, прізвища, ім'я по батькові ОСОБА_1 та результатів складання ним кожного тесту та підсумковий бал, про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зв'язку з реорганізацією Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області у зазначену місцеву прокуратуру, про стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.12.2015 по день поновлення на посаді з розрахунку середньомісячної заробітної плати виходячи з виплат за жовтень-листопад 2015 року - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний суддею 22.02.2016 року.

Суддя Вовченко O.A.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 14 грудня 2015 року № 3144к заступника Генерального прокурора України - прокурора Одеської області про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області з 14 грудня 2015 року про визнання протиправними дії робочої групи Одеського регіонального центру щодо не внесення до рейтингового списку кандидатів на посади прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, прізвища, ім'я по батькові ОСОБА_1 та результатів складання ним кожного тесту та підсумковий бал, про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області у зв'язку з реорганізацією Біляївської міжрайонної прокуратури Одеської області у зазначену місцеву прокуратуру, про стягнення з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.12.2015 по день поновлення на посаді з розрахунку середньомісячної заробітної плати виходячи з виплат за жовтень-листопад 2015 року - відмовити.

22 лютого 2016 року.