Справа № 334/10491/15-а
Суддя: Дубина Л. А.
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 01.02.2016
Провадження № 2-а/334/52/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2015 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді Дубини Л.А., при секретарі Філіпповій Ю.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання протиправними дій та зобовязання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

09.12.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання противоправними дій управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя щодо відмови в перерахунку пенсії та зобовязання вчинити певні дії щодо перерахунку раніше призначеної пенсії, у якому вказує, що з 29.10.2010 року їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у розмірі 86 % посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років, доплати за ранг та виплаченої премії.

Разом з тим, до розрахунку пенсії не були включені суми індексації зарплати, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми разових премій, на які нараховувався внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

10.11.2015 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням сум індексації зарплати, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми разових премій, на які нараховувався внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування на підставі архівної довідки № 03-07/381 від 16.09.2015 року про складові заробітної плати.

Листом від 17.11.2015 року УПФУ у Ленінському районі м. Запоріжжя повідомило ОСОБА_1 про безпідставність її вимог та про відсутність підстав для перерахунку пенсії, т.я. ці суми не входять до складу заробітної плати, яка для державних службовців згідно Закону України «Про держану службу» складається я з посадового окладу, доплат і матеріальної допомоги.

Позивачка вважає, що такі дії УПФУ у Ленінському районі м. Запоріжжя суперечать нормам діючого законодавства та порушують її права.

Позивачка просить суд визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя стосовно відмови у перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням сум індексації зарплати, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми разових премій, на які нараховувався внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування та зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок пенсії з урахуванням цих виплат, на підставі архівної довідки № 03-07/381 від 16.09.2015 року про складові заробітної плати, починаючи з 10.06.2015 року.

Позивачка у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просить суд розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує і просила їх задовольнити.

Представник відповідача - УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя позов не визнала та пояснила, що позивач перебуває на обліку УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя з 29.12.2010 року, як отримувач пенсії за віком, призначену згідно Закону України «Про державну службу» як посадова особа органу місцевого самоврядування.

10.11.2015 рок у ОСОБА_1 звернулася з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки №03-07/381 від 16.09.2015 року, виданої архівним відділом Запорізької міської ради про складові заробітної плати. Суми зазначені у колонці «Інші виплати», а саме матеріальна допомога, індексація, грошова винагорода та компенсація за невикористану відпустку не були враховані при обчисленні пенсії, т.я відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну службу» не входять до складу заробітної плати держаного службовця, оскільки вони носять разовий характер.

Виплати , які включаються в заробітну плату для обчислення пенсії та порядок їх врахування , установлені Постановою КМУ від 31.05.2000 року № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розміру заробітку для обчислення пенсій», якою визначено розмір заробітку для обчислення пенсій державним службовцям при призначенні та у разі проведення перерахунку пенсії зазначеній категорії осіб.

Таким чином, відмова УПФУ у перерахунку пенсії позивачу з урахуванням зазначених виплат була обґрунтованою.

Представник УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя просить відмовити позивачу у задоволенні її позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак, є підставою для задоволення адміністративного позову.

Статтями 71, 72 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя і отримує пенсію державного службовця з 29.12.2010 року.

Пенсія державного службовця була призначена їй у розмірі 86 % посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років, доплати за ранг та виплаченої премії.

Позивачці стало відомо, що при призначенні пенсії їй не були враховані сум індексації зарплати, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми разових премій, на які нараховувався внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

10.11.2015 року позивачка звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням сум індексації зарплати, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми разових премій, на які нараховувався внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування на підставі архівної довідки № 03-07/381 від 16.09.2015 року про складові заробітної плати.

Листом від 17.11.2015 року УПФУ у Ленінському районі м. Запоріжжя повідомило ОСОБА_1 про безпідставність її вимог та про відсутність підстав для перерахунку пенсії, т.я. ці суми не входять до складу заробітної плати, яка для державних службовців згідно Закону України «Про держану службу» складається з посадового окладу, доплат і матеріальної допомоги.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Також згідно зі ст.2 цього Закону структура заробітної плати складається з основної, додаткової та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. В преамбулі цього Закону зазначено, що цей Закон визначає економічні, правові та організаційні засади оплати праці працівників, які перебувають у правових відносинах , на підставі трудового договору з підприємствами, установами, організаціями усіх форм власності та господарювання.

Ч. 2 ст. 33 Закону України «Про державну службу», введений в дію Постановою ВР № 3723- ХІІ, передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Абзац 7 цієї статті передбачає, що державним службовцям може надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, а умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМУ.

Також ст. 35 цього Закону передбачає, що державним службовцям водночас з наданням щорічної відпустки надається матеріальна допомога для оздоровлення.

Умови оплати праці держслужбовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначає постанова КМУ від 09.03.2006 року № 268. Саме ця постанова й передбачає виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення при наданні щорічної відпустки за рахунок фонду оплати праці.

Крім того, матеріальна допомога, відповідно до пп. 2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату від 13.01.2004 року № 5 належить до інших заохочувальних та компенсаційних виплат і виплачується за рахунок оплати праці.

Відповідно до постанови КМУ від 24.02.2003 №212 «Про затвердження Порядку видачі грошової винагороди державним службовцям за сумлінну безперервну працю в органах державної влади, зразкове виконання трудових обов'язків» державним службовцям, які пропрацювали безперервно на посадах державних службовців в одному або кількох органах державної влади не менше ніж 10 років виплачувалася грошова винагорода за рахунок коштів фонду оплати праці, передбаченого на утримання відповідного державного органу.

За рахунок оплати праці виплачуються і суми індексації заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку.

На суми матеріальної допомоги та індексації зарплати держслужбовців державні органи нараховували до 2011 року пенсійний збір, а з 2011 року єдиний соціальний внесок.

Аналіз наведених положень дає суду підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати входили до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, ст. 66 закону України від 5.11. 1991 року № 1788-ХІІ « Про пенсійне забезпечення» врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 ст. 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обовязкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяли на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Ст. 41 Закону України від 09.07.2003 року № 1058 ІY «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обовязкове державне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були сплачені страхові внески або збір на обовязкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Своє рішення УПФУ в Ленінському районі м.Запоріжжя від 17.11.2015 року та заперечення у суді, мотивувало тим, що законодавцем не внесені зміни у Закон України «Про державну службу» і Постанову КМ від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії».

Але це є порушенням правил застосування норм права: перевагу було надано положенням законів № 3723 ХІІ та №108/95 ВР , які щодо спірних відносин є загальними. У той же час, перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин ст.41 Закону №1058- ІY та ст. 66 Закону №1788-ХІІ:

пенсію призначають і здійснюють її перерахунок, виходячи із суми заробітної плати держслужбовця, на яку нараховуються страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування;

ч. 2 ст. 33 Закону «Про держслужбу» не враховує всіх складових заробітної плати держслужбовців.

Тому, постановою Правління ПФУ від 14.02.2011 р. № 5-1 було затверджено форму Довідки про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», у якій передбачено графу «інші виплати» - для виплат, які не потрапили до інших граф. Такими виплатами якраз і є суми індексації, матеріальної допомоги, грошової винагороди та компенсації за невикористану відпустку.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що суми індексації зарплати, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, повинні включатися в заробіток для обчислення пенсії позивача.

Стаж держслужбовця ОСОБА_1 на дату призначення пенсії (29.12.2010 р.) складав повних 16 років 10 місмяців і 14 днів, у звязку з чим, їй була призначена пенсія у розмірі 86% відсотків від суми заробітної плати (посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугу років, доплати за ранг та виплаченої премії), на яку були нараховані страхові внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (у редакції, чинній на час виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 90 відсотків від суми їх заробітної плати, на які нараховується збір на обовязкове державне пенсійне страхування.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

У відповідності до ч.2 ст.99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Оскільки стосовно не нарахованих пенсій ніякими нормативно-правовими актами, крім КАС України, не визначено строк звернення до суду, то під час вирішення спорів, які виникають із вказаних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення до суду.

Оскільки, позивач звернулася до суду із позовною заявою 09.12.2015 року, а позовні вимоги заявлені нею з 10.06.2015 року, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов за період з 10.06.2015 року по 09.12.2015 року, слід залишити без розгляду у зв'язку із пропуском без поважних причин строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч.4 ст. 45 Закону України « Про загальнообовязкове державне пенсійне срахування» перерахунок призначеної пенсії,, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, позивачка звернулася з заявою про перерахунок пенсії 10.11.2015 року, тому такий їй має бути здійснено з 01.11.2015 року.

Керуючись ст. ст. 33,37,37-1 Закону України «Про державну службу», Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000р. №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії», ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст. 41, 45 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 1,2 Закону України «Про оплату праці», ст.ст.2, 7, 8, 9, 23, 70, 71, 159-163, 167, 1986 КАС України, суд , -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м.Запоріжжя - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя стосовно відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії державного службовця з урахуванням «інших виплат»: суми індексації зарплати, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми разових премій, на які нараховувався внески на загальнообовязкове державне пенсійне страхування.

Зобовязати Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії з урахуванням «інших виплат»: суми індексації зарплати, матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, суми разових премій, відображених у довідці № 03-07/381 від 16.09.2015 року про складові заробітної плати та виплатити її у розмірі 86% відсотків заробітної плати, вiдповiдно до Закону України «Про державну службу» у редакції, яка діяла на момент призначення пенсії, починаючи з

01 листопада 2015 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі скарги через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Дубина Л. А.