Справа № 2а/0270/4049/11
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 лютого 2016 р. Справа № 2а/0270/4049/11

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима Петровича,

за участю секретаря судового засідання: Демченка А.М.

представника позивача: Дударя К.К.

представників відповідача: Загороднього Ю.С., Романюка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос"

до: Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з Вищого адміністративного суду України на новий розгляд надійшла адміністративна справа за позовом приватно-орендного підприємства "сільськогосподарське підприємство "Колос" до Гайсинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Протокольною ухвалою суду від 25.12.2015 року неналежного відповідача Гайсинську міжрайонну державну податкову інспекцію замінено на належного - Гайсинську об'єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Вінницькій області.

Також замінено первинного позивача директора приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" на приватно-орендне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Колос".

Позовні вимоги мотивовані протиправністю висновків податкового органу щодо визначення приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" податковим агентом зі сплати утриманих сум доходів з податку на доходу фізичних осіб за договорами оренди земельних ділянок, укладених між орендодавцями-фізичними особами та позивачем.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на обґрунтування позовної заяви. Окремо зазначив, що він не є податковим агентом з утриманих сум доходів зі сплати податку на доходи фізичних осіб орендованих земельних ділянок, оскільки не є власником даних ділянок.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини, відображені в акті перевірки.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що приватно-орендне підприємство "Сільськогосподарське підприємство "Колос" зареєстроване Гайсинською районною державною адміністрацією Вінницької області 03.02.2000 року. Основний вид діяльності, зокрема вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, вирощування зерняткових і кісточкових фруктів, вирощування ягід, горіхів інших плодових дерев і чагарників, що підтверджується довідкою АБ № 556843 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (т. 2 а.с. 41).

Гайсинською міжрайонною державною податковою інспекцією Вінницької області проведено документальну позапланову перевірку приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" за період з 01.01.2008 року по 01.03.2011 року.

За результатами даної перевірки прийнято акт №1199/2300/30612 від 08.08.2011 року (т. 1 а.с.16-55) та винесено податкове повідомлення - рішення № від 26.08.2011 року (т.1 а.с. 14), якими визначено, що позивачем було порушено п.п.8.1.1, 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб", та збільшено суму грошового зобов'язання приватно-орендного підприємства «Сільськогосподарське підприємство "Колос" за основним платежем 135489,14 грн., застосовано штрафні санкції у розмірі 33872,29 грн., а також за прострочення встановлених строків сплати податку з доходів фізичних осіб нарахована пеня в розмірі 120% річних облікової ставки НДС в сумі 22858,56 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржене позивачем до Гайсинської МДПІ, що підтверджується листом-запереченням до акту перевірки №31 від 15.08.2011 року.

Гайсинською міжрайонною державною податковою інспекцією Вінницької області надано відповідь від 22.08.2011 року № 4527, якою зазначено, що оскільки позивач відповідно до норм Податкового кодексу України є податковим агентом, ним порушено п.п.8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб". Крім того, вказано на порушення норм законодавства, що регулює порядок та розміри орендної плати за землю, зокрема Указ Президента України від 02.02.2002 року № 92202 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" (т. 1 а.с. 15).

Не погоджуючись з рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом застосовувати до платників податків фінансові(штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб'єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом (п.п. 20.1.4, 20.1.28 ст. 20 ПК України)(в редакції, чинній на момент проведення перевірки).

Як свідчать матеріали справи податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку приватно-орендного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Колос» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 року по 31.03.2011 року. За результатами даної перевірки прийнято акт №1199/2300/30612 від 08.08.2011 року та винесено податкове повідомлення - рішення № від 26.08.2011 року.

Під час перевірки повноти і своєчасності перерахування до бюджету утриманих сум податку з доходів фізичних осіб ПОП СП "Колос" за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року контролюючим органом встановлено, що заборгованість з податку на доходи фізичних осіб (з/плата, орендна плата) станом на 01.01.2008 року згідно бухгалтерського обліку складає 1472,98 грн. За період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року згідно бухгалтерського обліку підприємства нараховано 193 295,13 грн. Перевіркою встановлено, що ПОП "СП"Колос" не включено в нарахування податку 2010 року суму податку з орендної плати виплаченої в 2010 році в сумі 14 629,53 грн. Згідно заключених з громадянами договорів оренди землі термін внесення орендної плати до 25 грудня поточного року (п. 7.1 договору). Вказана сума включена в нарахування ПДФО в березні 2011 року. Таким чином, перевіркою збільшено суму нарахування податку в грудні 2010 року на 14 629,53 грн. та зменшено на таку ж суму в березні 2011 року. Також збільшено суми нарахувань податку з орендної плати розрахованої відповідно Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92202 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" в грудні 2008 року на 47 721,04 грн., в грудні 2009 року на 581 131,44 грн., в грудні 2010 року на 29 636,66 грн. Враховуючи це, сума податку встановлена перевіркою за період з 01.01.2008 року по 31.12.2010 року становить 343 413,80 грн., перераховано за цей же період 135 164,54 грн.

Відповідно до п. 1.15 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" (в редакції, чинній на момент виникне спірних правовідносин) (далі - Закон) податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону. Податковим агентом, зокрема, є фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює незалежну професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних осіб, щодо виплати заробітної плати (інших виплат та винагород) таким іншим фізичним особам.

Відповідно до п.п.8.1.1 п. 8.1 ст. 8 Закону, податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Згідно із п.п. 9.1.1 п. 9.1 ст. 9 Закону податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар.

При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше мінімальної суми орендного платежу, встановленої законодавством з питань оренди землі.

Пунктом 1 Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92202 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" визнано одним із пріоритетних завдань пореформеного розвитку аграрного сектора економіки забезпечення підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки, земельної частки (паю) та поступового збільшення цієї плати залежно від результатів господарської діяльності та фінансово-економічного стану орендаря.

В матеріалах справи міститься договір оренди землі від 18.08.2007 року (т. 1 а.с.8), який укладений між орендодавцем ОСОБА_5, який діє на підставі державного акту на право власності земельної ділянки серія НОМЕР_2 (т. 1 а.с. 9) та орендарем ПОП СП "Колос", що діє на підставі статуту. Згідно даного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1,9937 га; орендна плата вноситься орендарем у формі 1,5 % вартості земельної ділянки або натурплата, послуги.

Відповідно до додатку, до вказаного договору оренди земельної ділянки встановлено щорічний розмір платежів, який до 25.12.2008 та 25.12.2009 року надавався пшеницею в розмірі 408 кг; до 25.12.2010 року - пшеницею в розмірі 410 кг. (т. 1 а.с. 10-11).

Таким чином, позивач як орендар земельної ділянки є податковим агентом. При цьому форма здійснення розрахунку орендаря з орендодавцем (грошова чи натуральна), не впливає на обов'язок нарахувати, утримати та перерахувати до бюджету податок з суми або вартості такого доходу.

Даним висновком суду повністю спростовуються доводи позивача щодо відсутності у нього статусу податкового агенту.

Водночас, договір оренди землі укладений між орендодавцем та позивачем не відповідає нормам, чинним на момент його укладання, оскільки розмір орендної плати земельних ділянок сільськогосподарського призначення складає менше ніж 3%.

Згідно п.п. "а" п. 19.2 ст. 19 Закону, особи, які відповідно до цього Закону мають статус податкових агентів, зобов'язані, зокрема своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати та за її рахунок.

Разом з тим, надаючи правову оцінку оскаржуваному повідомленню-рішенню, суд зважає на таке.

Під час перевірки своєчасності сплати податку з доходів фізичних осіб контролюючим органом виявлено випадки несвоєчасне його перерахування, чим порушено ст. 8.1.2 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб". У зв'язку з чим за прострочення встановлених строків сплати податку на доходи фізичних осіб, позивачу нарахована пеня в розмірі 120% річних облікової ставки НБУ в сумі - 22858,56 грн.

Згідно п.п. 8.1.2 п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" податок підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки не мають права приймати платіжні документи на виплату доходу, які не передбачають сплати (перерахування) цього податку до бюджету. Якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується платнику податку особою, що його нараховує, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду.

Як свідчать матеріали справи, протягом 2008-2010 років ПОП "СП "Колос" уклало договори оренди землі з 818 громадянами, що підтверджується розрахунками правильності обчислення податку з доходів фізичних осіб (т.1 а.с. 228-250, т.2 а.с. 1-33).

Вищий адміністративний суд України, скасовуючи своєю ухвалою від 02.09.2015 року № К/9991/1670/12 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 29.09.2011 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 року, якими даний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 26.08.2011 року зазначив про необхідність встановити обставини фактичного здійснення виплати і нарахування ПОП "СП"Колос" фізичним особам- орендодавцям впродовж 2008-2010 років доходів за договорами оренди земельних ділянок.

У зв'язку з цим ВАСУ вказав про необхідність під час нового судового розгляду витребувати у сторін докази для з'ясування відповідних обставин справи, або ж витребувати такі докази у інших осіб, в яких вони можуть знаходитися, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам, для забезпечення ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

На виконання вказаних вимог ВАСУ щодо дослідження поставлених питань під час нового судового розгляду на пропозицію суду позивачем надано відомості на видачу зерна за оренду земельного і майнового паю за 2008-2010 роки.

Дослідивши надані документи, суд встановив, що протягом 2008 року за договорами оренди землі орендну плату у вигляді зерна отримали 681 особа, протягом 2009 року - 685 осіб та за 2010 рік 436 осіб. При цьому з громадянином ОСОБА_5 розрахунок проводився лише у 2008-2009 роках.

Таким чином, фактична чисельність громадян-орендодавців, які отримали плату за договорами оренди землі протягом 2008-2010 років відрізняється від загальної кількості, з якими позивач уклав договори оренди землі. Відтак суд позбавлений можливості вирахувати заниження бази оподаткування підприємством протягом всього перевіряємого періоду.

Крім того, як доказ порушення сплати позивачем податку з доходів фізичних осіб в судовому засіданні представником відповідача надано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2010 року.

Даний доказ суд до уваги приймає, однак вказаний документ містить відомості про нарахований, виплачений та утриманий податок з доходів фізичних осіб лише за один квартал 2010 року, в той час як податкове зобов'язання до позивача застосовано за порушення виявлені протягом 2008-2010 років. Інших документів, на підставі яких податковим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення суб'єктом владних повноважень не надано.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стосовно визначення сум донарахування позивачу, то суд звертає увагу на те, що визначення грошових зобов'язань за порушення податкового законодавства, як і визначення їх розміру, належить до компетенції податкових органів. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб'єкта владних повноважень.

Тобто, в даному випадку суд позбавлений повноважень виокремити частину рішення податкового органу та визнати або прийняти інше рішення щодо стягнення донарахованих сум з позивача за невиконані ним належним чином податкові зобов'язання.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 26.08.2011 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Гайсинської міжрайонної податкової інспекції Вінницької області від № від 26.08.2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь приватно-орендного підприємства "Сільськогосподарське підприємство "Колос" () 3,40 грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Альчук Максим Петрович