Справа № 315/67/16-а
Суддя: Романько О. О.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 315/67/16-а
Номер провадження № 2-а/315/8/16
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 рокум. Гуляйполе

Гуляйпільський районний суду Запорізької області у складі:

головуючого судді - Романько О.О.,

за участю секретаря Притули Я.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гуляйполе адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання протиправною відмови відповідача від 27.01.2016 року щодо поновлення їй виплати пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року, зобовязання поновити їй виплату пенсії за віком з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, та стягнення суми сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що вона є інвалідом ІІІ групи загального захворювання та перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області. Відповідно до протоколу № 42 від 18.01.2013 року їй призначено пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213, яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та передбачено, що «Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються».

Далі в позові зазначила, що оскільки вона працювала і працює на посаді в органах виконавчої влади (Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації), з 01.04.2015 року виплату пенсії їй було призупинено відповідно до Закону № 213. З 01.06.2015 року вона працювала на посаді, яка не давала їй право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», відповідно, вважає, що підстави для припинення їй пенсії по інвалідності згідно з Законом № 213, відсутні.

Як слідує далі з тексту адміністративного позову, 27.01.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про поновлення їй виплати пенсії з 01.06.2015 року, проте листом від 27.01.2016 року № 8/П-4 відповідачем відмовлено у задоволенні її заяви, виплату пенсії не поновлено.

Прохає, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, поданої через канцелярію суду 23.02.2016 року (а.с.27), визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у поновленні виплати їй пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, зобовязати відповідача поновити їй виплату пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн..

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала, прохала задовольнити їх з підстав, викладених у позові та заяві про уточнення.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечувала у повному обсязі, прохала в задоволенні позову відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов, поданих 04.02.2016 року.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується копією посвідчення серії АГ № 616787 (а.с. 8), довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААб № 480880 (а.с. 9) та перебуває на обліку в УПФУ в Гуляйпільському районі Запорізької області з 26.11.2012 року і отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», що підтверджується копією протоколу управління № 42 від 18.01.2013 року (а.с.7).

ОСОБА_1 працювала і працює на посаді в органах виконавчої влади (Управління соціального захисту населення Гуляйпільської районної державної адміністрації) та є державним службовцем (а.с.6).

З 01.04.2015 року позивачу було тимчасово зупинено виплату пенсії у звязку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ, якою статтю 37 Закону України «Про державну службу» було змінено та зазначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Також відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року), тимчасово у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не вплачується.

Зупинення виплати пенсії по інвалідності, також підтверджується довідкою УПФУ в Гуляйпільському районі від 23.02.2016 року, згідно якої позивач останній раз отримала пенсію в розмірі 949,00 грн. в березні 2015 року. З 01.04.2015 року по грудень 2015 року включно позивачу пенсія не нараховувалась та не виплачувалась (а.с.28).

27.01.2016 року позивач звернулася до відповідача з заявою про поновлення виплати пенсії по інвалідності (а.с.10).

Листом від 27.01.2016 року № 8/П-4 відповідач відмовив у відновленні виплати пенсії з посиланням на те, що відповідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02.03.2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 01.06.2015 року скасовано норми щодо призначення (перерахунку) пенсій відповідно до «спеціальних» законів. Оскільки вона працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», пенсія, призначена відповідно до законодавства України, з 01.04.2015 року не виплачується. Для поновлення виплати пенсії з 01.06.2015 року підстав немає (а.с.11-12).

Відповідного розпорядження або ж будь-якого іншого документу щодо припинення позивачу виплат пенсії з посилання на нормативно-правове обґрунтування такої дії УПФУ в Гуляйпільському районі Запорізької області не приймав.

Позивач не погодилася із відмовою відповідача щодо поновлення виплати їй пенсії, у звязку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (у редакції чинній з 01.04.2015 року) передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів І та П груп, інвалідів війни Ш групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів 1 та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність».

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону відновлюється.

Виплата вказаних пенсій може бути поновлена після 01 січня 2016 року, або у разі звільнення особи з державної служби.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працював на посаді, яка давала йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», виплачуватись не повинна.

Суд зазначає, що станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працювала позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату їй пенсії було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі Закон №213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», «Податкового та Митного кодексів України», «Положення про помічника-консультанта народного депутата України».

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону № 213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії за цим Законом не призначаються.

На час звернення позивача до суду особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058.

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працювала позивач, не давала їй права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим підстави для невиплати пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1058, відпали, і з 01.06.2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII, внесено зміни зокрема до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № № 49-51, ст.376 із наступними змінами) та частину першу статті 47 абзац другий і третій викладено в такій редакції: «Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року: особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються».

З огляду на вказане, суд вважає, що з 1 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідно до Закону № 1058, повинна була проводитись на тих умовах, на яких вона призначалася у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати. При цьому, суд вважає, що захистити права та інтереси позивача іншим шляхом ніж зобовязати відповідача провести виплати цієї пенсії за період з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Судові витрати здійснені позивачем в розмірі 551,20 грн. (а.с.2), а тому вони підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області від 27.01.2016 року щодо поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Стягнути з управління Пенсійного фонду України в Гуляйпільському районі Запорізької області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 551 грн. 20 коп..

З повним текстом постанови учасники процесу зможуть ознайомитися 26.02.2016 року.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Гуляйпільський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: ОСОБА_3