Справа № 826/12918/15
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Межевича М.В., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Гуменюк Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР РЕГЕНЕРАЦІЇ МАСЕЛ» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР РЕГЕНЕРАЦІЇ МАСЕЛ» до Міністерства екології та природних ресурсів України, треті особи: Шостинська міська рада, Благодійна організація «Благодійний фонд «Рідне місто-Шостка» про визнання дій протиправними та скасування рішення, наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР РЕГЕНЕРАЦІЇ МАСЕЛ» звернулися в суд з позовом до Міністерства екології та природних ресурсів України третя особа Шостинська міська рада, Благодійна організація «Благодійний Фонд «Рідне місто-Шостка» про визнання протиправним та скасувати рішення від 02.06.2015 року № 15/15 в частині анулювання ліцензії Серія АЕ 460728 від 26.03.2015 року ТОВ «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР РЕГЕНЕРАЦІЇ МАСЕЛ»; визнання протиправним та скасувати Наказ від 02.06.2015 року № 178 в частині анулювання ліцензії Серія АЕ 460728 від 26.03.2015 року ТОВ «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР РЕГЕНЕРАЦІЇ МАСЕЛ»; визнання протиправними дії Міністерства екології та природних ресурсів України, щодо складання неправомірного Акту про неможливість ТОВ «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР РЕГЕНЕРАЦІЇ МАСЕЛ» забезпечити виконання ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері поводження із небезпечними відходами від 28.05.2015 року № 02/15-1.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанову суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об'єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог позивача.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 26.03.2015 року позивач отримав ліцензію Міністерства екології та природних ресурсів України на провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, оброблення, утилізація, знешкодження) серія АЕ № 460728. Строк дії ліцензії встановлено з 31.07.2014 року по 31.07.2019 року.

Співробітниками Міністерства екології та природних ресурсів України проведено позапланову перевірку додержання позивачем ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами. За результатами проведеної перевірки складено Акт № 02/15 від 28.05.2015 року та Акт про неможливість позивача забезпечити виконання ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері поводження з небезпечними відходами від 28.05.2015 року № 02/15-1.

Перевіркою встановлено, порушення позивачем ліцензійних умов, а саме: на території підприємства відчутний різких токсичний запах, що подразнює органи дихання та слизові оболонки; в порушення вимог п. 4.2.1. Ліцензійних умов провадження господарської діяльності, затверджених наказом Мінприроди від 04.11.2011 № 433, складські приміщення та виробничі майданчики не обладнані централізованим або автономним водопостачанням та приточно-витяжною вентиляцією. Виробничі та складські приміщення не укомплектовано засобами протипожежної безпеки, відсутні інструкції з техніки безпеки. Не всі місця зберігання небезпечних відходів вкриті неруйнівним або непроникним покриттям та незахищені від атмосферних опадів; в порушення п. 4.1. Ліцензійних умов, має місце змішане зберігання небезпечних відходів (у тому числі ртутних та люмінесцентних ламп), на відкритій ділянці підприємства, що не вкрита неруйнівним або непроникним покриттям поруч із відкритими ємностями з не ідентифікованою речовиною, що має характерний різкий токсичний запах подразнюючої дії. На всіх місцях зберігання небезпечних відходів відсутні спеціальні паспорти відходів, в яких зазначається клас небезпеки, найменування, код, кількісний та якісний склад відходів. На виробничому майданчику «Дільниця одержання пірокарбону» печі № 1-№4 під інвентарними номерами 9-1 - 9-4 відповідно відсутні, на місці їх встановлення знайдено лише залишки цегли; на виробничому майданчику «Дільниця із знешкодження небезпечних відходів» доступ до печей під інвентарними номерами 0102-0105 відповідно захаращено мішками з не ідентифікованими відходами та ємностями, що унеможливлює здійснення виробничої діяльності із знешкодження на зазначеній дільниці.

Крім того, встановлено, що Ліцензія серії АЕ №460728 від 02.04.2015 року на операції у сфері поводження з небезпечними відходами (збирання, зберігання, оброблення, утилізація, знешкодження), яка була видана позивачу на адресу діяльності, тобто, є адресною за наступними адресами: 41100, Сумська область, місто Шостка, вул. Гагаріна, 2 Б 41100, Сумська область, місто Шостка, вул. Гагаріна, 2 В 41100, Сумська область, місто Шостка, вул. Комарова, 125 А, однак, за результатами перевірки встановлено, що позивач не здійснює господарську діяльність за адресою місто Шостка, вул. Комарова, буд. 125 А, та в порушення норм чинного законодавства України, зокрема ст.ст. 14, 17 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», позивач не звернувся до органу ліцензування з повідомленням щодо зміни даних у документах, що додавались про видачу ліцензії.

У зв'язку із наведеним протокольним рішенням Ліцензійної комісії від 02.06.2015 року №15/15 з питань видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності у сфері виробництва особливо небезпечних хімічних речовин та із здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, п. 3. Наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 02.06.2015 року №178 було анульовано ліцензію із здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами ряду суб'єктів господарювання, в тому числі, позивача.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваного рішення суду першої інстанції, Київський апеляційний адміністративний суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відходи» відходами є будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про відходи» зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

Статтею 20 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» державний нагляд за додержанням органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Спеціально уповноважений орган з питань ліцензування здійснює позапланові перевірки додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування лише на підставі надходження до нього в письмовій формі заяви (повідомлення) про порушення вимог законодавства у сфері ліцензування, або з метою перевірки виконання розпоряджень про усунення порушень органом ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування. Контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснює орган ліцензування в межах своїх повноважень шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Ліцензіат під час перевірки дотримання ним ліцензійних умов надає всі необхідні для проведення перевірки документи та забезпечує умови для її проведення. Орган ліцензування не пізніше п'яти робочих днів з дати складання акта перевірки порушень ліцензійних умов видає розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов або приймає рішення про анулювання ліцензії.

Відповідно до ст. 21 зазначеного вище Закону, підставами для анулювання ліцензії є в тому числі акт про неможливість ліцензіата забезпечити виконання ліцензійних умов, встановлених для певного виду господарської діяльності. Орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії протягом десяти робочих днів з дати встановлення підстав для анулювання ліцензії, яке вручається (надсилається) ліцензіату із зазначенням підстав анулювання не пізніше трьох робочих днів з дати його прийняття. Розгляд питань про анулювання ліцензії на підставі акта про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих суб'єктом господарювання для одержання ліцензії; акта про встановлення факту передачі ліцензії іншій юридичній або фізичній особі для провадження господарської діяльності; акта про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов здійснюється органом ліцензування з обов'язковим запрошенням ліцензіата або його представників.

Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року №433 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності, із здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами (надалі - Ліцензійні умови).

Пунктом 4 Ліцензійних умов передбачено, що суб'єкти господарювання, які здійснюють операції у сфері поводження з небезпечними відходами, зобов'язані розробити і мати план заходів щодо збирання і тимчасового зберігання небезпечних відходів на відокремлених територіях та в складських приміщеннях за класами небезпеки відходів. На кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів повинен бути складений спеціальний паспорт, у якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількісний та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об'єктів зберігання і відомості про методи контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об'єктів (п.п. 4.1 Ліцензійних умов). Підпунктом 4.2. Ліцензійних умов встановлено, що суб'єкти господарювання для здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами повинні мати матеріально-технічну базу, власні або орендовані виробничі площі, приміщення, у тому числі схему розташування спеціально відведених, відповідно обладнаних місць (майданчики, складські приміщення) та споруд, обладнання, устаткування для оброблення, знешкодження, захоронення, утилізації небезпечних відходів, а також окреме приміщення для розміщення персоналу, що обслуговує зазначені об'єкти. Форми відомостей про наявність матеріально-технічної бази, необхідної для провадження господарської діяльності із здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, та про наявність власних або орендованих виробничих площ (приміщень) наведені у додатках 6, 7 до цих Ліцензійних умов. Для здійснення збирання, зберігання використовуються спеціально відведені, відповідно обладнані місця (майданчики, складські приміщення) для тимчасового зберігання кожного окремого виду небезпечних відходів згідно з їх характеристикою небезпеки. Небезпечні відходи, різні за своїм агрегатним станом, повинні зберігатися окремо. Спеціально відведені, відповідно обладнані місця (майданчики, складські приміщення) для зберігання небезпечних відходів повинні бути вкриті неруйнівним і непроникним для небезпечних речовин матеріалом (асфальтом, бетоном, керамзитобетоном, полімербетоном), захищені від атмосферних опадів і обладнані автономною ливневою каналізацією та централізованим або автономним водопостачанням. Складські приміщення повинні бути обладнані приточно-витяжною вентиляцією, засобами протипожежної безпеки, засобами індивідуального захисту персоналу, який працює з небезпечними відходами, та відповідними інструкціями з техніки безпеки. Спеціально відведені, відповідно обладнані місця (майданчики, складські приміщення) для зберігання небезпечних відходів повинні бути обладнані стаціонарними або пересувними вантажно-розвантажувальними механізмами. Спеціальна тара для збирання, зберігання небезпечних відходів: відходи І класу небезпеки зберігають відповідно до їх агрегатного стану у герметичній тарі (металеві чи поліетиленові діжки, контейнери, цистерни). У міру наповнення тару з відходами закривають герметично кришкою; відходи ІІ класу небезпеки зберігають відповідно до їх агрегатного стану в металевих чи поліетиленових діжках, контейнерах, поліетиленових мішках, пакетах, коробах та інших видах спеціальної тари, що запобігає розповсюдженню небезпечних речовин (інгредієнтів); відходи ІІІ класу небезпеки зберігають у тарі, що забезпечує локалізоване зберігання, дозволяє виконувати вантажно-розвантажувальні та транспортні роботи і виключає розповсюдження у навколишнє природне середовище шкідливих речовин.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, проведеною перевіркою встановлено, зокрема, що складські приміщення та виробничі майданчики не обладнані централізованим або автономним водопостачанням та приточно-витяжною вентиляцією. Виробничі та складські приміщення не укомплектовано засобами протипожежної безпеки, відсутні інструкції з техніки безпеки. Не всі місця зберігання небезпечних відходів вкриті неруйнівним або непроникним покриттям та незахищені від атмосферних опадів, на території підприємства відчутний різких токсичний запах, що подразнює органи дихання та слизові оболонки, на відкритій ділянці підприємства, що не вкрита неруйнівним або непроникним покриттям поруч із відкритими ємностями з не ідентифікованою речовиною, що має характерний різкий токсичний запах подразнюючої дії. На всіх місцях зберігання небезпечних відходів відсутні спеціальні паспорти відходів, в яких зазначається клас небезпеки, найменування, код, кількісний та якісний склад відходів. Крім того, на виробничому майданчику «Дільниця одержання пірокарбону» печі № 1-№4 під інвентарними номерами 9-1 - 9-4 відповідно відсутні, на місці їх встановлення знайдено лише залишки цегли, а на виробничому майданчику «Дільниця із знешкодження небезпечних відходів» доступ до печей під інвентарними номерами 0102-0105 відповідно захаращено мішками з не ідентифікованими відходами та ємностями.

Водночас, вказані обставини позивачем під час судового розгляду не спростовано.

Колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на здійснення ремонтних робі на території, а також провадження слідчих дій, оскільки, як правильно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, Ліцензійними умовами, чи іншими нормативно-правовими актами не передбачено виключень, щодо їх дотримання при діяльності із небезпечними відходами.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи фактичні обставини справи та доведеність відповідачем правомірності винесення оскарженого рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР РЕГЕНЕРАЦІЇ МАСЕЛ» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки передбаченні ст. 212 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 25.02.2016 року.

Головуючий суддя: Бистрик Г.М.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.

Головуючий суддя Бистрик Г.М.

Судді: Межевич М.В.

Сорочко Є.О.