Справа № 802/4180/15-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 лютого 2016 р. Справа № 802/4180/15-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук Ірини Миколаївни,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області

до: фізичної особи ОСОБА_1

про: стягнення заборгованості в розмірі 25 000 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Вінницька об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (далі - Вінницька ОДПІ, позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просить стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1.) заборгованість зі сплати транспортного податку, в сумі 25000,00 грн.

Ухвалою суду від 31.12.2015 року відкрито скорочене провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.01.2016 року адміністративну справу призначено до розгляду за загальними правилами КАС України.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву (вх.№3145) про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.27).

Відповідно до ч. 4 ст.33 КАС України разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідно до положень частини 11 статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Судовий виклик надсилався відповідачу за адресою, зазначеною у довідці адресно-довідкового підрозділу ГУДМС у Вінницькій області (а.с.23). На адресу суду повернувся конверт з відміткою поштового відділення - "за закінченням терміну зберігання" (а.с.25, 26).

Відтак, суд вважає, що ним вжито достатніх заходів для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи з метою реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи достатність наявних у справі доказів суд вважає за можливе провести розгляд і вирішення справи за відсутності сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Встановлено, що контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення №1598-17 форми "Ф" від 17.06.2015 року, відповідно до якого відповідачу було нараховано суму грошового зобов'язання з транспортного податку з фізичних осіб у розмірі 25000,00 грн. (а.с.9).

Зазначене податкове повідомлення-рішення було надіслано рекомендованим листом на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Однак поштове відправлення було повернуто на адресу податкового органу відділом зв`язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.9).

Крім того, Вінницькою ОДПІ було винесено податкову вимогу форми "Ф" від 19.10.2015 року №2545-23, яка також надсилалась відповідачу рекомендованим листом. Поштове відправлення повернулось за аналогічних підстав (а.с.6).

На час розгляду справи судом, доказів оскарження (чи скасування) рішення та вимоги податкового органу відповідачем не надано, заборгованість платника податків у добровільному порядку не сплачена та складає 25000,00 грн. Враховуючи, те що 60 днів з моменту надіслання податкової вимоги №2545-23 від 19.10.2015 року пройшли, позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із позовною заявою про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу перед бюджетом у сумі 25000,00 грн.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п.п.16.1.4 статті 16 ПК України).

Положеннями п.п.20.1.34 п.20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання; (п.п.14.1.175 п.14.1 статті 14 Кодексу).

Згідно положень п.57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Зі змісту статті 58 Податкового кодексу України слідує, що у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Виходячи з вищевикладеного податкове повідомлення-рішення та податкова вимога вважається врученою ОСОБА_2 як платнику податків.

Відповідно до положень підпункту 267.1.1. пункту 267.1 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

Підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Кодексу визначено, що об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів

Згідно ст. 95 ПК України визначають, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 ст.95 ПК України).

Відповідно до відповіді управління ДАІ УМВС України у Вінницькій області від 03.02.2015 року, що міститься в матеріалах справи (а.с. 10), ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля «TOYOTA HIGHLANDER» 2011 року з об'ємом двигуна, що перевищує 3000 см.куб. та періодом використання до 5 років, який зареєстрований 24.04.2013 року та який підлягає оподаткуванню.

Таким чином за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 25000,00 грн. На час розгляду справи вказана сума боргу у добровільному порядку не сплачена, доказів самостійної сплати заборгованості боржником до суду не надано.

Згідно пп.19-1.1.45 п. 19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України до функцій контролюючих органів належить право звертатись до суду у випадках, передбачених законодавством. Відповідно пункту 87.11 статті 87 орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність у податкового органу права на стягнення податкового боргу за даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.ст. 11, 71, 86 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем, а відтак підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 25000,00 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України, у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід.номер НОМЕР_1) до місцевого бюджету податковий борг зі сплати транспортного податку в сумі 25000 (двадцять п'ять тисяч) гривень.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна