Справа № 826/13716/15
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Шостака О.О.,

суддів Желтобрюх І.Л., Мамчура Я.С.,

при секретарі Лебедєвій Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу, без фіксування технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС України, ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича про визнання бездіяльності протиправною, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича про визнання її вкладником ПАТ «БАНК КАМБІО» з належною їй сумою у розмірі 169620,00 грн., отриманою за Договором дарування від 28 вересня 2014 року укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та посвідченого приватним нотаріусом Авдієнком В.П. і зареєстрованого в реєстрі за № 1646; визнання протиправною бездіяльності щодо не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання включити її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо неї як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів знаходить, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.09.2014 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдарований) був укладений договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Авдієнком В.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1644.

Відповідно до умов договору дарування, дарувальник дарує ОСОБА_2 безоплатно та безумовно у власність грошові кошти у розмірі 11000,00 доларів США, які знаходяться на поточному рахунку у ПАТ «БАНК КАМБІО», що на день укладання цього договору за курсом НБУ (12,9088) еквівалентно 141996,80 грн.

22.10.2014 року ОСОБА_4 як представник позивачки звернулася до ПАТ «БАНК КАМБІО» із заявою про відкриття поточного рахунку на ім'я ОСОБА_2

Листом від 19.11.2014 року № 19/2625 банк повідомив заявника про те, що відкриття рахунку на ім'я іншої особи може здійснюватися на підставі довіреності, засвідченої в установленому законодавством порядку, проте, довіреності від ОСОБА_2 не надходило.

Заявою від 21.11.2014 року ОСОБА_4, як представник позивачки, повторно звернулася до ПАТ «БАНК КАМБІО» із заявою про відкриття поточного рахунку та перерахування грошових коштів з рахунку дарувальника на рахунок ОСОБА_2, додавши до заяви нотаріально посвідчену копію довіреності.

Листом від 25.11.2014 року № 19/2679 банк відмовив заявнику у відкритті рахунку, оскільки контролюючими органами зупинено відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам у ПАТ «БАНК КАМБІО».

Так, постановою Правління Національного банку України від 25.09.2014 року №603/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» до категорії проблемних» банк віднесено до категорії проблемних строком на 180 днів. З метою стабілізації діяльності ПАТ «БАНК КАМБІО» та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови та до кінця визначеного строку установлено для банку наступні обмеження в його діяльності, зокрема: не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок процентів; зупинено в банку здійснення таких операцій як відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам; зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків відкритих у ПАТ «БАНК КАМБІО».

На підставі постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 року № 782 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 04.12.2014 року № 140 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», згідно з яким з 05.12.2014 року по 04.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 року № 144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 року № 46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Додусенка В.І. строком на 1 рік з 02.03.2015 року по 01.03.2016 року включно.

Позивач вважаючи, що її протиправно не включили до Переліку вкладників та Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої виходив з того, що звернення позивача до суду є передчасним, оскільки відповідачем не було відмовлено у включенні ОСОБА_2 до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Метою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно частини першої статті 3 та частини першої статті 4 зазначеного Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, основним завданням якого є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої та другої статті 26 Закону фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Отже, з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі якого в подальшому Виконавчою дирекцією Фонду затверджується реєстр вкладників.

Відповідно до положень частини першої статті 34 Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Тимчасова адміністрація запроваджується на строк, що не перевищує три місяці, а для системоутворюючих банків - шість місяців. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Положеннями статті 38 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (частини перша та друга).

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України (частина третя статті).

Уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів (частина четверта).

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Судом першої інстанції встановлено, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на тимчасову адміністрацію на підставі наказу від 17.02.2015 року № 157 вирішено здійснити в ПАТ «БАНК КАМБІО» перевірку документів, пов'язаних з укладенням банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки третіх осіб, у зв'язку із чим була створена комісія з перевірки вкладів фізичних осіб.

За результатами роботи вказаної комісії 27.02.2015 року складено протокол, яким виявлено, зокрема, безготівкове перерахування грошових коштів з банківських рахунків фізичних осіб на банківські рахунки фізичних осіб в ПАТ «БАНК КАМБІО» у серпні - вересні 2014 року. У зв'язку із наведеним запропоновано уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Додусенку В.І. тимчасово обмежити здійснення банком на час тимчасової адміністрації операцій щодо виплат коштів вкладникам.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, договір дарування від 27.09.2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений вже після винесення Правлінням Національного банку України постанови від 25.09.2014 року № 603/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» до категорії проблемних».

Також, як вірно зазначено судом першої інстанції, із заявою про відкриття поточного рахунку на ім'я ОСОБА_2 ОСОБА_4 як її представник зверталася 19.10.2014 року та 25.11.2014, тобто в період дії вищевказаної постанови Правління Національного банку України від 25.09.2014 року № 603/БТ, якою, зокрема, було заборонено здійснення таких операцій в банку, як відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам; зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків відкритих у ПАТ «БАНК КАМБІО», а також встановлено обмеження у вигляді не допущення проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що листом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенка В.І. від 02.04.2015 року № 19/1043 позивачці не було відмовлено у включенні її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а повідомлено про те, що використання коштів, що знаходяться на рахунках обмежено та після здійснення ретельної перевірки всіх обставин будуть вжиті заходи щодо розблокування та включення позивача до відповідного реєстру.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального права, дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а її доводи спростовуються вище наведеним.

Згідно зі ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя Шостак О.О.

Судді: Желтобрюх І.Л.

Мамчур Я.С