Справа № П/811/920/15.
Суддя: О.В. Кравчук
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД -------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року Справа № П/811/920/15.

провадження № 2-ап/811/64/15

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравчук О.В. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача - Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області

про визнання дій (бездіяльності) протиправними, скасування податкової вимоги та зобов'язати вчинити певні дії.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Знам'янської ОДПІ у Кіровоградській області №Ф26-25 до самозайнятої особи - ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, штрафу та пені в розмірі 2125,85 грн.

- визнати дії Знам'янської ОДПІ у Кіровоградській області щодо формування податкової вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф26-25 до самозайнятої особи - ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, штрафу та пені в розмірі 2125,85 грн. - неправомірними;

- зобов'язати Знам'янську ОДПІ у Кіровоградській області здійснити повернення позивачу переплачених коштів в розмірі 2125,85 грн., що були внесені на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф26-25.

Позовні вимоги ґрунтуються на твердженнях про те, що вимога №Ф26-25 від 04 лютого 2015 року про сплату боргу (недоїмки) винесена податковим органом безпідставно та передчасно. З метою уникнення негативних для себе наслідків, ОСОБА_1 сплатила 2125,85 грн. на виконання такої вимоги. Проте, відповідач, визнавши таку вимогу відкликаною, не повернув позивачеві сплачені кошти за її заявою.

Відповідач позовних вимог не визнав та у письмових запереченнях проти позову вказав, зокрема, що податкова вимога №Ф26-25 від 04 лютого 2015 року на суму 2125,85 грн. наразі вважається відкликаною, оскільки внаслідок некоректної роботи програми АІС "Податковий блок" на центральному рівні відбулось передчасне нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску у розмірі 2125,85 грн. Разом з тим, відповідач наголосив, що станом на 01 травня 2015 року за рахунок сплачених на виконання такої вимоги коштів повністю погашені суми єдиного внеску позивача за 2014 рік. За таких умов, з огляду на відсутність предмету спору, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.93).

З огляду на подання сторонами клопотань про розгляд справи без їх участі, суд на підставі частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу у письмовому провадженні (а.с.101,107).

Розглянувши у письмовому провадженні подані позивачем і представником відповідача документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно і неупереджено оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Знам'янській об'єднаній державній податковій інспекції як самозайнята особа - платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.32).

04 лютого 2015 року Знам'янською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Кіровоградській області на підставі статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" було винесено вимогу №Ф-26-25 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 2125,85 грн. з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (а.с.9).

16 лютого 2015 року ОСОБА_1 сплатила визначену вказаною вимогою суму єдиного внеску у розмірі 2125,85 грн. (а.с.8).

Проте, виявивши, що така вимога винесена передчасно, 18 лютого 2015 року позивач звернулась із скаргою до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якій просила скасувати вимогу №Ф-26-25 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 2125,85 грн. з єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та повернути сплачену на підставі такої вимоги суму коштів (а.с.5).

Листом від 24 лютого 2015 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що у зв'язку з некоректною роботою програми АІС «Податковий блок» на центральному рівні ДФС України відбулось передчасне помилкове нарахування єдиного соціального внеску за 2014 рік: при терміні нарахування суми 3381,20 грн. в травні 2015 року, таке нарахування відбулось 15 січня 2015 року. Таким чином, зазначив відповідач, податкова вимога №Ф-26-25 від 04 лютого 2015 року є відкликаною (а.с.4).

Головне управління ДФС у Кіровоградській області 12 березня 2015 року за результатами розгляду вищевказаної скарги прийняло рішення №33/ФОП/11-28-10-01-08, в якому повідомило, що Знам'янською ОДПІ дійсно передчасно нараховано позивачеві єдиний внесок, а отже - неправомірно сформована та виставлена вимога про сплату недоїмки. Водночас, Головне управління ДФС наголосило на відсутності предмету оскарження, оскільки вимога Знам'янської ОДПІ від 04 лютого 2015 року №Ф-26-25 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 2125,85 грн. є відкликаною.

Стосовно повернення сплачених коштів Головне управління ДФС у Кіровоградській області зазначило, що повернення коштів здійснюється на підставі заяви платника, у якій зазначаються обов'язкові реквізити, визначені пунктом 5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого Наказом міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року №450 (а.с.6-7).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI (далі також - Закон).

Водночас, частиною четвертою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, згідно підпункту 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об'єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Згідно абзаців 1 - 4 частини першої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов'язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Загальні положення щодо порядку направлення (вручення) та відкликання податкових вимог встановлені статтями 59 і 60 Податкового кодексу України.

Так, згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Разом з тим, станом на час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затверджена Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року №455, пунктом 6.4. якої передбачено, що вимога про сплату боргу формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з карток особових рахунків платників за формою згідно з додатком 4 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 5 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

У розумінні пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Матеріалами справи не підтверджене виникнення у позивача недоїмки на день виставлення податковим контролюючим органом спірної вимоги.

Крім того, сам відповідач наголошує на автоматичному формуванні вимоги у зв'язку з некоректною роботою програми АІС «Податковий блок» та не спростовує факту відсутності у ОСОБА_1 недоїмки станом на час виставлення спірної вимоги.

Разом з тим, суд не погоджується з твердженням відповідача, що оскаржувана вимога є відкликаною з огляду на самостійне погашення боргу платником (а.с. 108).

В силу пункту 60.2 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.1 пункту 60.1 цієї статті, податкова вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу в повному обсязі.

Згідно з пунктом 60.3 статті 60 Податкового кодексу України у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Як зазначено у пункті 60.5 статті 60 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Пунктом 60.3 статті 60 Податкового кодексу України, встановлено, що у випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення - рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення - рішення або податкової вимоги.

Так само, згідно пункту 6.7.вказаної Інструкції вимога вважається відкликаною, якщо: сума боргу самостійно погашається платником; орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу внаслідок її узгодження або оскарження; вимога органу доходів і зборів про сплату боргу скасовується чи змінюється судом (господарським судом); борг списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону; є рішення суду на стягнення відповідних сум боргу, що зазначені у вимозі.

При цьому, за змістом вказаного положення Інструкції, у випадку, скасування органом доходів і зборів раніше зазначеної суми боргу, вимога вважається відкликаною з дня прийняття органом доходів і зборів відповідного рішення.

З огляду на встановлені вище обставини щодо відсутності у ОСОБА_1 боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на час виставлення вимоги, немає правових підстав стверджувати про самостійне погашення такого боргу позивачем, а відтак - і про відкликання спірної вимоги.

Крім того, повідомивши ОСОБА_1 про відкликання податкової вимоги у зв'язку із помилковим її формуванням, відповідач не надав доказів прийняття відповідного рішення у відповідності до вимог пункту 60.3 статті 60 Податкового кодексу України та пункту 6.7 Інструкції.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що з метою захисту прав та інтересів позивача вимога про сплату боргу (недоїмки) від №Ф26-25 від 04 лютого 2015 року має бути визнана протиправною та скасована.

Водночас, позовна вимога позивача про визнання дій Знам'янської ОДПІ у Кіровоградській області щодо формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф26-25 протиправними задоволенню не підлягає, оскільки охоплюється вимогою про визнання протиправним та скасування рішення суб'єкта владних повноважень, прийнятого за наслідками таких дій, а самі по собі дії контролюючого органу щодо виставлення вимоги не створили для позивача юридичних наслідків у вигляді виникнення, зміни чи припинення прав, інтересів або обов'язків.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Знам'янської ОДПІ у Кіровоградській області здійснити повернення позивачу переплачених коштів в розмірі 2125,85 грн., що були внесені на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф26-25, суд зазначає таке.

Згідно статті 43 Податкового кодексу України, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов'язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п'яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Згідно пункту 5 Порядку зарахування в рахунок майбутніх платежів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування або повернення надміру та/або помилково сплачених коштів, затвердженого наказом Міністерства Доходів і зборів України від 09.09.2013р. №450 (далі - Порядок №450), повернення коштів у випадках, передбачених пунктом 4 цього Порядку (окрім випадку надходження до органу доходів і зборів рішення суду про визнання безпідставним стягнення ним з юридичних і фізичних осіб сум єдиного внеску та/або застосованих фінансових санкцій), здійснюється виключно на підставі заяви платника про повернення надміру або помилково сплачених коштів, яка подається в довільній формі до органу доходів і зборів.

У заяві обов'язково зазначаються: найменування платника (суб'єкта господарювання); код ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи; реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер), або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті); місцезнаходження та номер контактного телефону; причини повернення коштів; сума коштів, що підлягає поверненню; напрям перерахування коштів із зазначенням реквізитів рахунка одержувача коштів.

До заяви платник обов'язково додає оригінал або завірену ним копію розрахункового документа (квитанцію, платіжне доручення тощо), який підтверджує сплату коштів на рахунок відповідного органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 6 Порядку №450, структурний підрозділ органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, одержавши від платника заяву, у строк не більше п'яти робочих днів проводить перевірку викладених у ній даних та у разі необхідності вимагає від платника та його посадових осіб надання додаткових документів, інформації та пояснень.

У разі наявності у платника єдиного внеску заборгованості зі сплати єдиного внеску або фінансових санкцій за іншими рахунками, повернення надміру або помилково сплачених коштів здійснюється після погашення платником такої заборгованості.

У разі відмови в задоволенні заяви, платнику єдиного внеску структурним підрозділом органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, надається (надсилається) повідомлення за підписом посадової особи органу доходів і зборів із зазначенням причин відмови.

У разі задоволення заяви, заява з відміткою про підтвердження повернення надміру або помилково сплачених коштів структурного підрозділу органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, передається до координаційно-моніторингового підрозділу для підготовки висновку.

Згідно пункту 7 Порядку №450, координаційно-моніторинговий підрозділ органу доходів і зборів у строк не більше ніж три робочих дні з дня отримання заяви з відміткою структурного підрозділу органу доходів і зборів, на який покладено функцію адміністрування єдиного внеску, про підтвердження повернення надміру або помилково сплачених коштів, на підставі даних інтегрованих карток платників готує висновки за формою, наведеною у додатку 1, та два примірники Реєстру висновків про повернення надміру або помилково сплачених коштів (далі - Реєстр висновків) за формою, наведеною у додатку 2. Висновки реєструються в журналі обліку висновків про повернення надміру або помилково сплачених коштів єдиного внеску за формою, наведеною у додатку 3, та протягом одного робочого дня від дати реєстрації передаються до підрозділів фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку органу доходів і зборів згідно з Реєстром висновків для підготовки розрахункових документів.

Відповідно до пункту 8 Порядку, на підставі висновку у строк не пізніше ніж три робочих дні з дня отримання Реєстру, до якого включено такий висновок, підрозділ фінансово-економічної роботи та бухгалтерського обліку органу доходів і зборів здійснює повернення надміру або помилково сплачених коштів з рахунку, на який їх було сплачено, шляхом оформлення розрахункових документів та направлення їх відповідним органам Казначейства.

Органи Казначейства на підставі розрахункових документів органу доходів і зборів перераховують кошти за належністю за рахунок поточних надходжень за день з відповідних рахунків органу доходів і зборів.

Повернення коштів здійснюється на рахунки платників єдиного внеску, відкриті в банках або органах Казначейства, зазначені в заяві платника. Платникам, які сплатили кошти готівкою, повернення коштів здійснюється на рахунки, вказані у заяві платника.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 лютого 2015 року ОСОБА_1 сплатила єдиний внесок в сумі 2125,85 грн. на виконання вимоги №Ф26-25, а отже, у розумінні підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, такі кошти є надміру сплаченими грошовими зобов'язаннями позивача (а.с.8 на звороті).

Виявивши, що таку суму коштів сплачено на виконання помилково винесеної вимоги, позивач у скарзі від 18 лютого 2015 року вимагала, зокрема, повернення сплаченої суми (а.с. 5).

У контексті вищевказаних положень Податкового кодексу України та Порядку №450 суд вважає, що така вимога ОСОБА_1 мала бути розцінена відповідачем як заява про повернення надміру сплачених коштів та, відповідно, мати правові наслідки у вигляді вчинення контролюючим органом дій, спрямованих на таке повернення.

Проте, відповідач фактично проігнорував таку заяву позивача, зарахувавши 30 квітня 2015 року сплачені відповідно до квитанції від 16 лютого 2015 року №13221372 кошти як самостійно визначений ОСОБА_1 єдиний внесок за 2014 рік (а.с.93).

Зважаючи на викладене, беручи до уваги те, що на час звернення позивача із заявою про повернення надміру сплачених коштів такі кошти не були перераховані в рахунок погашення майбутніх зобов'язань ОСОБА_1, суд вважає за необхідне зобов'язати Знам'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області вчинити дії щодо повернення ОСОБА_1 надміру сплачених коштів в розмірі 2125,85 грн., сплачених на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф26-25 від 04 лютого 2015 року.

З урахуванням з'ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

На підставі частин першої, третьої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України здійснені позивачем та документально підтверджені судові витрати (судовий збір, а.с. 14, 14а) присуджуються ОСОБА_1 відповідно до задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Керуючись статтями 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області №Ф26-25 від 04 лютого 2015 року до самозайнятої особи - ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне страхування, штрафу та пені в розмірі 2125,85 грн.

Зобов'язати Знам'янську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Кіровоградській області вчинити дії щодо повернення ОСОБА_1 надміру сплачених коштів в розмірі 2125,85 грн., сплачених на виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф26-25 від 04 лютого 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Присудити ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 219,24 грн (двісті дев'ятнадцять гривень, двадцять чотири копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Знам'янської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області.

Постанова суду набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд в десятиденний строк з дня отримання копії цієї постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.В. Кравчук