Справа № 600/506/15а,2а/600/38/15
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 р. Справа № 876/8209/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Яворського І. О., Кухтея Р. В.;

за участю секретаря судового засідання - Мельничук Б. Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2015 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 12 від 18 лютого 2015 року з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах; визнати протиправними дії щодо відмови управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати позивачу пільговий стаж з 01 серпня 1986 року по 01 вересня 2003 року та з 02 вересня 2003 року по 30 березня 2007 року до стажу роботи, що дає право позивачу на пільговий стаж з 01 серпня 1986 року по 15 грудня 1992 року та з 30 жовтня 1996 року по 14 березня 2000 року та одночасно з 11 січня 2002 року по 30 березня 2007 року, який не був врахований при винесенні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та зарахувати йому пільговий стаж з 01 серпня 1986 року по 30 березня 2007 року; зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Козівському районі Тернопільської області зарахувати йому трудовий стаж роботи електрогазозварювальником з 01 серпня 1986 року по 15 грудня 1992 року та з 30 жовтня 1996 року по 14 березня 2000 року та одночасно з 11 січня 2002 року по 30 березня 2007 року та одночасно врахувати стаж підтверджений комісією, тобто в загальному з 01 серпня 1986 року по 30 березня 2007 року, що дає право на пільгову пенсію та призначити йому пенсію з часу настання пенсійного пільгового віку з 15 жовтня 2014 року (з урахуванням доповнення позовної заяви).

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що позивач досягнув відповідного віку, у нього наявний необхідний стаж роботи, відтак відмова у призначенні пільгової пенсії є неправомірною.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 05 травня 2015 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії передано для розгляду до Козівського районного суду Тернопільської області.

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2015 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області № 12 від 18 лютого 2015 року з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Визнано протиправними дії щодо відмови управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та зобов'язано зарахувати ОСОБА_1 пільговий стаж з 01 серпня 1986 року по 01 вересня 2003 року та з 02 вересня 2003 року по 30 березня 2007 року до стажу роботи, що дає право ОСОБА_1 на пільговий стаж з 01 серпня 1986 року по 15 грудня 1992 року та з 30 жовтня 1996 року по 14 березня 2000 року та одночасно з 11 січня 2002 року по 30 березня 2007 року, який не був врахований при винесенні рішення Головного управління Пенсійного фонду та зарахувати йому пільговий стаж з 01 серпня 1986 року по 30 березня 2007 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Козівському районі Тернопільської області зарахувати ОСОБА_1 трудовий стаж роботи електрогазозварювальником з 01 серпня 1986 року по 15 грудня 1992 року та з 30 жовтня 1996 року по 14 березня 2000 року та одночасно з 11 січня 2002 року по 30 березня 2007 року та одночасно врахувати стаж підтверджений комісією, тобто в загальному з 01 серпня 1986 року по 30 березня 2007 року, що дає право на пільгову пенсію та призначити йому пенсію з часу настання пенсійного пільгового віку з 15 жовтня 2014 року.

Зазначену постанову мотивовано тим, що право позивача на пільгову пенсію підтверджується записами в трудовій книжці, показаннями свідків, що працювали з позивачем.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідачем - управлінням Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області, подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного адміністративного суду, в якій висловлено прохання скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 41 та ч. 4 ст. 196 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Встановлено, що 14 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заяву позивача з додатками управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області направило на розгляд комісії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 18 лютого 2015 року № 12 ОСОБА_1 підтверджено період роботи з 15 грудня 1992 року по 30 жовтня 1996 року та з 14 березня 2000 року по 11 січня 2002 року.

Згідно підтвердженого комісією стажу, період роботи електрогазозварником становить 5 років 8 місяців 14 днів.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу електрогазозварником 3-го розряду в підрозділ ПМК-2 в «Тернопільспецсільгоспмонтаж», в подальшому ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» з 01 серпня 1986 року по 30 червня 2007 року, що підтверджується записами в трудовій книжці позивача.

Також встановлено, що позивач працював на посаді електрогазозварником 5 розряду в дочірньому підприємстві ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» (ВАТ «ТАСМа») з 02 вересня 2003 року по 30 березня 2007 року (3 роки 6 місяців), що засвідчують відповідні записи у трудовій книжці (а.с.14-16).

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, з подальшими змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2006 року № 920, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В трудовій книжці ОСОБА_1 є всі відповідні записи, що підтверджують стаж роботи, а надання інших документів, в такому випадку, не передбачено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали введення в дію цього Закону (01.01.1992 року) на роботах із шкідливими важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються-особам, які мають на день введення в дію цього закону повний стаж на зазначених роботах, - відповідно до вимог за віком та стажем встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР 22 серпня 1956 року № 1173, що був чинним на час роботи позивача в ПМК-1 треста «Тернопільспецсільхозмонтаж» передбачено посади електрогазозварювальників та їх підручних та газозварювальників та їх підручних.

Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою КМУ від 11 березня 1994 № 162, що був чинним на час роботи ОСОБА_1 в СПМК-2 яке було потім ДК СПМК-1 ВАТ «Тернопільагроспецмонтаж» з 1986 року по 30 березня 2007 року, також передбачено посаду електрогазозварювальника.

Слід зазначити, що Державний класифікатор України - класифікатор професій ДК 003-95, чинний від 01 січня 1996 року містить назву професії «Електрогазозварник», яка і зазначена в трудовій книжці ОСОБА_1 в період роботи з 01 серпня 1986 року і на час звільнення 30 березня 2007 року.

Отже, підстав стверджувати про відсутність стажу роботи за період з 01 серпня 1986 року по 30 березня 2007 року на посаді електрогазозварювальника, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідачів не було.

Статтею 46 Конституції України зазначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на збереження їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття від незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств і організацій. Тому отримання права отримати пенсії в Україні є Конституційним правом громадянина України.

Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист, зокрема права на отримання пільгової пенсії.

Оскільки Конституція України встановлює рівність прав громадян України та отримання пенсій не залежно від місця їх проживання, кожен субєкт владних повноважень, зокрема Пенсійний фонд, повинні керуватись цими положеннями, як такими що мають вищу юридичну силу, при прийнятті рішень щордо нарахування та виплати пенсії громадянам України.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області про визнання незаконними та скасування рішення комісії № 12 від 18 лютого 2015 року з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах, підлягають до задоволення.

Узагальнюючи викладене, суд апеляційної інстанції переконаний, що судом першої інстанції надано належну оцінку наявним у справі доказам, а їх достатня кількість та взаємний зв'язок у сукупності дали змогу суду першої інстанції зробити вірний висновок про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції визнає, що судом першої інстанції, при вирішенні даного публічно-правового спору, правильно встановлено обставини справи та ухвалено законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, постанова суду першої інстанції ґрунтується на повно, об'єктивно і всебічно з'ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 41, 158-160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Козівському районі Тернопільської області - залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 01 липня 2015 року в справі № 600/506/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України, протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у випадку коли, відповідно до частин 3 та 7 ст. 160 КАС України, складення ухвали в повному обсязі відкладено - з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя: С. П. Нос

Судді: І. О. Яворський

Р. В. Кухтей

Ухвалу складено в повному обсязі 23 лютого 2016 року.