Справа № 815/2458/15
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/2458/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

представника апелянта - Клос А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Торговий дім «Українська Рибна компанія» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року приватне підприємство «Торговий Дім «Українська Рибна компанія» (далі - ПП ТД «Українська Рибна компанія») звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 16 квітня 2015 року, яким визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання всього в сумі 27 245,16 грн. (основний платіж - 21 796,13 грн., штрафні санкції - 5 449,03 грн.).

В обґрунтування позову зазначено про безпідставність висновку контролюючого органу щодо заявлення декларантом під час декларування товару в митній декларації неправдивих відомостей про його вартість.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення № від 16 квітня 2015 року.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС в Одеській області ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та просить постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Представник позивача в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, неприбуття у судове засідання сторони, належним чином повідомленої про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

З'ясувавши обставини справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у квітні 2012 року ПП ТД «Українська Рибна компанія» (Покупець) та «PESQUERAS CRISMARDI S.L.» (Іспанія) (Постачальник) уклали контракт № 0304/2012 dd03.04.2012, відповідно до умов якого Постачальник поставляє, а Покупець купує на умовах цього контракту, протягом усього строку його дії, свіжоморожену та охолоджену рибу різних видів, морепродукти та інші продукти харчування, що в подальшому іменуються «Товар», вид, асортимент, і кількість якого зазначається у специфікаціях та/або інвойсах, які є невід'ємною частиною даного контракту. Товар може оплачуватися як в Доларах так і в Євро, що передбачено даним контрактом.

05 грудня 2013 року на виконання умов даного контракту та з метою митного оформлення товару (риба морська свіжоморожена) до Південної митниці Міндоходів були подані митна декларація № 500060703/2013/006872, в якій визначена фактурна вартість товару - 51 006,72 дол. США та необхідні для митного оформлення документи, серед яких зовнішньоекономічний контракт від 03 квітня 2012 року та інвойс від 13 вересня 2013 року № 229/13, в якому вартість товару була зазначена 51 006,72 дол. США (а.с.61, 68).

Митним органом було проведено митне оформлення вказаного товару за резервним методом та випущено товар у вільний обіг.

Управління ризиків та протидії митним правопорушенням Одеської митниці ДФС отримало, на свій запит, відповідь від митних органів Королівства Іспанія щодо товарів, які переміщувались від компанії «PESQUERAS CRISMARDI S.L.» за експортною декларацією №13ЕS0661 та встановило невідповідність інформації про валюту розрахунку за товари, а саме: митним органам Іспанії було заявлено - Євро, а в Україні - дол. США (а.с.57).

Так, листом Національного бюро інспекції та розслідувань митних органів Іспанії від 14 листопада 2014 року було направлено експортну митну декларацію, де зазначена вартість товару саме в Євро (а.с.59-60).

Після інформування митних органів Королівства Іспанія про допущену помилку у зазначенні валюти платежу, 30 січня 2015 митницею Віго (Іспанія), якою здійснювалось митне оформлення товару, виправлено допущену помилку в електронній експортній декларації і замінено вартість товару в Євро на вартість товару в дол. США, що підтверджується відповідним листом компанії SUFLENORSA ADUANAS, S.L. (а.с.115).

Відповідно до листа від цієї ж дати, податкової служби Іспанії (відділення у м. Віго) вбачається внесення змін до експортної декларації №13ЕS0661 з Євро на дол. США (а.с.104).

12 березня 2015 року, відповідачем проведено документальну невиїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України за митною декларацією від 05 грудня 2013 року.

За результатом даної перевірки ГУ ДФС в Одеській області складено акт від 31 березня 2015 року № 17/15-32-22-07-13/37060201.

Перевіркою встановлено, порушення п. 2 ч.2 ст. 52 Митного кодексу України в частині надання недостовірних відомостей про товар, що призвело до заниження митної вартості товару та несплату в повному обсязі до бюджету податку на додану вартість в сумі 21 796,13 грн..

Так, у графі 22 експортної декларації (Іспанія) фактурна вартість товару зазначена 51006,72 Євро, що відрізняється від числового значення фактурної вартості заявленої декларантом у графі 22 митної декларації від 05 грудня 2013 року, в якій зазначено 51 006,72 дол. США, тому, беручі до уваги курсову різницю між дол. США та Євро, платник податку повинен був сплатити податок на додану вартість в сумі 110 820,28 грн.

На підставі виявленого порушення, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16 квітня 2015 року № , яким позивачу визначено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб'єктами господарювання за основним платежем на 21 796,13 грн. та за штрафними санкціями на 5 449,03 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та відповідно скасовуючи спірне податкове повідомлення-рішення, суд першої інстанції виходив із того, що вказана ціна товару в Євро є виключно технічною помилкою, яка була належним чином виправлена митним органом Іспанії та внесено відповідні зміни до електронної митної декларації.

Також суд зазначив, що листи Постачальника (відправника) товару підтверджують, що розрахунки проводились у валюті дол. США, а також про це свідчать платіжні доручення.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова позиція суду першої інстанції, яка викладена у судовому рішенні, відповідає вимогам ст.159 КАС України, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 54.3.2, 54.3.6 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України, контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов'язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Частина 1 ст. 52 Митного кодексу України передбачає, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Положеннями статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у 5, 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як було встановлено вище, позивачем при декларуванні товару зазначено його вартість в дол. США та подано відповідні документи згідно ст.53 Митного кодексу України, в тому числі інвойс, який містить вартість товару в дол. США.

Аналіз документів, поданих декларантом для митного оформлення товару, свідчить про правильність висновку суду першої інстанції про те, що зазначення в експортній декларації митної вартості товару в Євро є технічною помилкою.

Про те, що вартість товару була дійсно в дол. США свідчить лист постачальника «PESQUERAS CRISMARDI S.L.» від 04 лютого 2015 року про те, що взаєморозрахунки проводились в дол. США, загальна сума інвойсу склала 51 006,72 дол. США (а.с.32).

Зазначене також підтверджується платіжним дорученням про сплату за поставлений товар № 166 від 06 вересня 2013 року на перерахування на користь постачальника суми передплати в розмірі 10 175,00 дол. США та платіжним дорученням № 219 від 16 жовтня 2013 року на перерахування суми передплати у розмірі 40 831,72 дол. США., тобто на загальну суму 51 006,72 дол. США (а.с.33-34).

Представник апелянта в апеляційній скарзі зазначає, що експортна митна декларація відправника товару після внесення вказаних змін не була направлена на адресу Південної митниці Міндоходів для відома та врахування при проведенні наступних перевірок.

Оцінюючи даний довід апелянта, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач, доказуючи правильність декларування товару, з власної ініціативи, звернувся до компетентних органів щодо виправлення помилки.

До суду першої інстанції ним були надані докази щодо виправлення технічної помилки, які були отримані через мережу Інтернет з офіційних сайтів компетентних органів.

Якщо суб'єкт владних повноважень вважає, що отримана позивачем через мережу Інтернет інформація є недостовірною, він повинен був її спростувати шляхом отримання іншої офіційної інформації від відповідних компетентних органів.

Колегія суддів вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які свідчать про те, що фактурна вартість товару була визначена саме в дол. США.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 06 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Торговий Дім «Українська Рибна компанія» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з моменту виготовлення повного тексту судового рішення.

Доповідач - суддя І.О.Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя І.П. Косцова