Справа № 805/82/16-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

805/82/16-а

Україна

Донецький окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р. Справа № 805/82/16-а

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд в складі: головуючого судді – Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП”

до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області

про визнання дій щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість протиправними, зобов’язання поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП”, як платника податку на додану вартість,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” (далі – Позивач або Товариство) звернулося до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області (далі – Відповідач або Податковий орган) про визнання дій щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість протиправними, зобов’язання поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП”, як платника податку на додану вартість/а.с.4-5/.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до отриманої відповіді податкового органу, підставою для анулювання свідоцтва платника ПДВ стало отримання заяви платника податку на додану вартість про анулювання реєстрації особи, як платника податку на додану вартість. Позивач, заяв про анулювання реєстрації особи, як платника податку на додану вартість до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області не подавав. Вважає, що Відповідач перевищив свої повноваження, передбачені нормами чинного законодавства. Просив суд визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області, щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” (код ЄДРПОУ 39219833) та зобов’язати Державну податкову інспекцію у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” (код ЄДРПОУ 39219833), як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації до Реєстру платників податку на додану вартість.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі у підтримав заявлений позов і просив суд задовольнити позов /а.с.18/.

Представник Відповідача у судове засідання не з’явився, про день час та місце судового розгляду повідомлений належним чином /а.с.30/. Надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника податкового органу у порядку письмового провадження /а.с.31/ та письмові заперечення проти позову у яких зазначив, що Позивачем надано заяву про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, яку надати суду не має можливості у зв’язку із зменшенням штатної чисельності і при переміщенні до іншого приміщення відповідної заяви не знайдено. Крім того зазначає, що рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства не приймалось, у зв’язку із чим просить суд відмовити у задоволенні позову /а.с.34-38/.

Відповідно до приписів ч.2 ч.4 ст.128 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Відповідач – Державна податкова інспекція у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області діє на підставі положення про Державну фіскальну службу України та керується Податковим кодексом України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, Відповідач у справі - суб'єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

13 травня 2015 року Державною податковою інспекцією у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області анулювано реєстрацію платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” відповідно до п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України/а.с.43/.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням та діями податкового органу, позивач звернувся до суду із даним позовом.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України органи державної влади зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, порядок адміністрування податків та зборів, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю визначені Податковим кодексом України.

У відповідності до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятого рішення, своїх дій з наступних підстав.

Відносини, які виникають у сфері обліку платників, зокрема платників податку на додану вартість, регулюються Конституцією України, Податковим Кодексом України (далі – ПКУ), Законом України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців» із змінами та доповненнями (далі – Закон №755), Порядком обліку платників податків, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (зі змінами) (далі – Порядок №1588), Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130 (зі змінами) (далі – Положення №1130) та іншими правовими актами.

З матеріалів справи встановлено, що листом від 05.01.2016р. вих.№02-01-2016 Позивач звернувся до Податкового органу за роз’ясненнями, щодо підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ, оскільки не отримував від нього відповідних рішень/а.с.42/.

Ухвалою суду від 01 лютого 2016 року було зобов’язано Державну податкову інспекцію у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області надати суду заяву ТОВ “ІМЕКСГРУПП” про анулювання реєстрації платника ПДВ та відповідне рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ “ІМЕКСГРУПП”/а.с.28/. Вказана ухвала була отримана Відповідачем 05 лютого 2016 року, про що свідчить відповідне поштове повідомлення /а.с.39/.

Однак, вимоги суду були проігноровані Відповідачем.

У запереченнях на позовну заяву, Податковий орган вказує на те, що Позивачем було подано заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ, проте надати її суду не має можливості. Крім того, Відповідач вказує, що рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ “ІМЕКСГРУПП” не приймалось /а.с.34-38/.

Суд не може прийняти до уваги твердження наведені Відповідачем у його запереченнях проти позову, оскільки вони спростовуються доказами, що містяться в матеріалах даної справи.

Також дана обставина підтверджується, відповідним витягом із Реєстру платників податку на додану вартість наданим представником Відповідача у судовому засіданні, що відбулося 01 лютого 2016 року /а.с.24/.

Позивач зазначає, що ним не подавалась відповідна заява для припинення реєстрації платника ПДВ із власної ініціативи, а Відповідач стверджує протилежне, однак не надає відповідного підтвердження.

З огляду на що суд вважає, що заява про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ “ІМЕКСГРУПП” до податкового органу не подавалась.

Реєстрація особи як платника податку на додану вартість та анулювання такої реєстрації регулюється положеннями статей 180-184 розділу V Податкового кодексу України та Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130, (далі – Положення 1130).

Так, відповідно до п.184.1 ст.184 Податкового кодексу України Реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо:

а) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку протягом попередніх 12 місяців, подала заяву про анулювання реєстрації, якщо загальна вартість оподатковуваних товарів/послуг, що надаються такою особою, за останні 12 календарних місяців була меншою від суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу, за умови сплати суми податкових зобов'язань у випадках, визначених цим розділом;

б) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, прийняла рішення про припинення та затвердила ліквідаційний баланс, передавальний акт або розподільчий баланс відповідно до законодавства за умови сплати суми податкових зобов'язань із податку у випадках, визначених цим розділом;

в) будь-яка особа, зареєстрована як платник податку, реєструється як платник єдиного податку, умова сплати якого не передбачає сплати податку на додану вартість;

г) особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту;

ґ) установчі документи будь-якої особи, зареєстрованої як платник податку, визнані рішенням суду недійсними;

д) господарським судом винесено ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута;

е) платник податку ліквідується за рішенням суду (фізична особа позбувається статусу суб'єкта господарювання) або особу звільнено від сплати податку чи її податкову реєстрацію анульовано (скасовано, визнано недійсною) за рішенням суду;

є) фізична особа, зареєстрована як платник податку, померла, її оголошено померлою, визнано недієздатною або безвісно відсутньою, обмежено її цивільну дієздатність;

з) припинено дію договору про спільну діяльність, договору управління майном, угоди про розподіл продукції (для платників податку, зазначених у підпунктах 4, 5 і 8 пункту 180.1 статті 180 цього Кодексу) або закінчився строк, на який утворено особу, зареєстровану як платник податку.

Згідно пунктів 5.3-5.4 Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014року за №1130, анулювання реєстрації за ініціативою платника ПДВ може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах “а” – “з” пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти “а” – “з” пункту 5.1 цього розділу).

Для анулювання реєстрації платник ПДВ подає до контролюючого органу за місцем перебування на обліку заяву про анулювання реєстрації платника ПДВ за формою № 3-ПДВ (додаток 3).

Якщо в заяві про анулювання реєстрації не зазначені обов'язкові реквізити, надані недостовірні або неповні дані, її не скріплено печаткою заявника (за наявності), не підписано заявником (для фізичних осіб), відповідальною особою заявника (для юридичних осіб) чи особою, яка має документально підтверджене повноваження щодо підпису такої заяви від особи, яка прийняла рішення про анулювання реєстрації платником ПДВ, то в десятиденний строк від дня отримання заяви контролюючий орган звертається до особи з письмовою пропозицією надати нову заяву про анулювання реєстрації (із зазначенням підстав неприйняття попередньої).

Рішення про анулювання реєстрації за заявою платника ПДВ приймається контролюючим органом протягом 10 календарних днів. Дані про розгляд заяви та анулювання реєстрації платника ПДВ уносяться до журналу анулювання реєстрації платників податку на додану вартість за формою № 3-РЖ (додаток 4).

Контролюючий орган анулює реєстрацію особи як платника ПДВ, що подав заяву про анулювання реєстрації, якщо встановить, що він відповідає вимогам пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, та за умови проведення розрахунків із бюджетом за податковими зобов'язаннями останнього податкового періоду для випадків, визначених підпунктами “а”, “б” цього пункту Кодексу. Дата анулювання реєстрації визначається згідно з пунктом 5.11 цього розділу.

Про анулювання реєстрації платника ПДВ контролюючий орган письмово повідомляє особу протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації.

У разі відсутності законних підстав для анулювання реєстрації платника ПДВ або якщо особа відповідає критеріям, згідно з якими реєстрація платником ПДВ є обов'язковою, контролюючим органом протягом 10 календарних днів після надходження заяви платника ПДВ про анулювання реєстрації надається письмове пояснення (відмова в анулюванні реєстрації).

У разі якщо платником ПДВ, яким подано заяву про анулювання реєстрації у випадках, визначених підпунктами “а”, “б” пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, не проведено розрахунків із бюджетом за податковими зобов'язаннями останнього податкового періоду, контролюючий орган протягом 10 календарних днів після надходження заяви платника ПДВ про анулювання реєстрації звертається до особи з письмовою пропозицією надати нову заяву про анулювання реєстрації після проведення розрахунків із бюджетом.

Якщо на підставі заяви суб'єкта господарювання, який зареєстрований платником ПДВ, контролюючим органом прийнято рішення про те, що особа з певного звітного періоду переходить на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності із застосуванням ставки єдиного податку, що не передбачає сплату податку на додану вартість, то після внесення відповідного запису до реєстру платників єдиного податку проводиться виключення контролюючим органом такого суб’єкта з Реєстру на підставі поданої ним заяви про анулювання реєстрації згідно з підпунктом “в” пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу останнім днем звітного періоду, що передує переходу платника податків на обрані ним умови сплати єдиного податку при застосуванні спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності. Контролюючий орган виключає суб’єкта господарювання з Реєстру без подачі таким суб’єктом заяви про анулювання реєстрації у разі, якщо у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування таким суб’єктом зроблено відповідну позначку.

Суд зазначає, що Податковим органом не дотримано вимоги Податкового кодексу та Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014року за №1130 та суду не надано доказів, які б свідчили про правомірність дій податкового органу.

Відповідно до ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст. 7 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов'язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб'єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб'єктом владних повноважень при вчинення певних дій, діяв без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), та без дотримання принципу верховенства права.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням обставин з’ясованих судом щодо відсутності відповідної заяви суб’єкта господарювання, відповідного рішення податкового органу про припинення реєстрації платника податку на додану вартість, суд вважає за необхідне задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість протиправними, зобов’язання поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП”, як платника податку на додану вартість.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує Товариству з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” судові витрати у розмірі 2 756(одна тисяча шістсот дев’ять гривень п’ятдесят дев’ять копійок)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області.

Керуючись статтями 2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання дій щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість протиправними, зобов’язання поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП”, як платника податку на додану вартість – задовольнити.

Визнати протиправними дії Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області з анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” (ЄДРПОУ 39219833).

Зобов’язати Державну податкову інспекцію у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області поновити реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” (ЄДРПОУ 39219833), як платника податку на додану вартість шляхом внесення запису про відміну анулювання реєстрації від 13.05.2015 року №5594 до Реєстру платників податку на додану вартість.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКСГРУПП” судові витрати у сумі 2 756(одна тисяча шістсот дев’ять гривень п’ятдесят дев’ять копійок)грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька Головного управління ДФС у Донецькій області.

Постанову ухвалено у нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 18 лютого 2016 року.

Повний текст постанови складено та підписано 23 лютого 2016 року.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Троянова О.В.