Справа № 331/834/16-а
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/331/41/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Антоненко М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом УПФ України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 14.02.2002 р. Перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя та до 01.04.2015 р. отримував пенсію за вислугою років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру», яка виплачувалась до 01.04.2015 року, а з 01.04.2015 року була припинена на підставі Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, ст.47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі цих змін до зазначених законів тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру» , «Про судоустрій і статус суддів» , пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії поновлюється. Відповідно до Прикінцевих положень до Закону України «Про внесення до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, в тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до спеціальних законів, у тому числі до Закону України «Про прокуратуру». До 01.06.2015 року Верховною Радою України не було прийнято відповідний закон, і були скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначались за спеціальними законами, в тому числі і за Законом України «Про прокуратуру». Таким чином, починаючи з указаної дати на нього не поширюються встановлені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (в редакції від 02.03.2015 р.) обмеження щодо виплати пенсії, адже робота на займаній посаді не дає права на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених спеціальним законом Законом України «Про прокуратуру».

При зверненні 04.12.2015 року до відповідача зі скаргою з вимогою відновлення виплати позивачу пенсії з 01.06.2015 р., йому було відмовлено листом №145/ш-9 від 21.12.2015 року тому, що він продовжує працювати на посаді прокурора Запорізької області, з посиланням на Закон України «Про прокуратуру» . Зазначену відмову в поновленні виплати пенсії він вважає протиправною та такою, що порушує його конституційні права та суперечить п. 5 прикінцевих положень Закону від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ, ст. 47 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Просив суд визнати протиправними дії УПФУ України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови у відновленні йому виплати пенсії з 01.06.2015 року та зобов'язати поновити виплату пенсії в повному обсязі, починаючи з 01.06.2015 р.; виплатити пенсію, незаконно утриману з 01.06.2015 р, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 08.02.2016 р. відкрито скорочене провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження без судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Наданими суду письмовими запереченнями представник відповідача зазначив, що позивач дійсно перебуває на обліку УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя та йому з 14.02.2002 р. було призначено пенсію за вислугою років відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» , з 01.04.2015 р. набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. №213- VIII. Позивач на момент звернення в УПФУ продовжував працювати на посаді прокурора Запорізької області, а тому у відповідача не було підстав для її поновлення. Дії відповідача вважає правомірними. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з зясувавши всі обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 6 КАС України, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Частиною 2 ст. 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 72 КАС України, обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Як встановлено судом, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя та отримує пенсію за вислугою років, відповідно до ЗУ «Про прокуратуру», станом на теперішній час працює на посаді прокурора Запорізької області, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених, зокрема, Законами України «Про державну службу» , «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», а тому, з 01.04.2015 року позивачу призупинено виплату пенсії.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя. На звернення позивача надано відповідь від 21.12.2015 р. № 145/ш-9, в якій зазначено, що з 01.04.2015 р. набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII , яким встановлено особливий порядок виплати пенсій, для пенсіонерів, які отримують пенсії, які були призначені за спеціальними Законами. Зазначеним законом внесені зміни до ч.15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», відповідач повідомив, що оскільки позивач працює на посаді прокурора Запорізької області, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», то з 01.04.2015 року позивачу призупинено виплату пенсії.

Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачу, суд виходить з наступного.

Як встановлено абзацом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) в редакції, яка чинна з 01.04.2015 р., тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ) на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України» , «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно з Законом № 1058, виплачуватись не повинна.

Станом на 1 квітня 2015 року посада, на якій працює позивач, дійсно, давала право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій та статус суддів», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачу було припинено.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII (далі - Закон № 213) у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу» , «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» та Закону України "Про прокуратуру" щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цими Законами не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про прокуратуру», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивач, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», у зв'язку з чим передбачені ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» підстави для невиплати позивачу пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, відпали, і з 1 червня 2015 року перешкоди для виплати позивачу вказаної пенсії відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з 01 червня 2015 року виплата пенсії, призначеної позивачу відповідачем, підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, тому пред'явлений позивачем адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог позивача відповідно до ч.1 ст.94 КАС України суд понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору стягує з Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка суб'єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що позовна заява містить три вимоги немайнового характеру, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1653,63 грн., суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо стягнення судових витрат також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,11,71,94,99,100,183-2,186 КАС України, ст.ст.19,21,22 Конституції України, ст.ст.46,47,ч.2 ст.49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», п.5 розділу III «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-VIII від 02 березня 2015 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя щодо відмови у відновленні виплати пенсії з 1 червня 2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя поновити ОСОБА_1 виплату пенсії в повному обсязі, починаючи з 01.06.2015 року.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Запоріжжя виплатити ОСОБА_1 пенсію, незаконно утриману з 01.06.2015 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1653,63 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги.

Суддя : М.В. Антоненко