Справа № 2а-3345/12/1370
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Справа № 876/11211/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Мікули О.І.,

суддів - Курильця А.Р., Кушнерика М.П.,

з участю секретаря судового засідання - Лемцьо І.В.,

представник позивача - ОСОБА_1,

представник відповідача (апелянта)- Краснопольської Ю.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної митної служби України, Львівської митниці Державної митної служби України про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Державної митної служби України, Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просив скасувати наказ Державної митної служби України №530-к від 16 травня 2012 року про припинення перебування позивача на державній службі в митних органах України, поновити ОСОБА_3 на посаді інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Смільниця» Львівської митниці та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 січня 2013 року (яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2013 року) у задоволені позову відмовлено повністю.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23 липня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2013 року скасовано, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, а справу в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року позов задоволено. Стягнено з Львівської митниці Державної фіскальної служби на користь ОСОБА_3 заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 16 травня 2012 року по 17 вересня 2015 року в сумі 60818,89 грн. (шістдесят тисяч вісімсот вісімнадцять гривень вісімдесят дев'ять копійок) з відрахуванням зборів та всіх обов'язкових платежів.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач - Львівська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що строк, за який провадиться виплата середнього заробітку або різниці в заробітку, не може перевищувати одного року. Лише в тому випадку, коли заява про поновлення на роботі розглядається більше року не з вини працівника, орган по розгляду трудових спорів відшкодовує середній заробіток за час вимушеного прогулу працівника або різницю в заробітку за період, який перевищує один рік. Судом першої інстанції не було з'ясовано причини тривалого розгляду справи і не встановлювалась ступінь вини у цьому ОСОБА_3 З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку із неявками, заявами та клопотаннями позивача та представника позивача, розгляд справи неодноразово відкладався. Враховуючи численні неявки та клопотання про відкладення розгляду справи з вини позивача, які призводили до затягування судового розгляду, підстав для стягнення з Львівської митниці ДФС середнього заробітку за час вимушеного прогулу поза межами одного року, а саме за період з 16 травня 2012 року по 17 вересня 2015 року немає. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача (апелянта)- Львівської митниці ДФС- Краснопольська Ю.Р. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні не погодилася з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Представник відповідача - Державної фіскальної служби України у судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи в його відсутності за наявними у справі матеріалами та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що у квітні 2012 року позивач - ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Державної митної служби України, Львівської митниці Державної митної служби України, в якому просив скасувати скасувати наказ Державної митної служби України від 16 березня 2012 року № 530-к "Про припинення перебування на державній службі", яким за порушення Присяги державного службовця припинено його перебування на державній службі в митних органах України; поновити його на посаді інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Смільниця" Львівської митниці; стягнути середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 03 січня 2013 року (яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2013 року) у задоволені позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 23 липня 2015 року касаційна скарга ОСОБА_3 задоволено частково, скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03 січня 2013 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2013 року, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано наказ Державної митної служби України № 530-к від 16 березня 2012 року про припинення перебування ОСОБА_3 на державній службі в митних органах України. Поновлено ОСОБА_3 на посаді інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Смільниця" Львівської митниці з 16 травня 2012 року, в частині позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Наказом Державної фіскальної служби України від 19 серпня 2015 року № 2612-о "Про виконання рішення суду» на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 23 липня 2015 року у справі № 2а-3345/12/1370 скасовано наказ Державної митної служби України від 16 березня 2012 року № 530-к "Про припинення перебування на державній службі" та зобов'язано керівника Львівської митниці ДФС, яка є правонаступником Львівської митниці, забезпечити виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на рівнозначній посаді.

Згідно з наказом Львівської митниці ДФС від 17 вересня 2015 року № 695-о «По особовому складу» ОСОБА_3 поновлено на посаді інспектора відділу митного оформлення № 3 митного поста "Смільниця" Львівської митниці з 16 травня 2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції виходив з того, що у період з 16 травня 2012 року по 17 вересня 2015 року позивач перебував у вимушеному прогулі, а тому необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу відповідно до ст.235 КЗпП України та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" з відрахуванням зборів та всіх обов'язкових платежів.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

П.34 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" передбачено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Як встановлено судом, позивач з 16 травня 2012 року по 17 вересня 2015 року перебував у вимушеному прогулі.

Крім того, позивач надав довідку Турківського районного центру зайнятості № 854 від 25 серпня 2015 року, відповідно до якої ОСОБА_3 отримав дохід за період з 12 вересня 2012 року по 09 вересня 2013 року у розмірі 29349,91 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що у зв'язку з незаконним звільненням позивача та поновленням його на роботі, стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме: за період з 16 травня 2012 року по 17 вересня 2015 року, розмір якого правильно визначив з урахуванням отриманого позивачем доходу, та який необхідно стягнути з Львівської митниці ДФС з відрахуванням обов'язкових платежів та зборів, розрахований відповідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" в сумі 60818,89 грн. (90168,80 грн. - 29349,91 грн.).

Покликання апелянта на те, що судом першої інстанції не було з'ясовано причини тривалого розгляду справи і не встановлювалась ступінь вини у цьому ОСОБА_3, а тому відсутні підстави для стягнення з Львівської митниці ДФС середнього заробітку за час вимушеного прогулу поза межами одного року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вини ОСОБА_3 у розгляді справи про поновлення на роботі понад рік часу судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів прийшла до переконання про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст.200 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року у справі № 2а-3345/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.І. Мікула

Судді: А.Р. Курилець

М.П. Кушнерик

Повний текст ухвали виготовлено 22 лютого 2016 року.