Справа № 815/6806/15
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6806/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1, діючої від свого імені та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3, Органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради про скасування реєстрації Декларації № ОД 21 від 23.01.2013 року, вилучення запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації,

В С Т А Н О В И В:

З позовом до суду звернулась ОСОБА_1, діюча від свого імені та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3, Органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради про скасування реєстрації Декларації № ОД 21 від 23.01.2013 року, вилучення запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином (а.с. 115). В матеріалах справи містяться заперечення на позов (а.с. 122-124).

Представник Органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради, у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином. Надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 96), а тому на підставі положень ст.128 КАС України, справа розглядалась за відсутності відповідача та 3 особи Органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради, за наявними в справі доказами, в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно, що підтверджується ухвалою від 31.03.2015 року (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_2, після смерті ОСОБА_4, відкрито спадщину, яка складається з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 р.) є її сини: ОСОБА_5, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3.

ОСОБА_1, є дружиною ОСОБА_5, та в них є спільна малолітня донька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 35).

02.06.2015 року, ОСОБА_3 подав до Суворовського районного суду м. Одеси зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, провадження відкрито 06.06.2015 року (а.с. 16-17).

Із зустрічного позову Позивачу стало відомо, що Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2012 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання права введення в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 586 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 та, як зазначено в зустрічному позові, ОСОБА_3 на підставі цього рішення подав від свого імені Декларацію N0 ОД 21 від 23.01.2013 року про готовність об'єкта до експлуатації (а.с. 10-11).

Не погоджуючись з поданою Декларацією, позивач просить у судовому порядку скасувати її.

Оцінюючи дії суб`єкта владних повноважень, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України та доходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з наступних підстав.

Відповідно до ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 13 Постанови КМ України від 13.04.2011 року № 461, зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання ресурсів на прийнятий в експлуатацію об'єкт, необхідних для його функціонування - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Згідно з ч. 10 ст. 39 «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Вказаним нормам закону кореспондують положення Порядку «Про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461.

Враховуючи наявність спору про право власності на спадкове майно, який вирішується в судовому порядку, відмову у державній реєстрації через невідповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують (а.с.72), право власності на підставі декларації про готовність об'єкта до експлуатації не зареєстроване.

Як вбачається зі змісту декларації № ОД 21 від 23.01.2013 року про готовність об'єкта :до експлуатації, поданої для реєстрації ОСОБА_3, ним проведена реконструкція житлового будинку з господарчими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1, категорія складності II., а саме Літ «А» 88,8 кв.м./63,4 кв.м. літ «Б», «Д», «Г» -сарай, літ «Е» - літня кухня (а.с.10-11).

В п. 10 декларації зазначена інформація про дозвільні документи (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларація про початок виконання будівельних робіт, інші документи у разі їх наявності), а саме, дозвіл на виконання будівельних робіт, виданий Інспекцією ДАБК м. Одеси 22.08.2007 року № 317/07.

На момент видачі Дозволу № 317/07 від 22.08.2007року діяв Закон України «Про планування і забудову територій» від 16 травня 2007 року N 1026-У.

Відповідно до ст. 29 зазначеного закону, Дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

Дозвіл на виконання будівельних робіт надається на підставі: документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію, проектної документації, погодженої та затвердженої в порядку, визначеному законодавством, відомостей про здійснення авторського та технічного нагляду, документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмової згоди його власника на проведення зазначених робіт (у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту об'єктів містобудування), документи від підрядника будівництва.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, від 27 квітня 2007 року N 997-V, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Як встановлено судом, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 10.11.2015 року Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17.12.2012 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання права введення в експлуатацію житлового будинку в порядку спадкування скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено (а.с. 13-14).

В п. 11 вказаної Декларації ОСОБА_3 зазначено дату початку будівництва 08.2007 року, а закінчення 08.2008 року.

Відповідно до технічного паспорту від 20.05.2015 року, всі будівлі побудовані у 1962 році, літ «а1» - прибудова побудована у 1980 році ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 18-23).

Позивач зазначає, що виходячи із технічного паспорту, ОСОБА_3 міг провести тільки реконструкцію літ «Е» - літня кухня, що згідно технічного паспорту побудована у період 1980-2009 років.

Відповідно до технічного паспорту від 20.05.2015 року літня кухня літер. «Е» - збудована самочинно, літ. Д» - сарай побудований у 2000 році, однак в п.11 декларації зазначено дата закінчення будівництва 08.2008 року, тобто є невідповідність даних у декларації.

Як зазначено Позивачем в позові, сарай є будівлею тимчасового характеру і побудований не замовником декларації, а чоловіком Позивача, ОСОБА_5.

Крім того, в п. 11.1 декларації про прийняття в експлуатацію не зазначений документ, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою замовником ОСОБА_3, тобто право яке виникає відповідно до статті 125 ЗК України.

В п 11.1 «Інформація про земельну ділянку», вказано Орендний договір від 19.02.1959 року. При перевірці вказаної інформації не вбачається зв'язку між ОСОБА_3, який зазначає вказаний договір та ОСОБА_4 на яку оформлений договір, але не орендний, як зазначено в декларації, а Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 19.02.1959 року (а.с. 30-31)., тобто є невідповідність даних, зазначених у декларації.

Пункт13 Декларації не заповнений, тобто не зазначено характеристику житлового будинку, у таблиці не зазначені назви, показники, функціональне призначення та площа решти допоміжних (нежитлових) приміщень об'єкта відповідно до технічного паспорту.

ОСОБА_3 додано копію технічного паспорта від 08.09.2011 року, що не може вважатися належним документом, оскільки Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна передбачено проведення технічної інвентаризації перед прийняттям в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів, оскільки реєстрація декларації здійснена у 2013р., а технічний паспорт виготовлений у 2011 році.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист Управління архітектури та містобудування від 15.02.2016 року № 01-15/86п, з якого вбачається, що дозвіл 317/07 був виданий. але на реконструкцію іншого нежилого приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Пушкінська, 44, під. офіс (а.с. 116-118), тобто у декларації зазначено недостовірну інформацію про дозвіл на виконання будівельних робіт.

Таким чином, суд дійшов висновку, що декларація № ОД 21 від 23.01.2013 року про готовність об'єкта до експлуатації на ім'я ОСОБА_3 містить недостовірні дані.

Відповідно до ч. 6 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідач, в порушення ст. 39 цього закону, п. 22 Порядку, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, не перевірив повноту та достовірність даних, викладених в ній, зареєстрував зазначену декларацію, а не повернув її як таку, що подана чи оформлена з порушенням установлених вимог.

Відповідно до ст. 39-1 зазначеного закону, у разі виявлення інспекцією державного

архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такого повідомлення або декларації підлягає скасуванню інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування повідомлення або декларації замовник письмово повідомляється протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Також, відповідач, в порушення ст. 39-1 цього закону та п. 22 зазначеного Порядку, за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи, не скасував реєстрацію декларації, незважаючи на звернення позивача про допущені порушення від 30.11.2015 року (а.с.63).

Відповідно до п.22 зазначеного Порядку, інспекція скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

ДДАБІ в Одеській області не надано до суду належних та достатніх доказів щодо правомірності реєстрації прийнятої Декларації № ОД 21 від 23.01.2013 року, а тому позовні вимоги ОСОБА_1, діючої від свого імені та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3, Органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради про скасування реєстрації Декларації № ОД 21 від 23.01.2013 року, вилучення запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації належить задовольнити.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1, діючої від свого імені та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_2 до Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області, за участю 3-х осіб без самостійних вимог на предмет позову ОСОБА_3, Органу опіки та піклування Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради - задовольнити.

Скасувати реєстрацію Декларації № ОД 21 від 23.01.2013 року із вилученням запису з реєстру дозволів про готовність об'єкта до експлуатації.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Бутенко А.В.