Справа № 2518/2-а-5693/11
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2011-04-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2518/2-а-5693/11
Провадження №: 2518/2-а-5693/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( в п о р я д к у с к о р о ч е н о г о п р о в а д ж е н н я )

28 квітня 2011 року суддя Ріпкинського районного суду Чернігівської області Сташків В.Б.,

розглянувши в смт. Ріпки в приміщенні суду, в порядку скорченого провадження, адмін.справу
за позовомОСОБА_1
до Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області (далі - УПСЗН Ріпкинської РДА)
провизнання дій неправомірними та стягнення щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до УПСЗН Ріпкинської РДА з названим позовом, мотивуючи його тим, що він є потерпілим від чорнобильської катастрофи (категорія 4), постійно проживає в населеному пункті, віднесеному до 4 зони по забрудненню у звязку з аварією на ЧАЕС та, згідно ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, має право на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати, виплата якої відповідачем провадиться з порушенням закону, у розмірах менших, ніж передбачено законом. У звязку з цим, позивач просив визнати дії УПСЗН Ріпкинської РДА щодо невиплати в повному обсязі вказаної допомоги неправомірними, тобто такими, що не відповідають ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Конституції України та стягнути з УПСЗН Ріпкинської РДА на його користь недоотримані кошти з 01.10.2010 р. по день винесення постанови по справі, за проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, передбачені ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

26 квітня 2011 року від УПСЗН Ріпкинської РДА надійшло письмове заперечення проти позову, в якому вони просять відмовити в позові повністю за необґрунтованістю позовних вимог, та за відсутністю в з їх боку протиправних дій. Обґрунтування заперечень проти позову зводиться до того, що розмір щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, обрахований ними відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2008 року № 530, від 26.07.96 р. № 836 у сумі 1 грн. 60 коп., тому вважають, що їх дії є правомірними. Також посилаються на відсутність бюджетних коштів для повної реалізації програми з доплат чорнобильцям у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, що унеможливлює стягнення з них вказаних коштів, які є шкодою, яка у звязку з визнанням актів неконституційними, відповідно до ст. 1175 ЦК України підлягає стягненню з держави, і вони не є належним відповідачем по справі.

Оцінивши повідомлені позивачем, та відповідачем обставини, приходжу до висновку, що достатні підстави для прийняття законної і обґрунтованої постанови, в порядку скороченого провадження, про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з таких мотивів.

По справі встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю у 1986 - 1992 роках (Категорія 4), з 26.04.1986 р. і по теперішній час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, яке входить до Переліку населених пунктів четвертої зони по забрудненню в звязку з аварією на Чорнобильській АЕС, жителям яких з 01.04.1991 р. виплачується щомісячна грошова допомога у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва і особистого підсобного господарства (Додаток № 2 до Постанови Кабінету Міністрів Української РСР «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991р. №106).

Частиною 1 ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», чинною на час спірних правовідносин, закріплено право громадян, які проживають в 4 зоні на щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати.

По справі встановлено, що ОСОБА_1, згідно його заяви від 01.10.2002 року, виплата УПСЗН Ріпкинської РДА щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проводиться в розмірі 1 грн. 60 коп. щомісячно через поштове відділення відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996р. №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В той же час, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, приходжу до висновку, що при визначенні розміру щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування застосуванню підлягає ст. 37 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в його редакції, чинній до 01.01.2007 року, з якої вбачається, що під час визначення розміру допомоги передбаченої цією статтею за основу їх нарахування береться мінімальна заробітна плата, а не розмір 1 грн. 60 коп., передбачений постановою Кабінету Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Тому, заперечення УПСЗН Ріпкинської РДА стосовно правомірності своїх дій є безпідставними.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на отримання щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 30% мінімальної заробітної плати, тому дії УПСЗН Ріпкинської РДА щодо обрахування розмірів та виплати позивачу у занижених розмірах щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01.10.2010 року по 28.04.2011 року, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати слід визнати протиправною, задовольнивши позов цій частині.

Враховуючи те, що виходячи з положень ст.ст..21, 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд (суддя) може визнати дії відповідача законними чи незаконними та в разі незаконності його дій зобовязати провести нарахування /перерахування та виплату належних сум відповідно до закону, а не стягувати конкретні суми щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, а в даному випадку позивач просить захисти його право на отримання в належному розмірі щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування шляхом стягнення недоотриманих коштів за конкретний період, вважаю за можливе виходячи з ч. 2 ст. 11 КАС України, з метою повного захисту прав позивача, вийти за межі вимог і захистити права позивача шляхом зобовязання відповідача перерахувати та виплатити позивачу у щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01.10.2010 року по 28.04.2011 року у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати, та у звязку з цим задовольнити позов частково.

Відповідно ст.. 256 КАС України, вказану постанову слід звернути до негайного виконання.

Керуючись ст. 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ч. 2 ст. 19, ст. 22, ч.1 ст.46, ст. 50 Конституції України, ст.. 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», й ст. 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», ст.ст. 6, 8 - 11, 70, 71, 86, 158-163, 183-2, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області за період задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області щодо обрахування розмірів та виплати ОСОБА_1 у занижених розмірах щомісячної грошової допомоги у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбаченої ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01.10.2010 року по 28.04.2011 року, у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну грошову допомогу у звязку з обмеженням споживання продуктів харчування, передбачену ч.1 ст.37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за період з 01.10.2010 року по 28.04.2011 року у розмірі 30 % мінімальної заробітної плати, який визначається виходячи із ст.. 53 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік», ст. 22 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік й ст. 2 Закону України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати», з обовязковим урахуванням фактично виплачених коштів.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Відповідно ст.. 256 КАС України, покласти на Управління праці та соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області обовязок виконати вказану постанову негайно.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання копії постанови апеляційної скарги до Київського апеляційного адміністративного суду через Ріпкинський районний суд Чернігівської області з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.Б.Сташків