Справа № 363/1071/15-а
Суддя: Грищенко Т.М.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 363/1071/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Войнаренко Л.Ф. Суддя-доповідач: Грищенко Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Грищенко Т.М.,

суддів Лічевецького І.О., Мацедонської В.Е.,

при секретарі Киш С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 02 липня 2015 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області третя особа - ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету від 11 грудня 2002 року №75 та від 28 лютого 2003 року №15, рішень Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 березня 2004 року №85-11-ХХIV та від 30 серпня 2005 року №144-19-ХХІV, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до до Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету від 11грудня 2002 року №75 та від 28 лютого 2003 року №15, рішень Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 30 березня 2004 року №85-11-ХХІV та від 30 серпня 2005 року №144-19-ХХІV.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 02 липня 2015 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться домоволодіння, яке складається з частини житлового будинку, належне на праві спадкування ОСОБА_2 згідно свідоцтва про право на спадщину від 17 травня 2007 року.

Крім того, біля даної частини будинку, належної ОСОБА_2, є самочинна прибудова, на яку у сторін відсутнє право власності.

На момент розгляду даної справи дана самочинна прибудова не узаконена згідно вимог чинного законодавства.

Коло вказаного житлового будинку є земельна ділянка загальною площею ,2500 га., яка згідно Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 14 червня 2007 року належить ОСОБА_3

Даний Державний акт був виданий на підставі рішень виконкому Синяківської сільської ради, а саме: рішення виконкому Синяківської сільської ради від 11.12.2002 № 75 про передачу у власність вказаної земельної ділянки ОСОБА_3; рішення виконкому Синяківської сільської ради від 28.02.2003 №15 про надання цієї ж земельної ділянки у постійне користування з правом приватизації ОСОБА_3; рішення Синяківської сільської ради від 30.03.2004 № 85-11-XXIV про затвердження обох вищеозначених рішень виконкому та надання дозволу на розробку технічної документації; рішення Синяківської сільської ради від 30.08.2005 № 144-19- XXIV про затвердження технічної документації та передачу безоплатно у власність ОСОБА_3 вищевказаної земельної ділянки.

Вважаючи вищевказані рішення незаконними та такими, що порушують її законні права, позивачка звернулася з позовом до суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія Київського апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Так, Київським апеляційним адміністративним судом було витребувано у Вишгородського районного суду Київської області матеріали цивільних справ №363/2239/14-ц, №363/1944/15-ц та №5/2-2038/2007.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 5/2-2038/2007, Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 03 жовтня 2007 року було задоволено позов ОСОБА_2 до Синяківської сільської ради, третя особа - ОСОБА_4 про визнання права власності на самовільну забудову, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Київської області від 03 листопада 2014 року, по даній справі було скасовано Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 жовтня 2007 року та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову про визнання права власності відмовлено.

Апеляційним судом Київської області було встановлено, що державним актом про право власності на земельну ділянку від 14 червня 2007 року, серія НОМЕР_1, закріплено право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,2500 га, яка розташована у АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 12 січня 2015 року по справі №363/2239/14-ц, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи - Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області, Синяківська сільська рада Вишгородського району Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 30 жовтня 2015 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2015 року за результатами розгляду справи №363/1944/15-ц, було визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Синяківської сільської ради № 59 від 07 листопада 2007 року, в частині оформлення права приватної власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2; визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 05.12.2007 року, видане Синяківською сільською радою Вишгородського району Київської області на ім'я ОСОБА_2 на будинок за адресою: АДРЕСА_1; визнано незаконним та скасовано рішення реєстратора Комунального підприємства Вишгородського бюро технічної інвентаризації від 22.01.2008 року, реєстраційний номер: 2307098, номер запису 42 в книзі Д-1 про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на будинок за адресою АДРЕСА_1.

Тобто, із зазначених рішень вбачається, що ОСОБА_2 неодноразово намагалася в судовому порядку встановити своє право як на самочинну забудову, так і на спірну земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 листопада 2003 року ОСОБА_3 подарувала житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, ОСОБА_5 (своєму свекру), згідно договору дарування. З матеріалів цивільних справ вбачається, що йдеться про узгоджену частину будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер. Після його смерті вказаний житловий будинок успадкувала його дружина, ОСОБА_2 Зазначене підтверджується матеріалами спадкової справи №543/07 та свідоцтвом про право на спадщину від 17 травня 2007року.

Але перед вказаними подіями, за зверненням ОСОБА_3 було винесено рішення виконкому Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області від 11 грудня 2002 року №75 (затвердженого рішенням сесії від 30 березня 2004 року) ОСОБА_3 на виготовлення технічної документації із землеустрою по складанню державного акту на право власності на спірну земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку (за вказаною вище адресою).

28 серпня 2002 року земельну ділянку виділено в натурі на місцевості, встановлено й передано на зберігання межові знаки, що підтверджується даними актів від 28 серпня 2002 року.

30 серпня 2005 року рішенням Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області № 144-15-XXIV затверджено матеріали технічної документації по складанню державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 загальною площею 0,3682 га, з них 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,1182 га для ведення особистого селянського господарства.

На підставі вказаного рішення 14 червня 2007 року ОСОБА_3 отримала державний акт серії НОМЕР_3 на право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, кадастровий номер НОМЕР_4.

Відповідно до ст.120 ЗК України, яка діяла на час дарування будинку (17 листопада 2003 року), при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди.

Отже, оскільки після переходу до ОСОБА_5 права власності на будинок, право власності та право користування на спірну земельну ділянку до нього не перейшло, то, відповідно, таке право на земельну ділянку не могло успадкуватися ОСОБА_2 після смерті спадкодавця ОСОБА_5, тому, що на час його смерті у нього цього права не було.

Доказів звернення про виділення земельної ділянки ОСОБА_2 у Синяківську сільську раду Вишгородського району Київської області у цивільних справах не виявлено.

Із встановлених колегією суддів обставин, матеріалів цивільних справ та доказів, що є у даній справі, колегія суддів вбачає недоліки у вирішенні питань, пов'язаних з передачею і отриманням у власність земельної ділянки, що знаходиться в АДРЕСА_1, ОСОБА_3 без врахування права позивача на отримання земельної ділянки у зв'язку з набуттям нею права власності на спадкову частину будинку після смерті свого чоловіка

Але, при цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у позивачки порушеного права на момент винесення спірних рішень Синяківської сільської ради Вишгородського району Київської області, з огляду на те, що на цей час вона права на вказаний будинок не набула.

Тому, на думку колегії суддів, позивачкою обрано невірний спосіб захисту своїх інтересів.

З вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не доведена законність позовних вимог та не спростовує висновків суду першої інстанції, викладених у постанові, а тому підстави для її скасування відсутні.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Згідно ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Вишгородського районного суду Київської області від 02 липня 2015 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Т.М.Грищенко

Судді І.О.Лічевецький

В.Е.Мацедонська

Повний текст рішення виготовлено 22.02.2016 р.

Головуючий суддя Грищенко Т.М.

Судді: Мацедонська В.Е.

Лічевецький І.О.