Справа № 815/6501/15
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р. Справа № 815/6501/15

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Косцової І.П.,

за участю секретаря - Худика С.А.

за участю прокурора - Пашаєва Г.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року по справі за позовом заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, третя особа : ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Суворовського району м. Одеси звернувся до суду в інтересах держави в особі Одеської міської ради з позовом до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцван Є.О., третя особа: ОСОБА_2, в якому просив скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції від 24.04.2013 року № 1907416 про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1 у вигляді нежитлового приміщення бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розміщується на АДРЕСА_1, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 770998).

В обґрунтування позовних вимог заступник прокурора зазначив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2012 року по справі № 1527/14459/12 позов ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на реконструйоване майно задоволено. На підставі вказаного судового рішення 24.04.2013 року державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцван Є.О прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на об'єкт нерухомості, якому присвоєно реєстраційний номер 1 та внесено відповідний запис про реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 770998). В подальшому рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.03.2014 року по справі № 22ц/785/1831/14, рішення Суворовського суду Одеської області від 12.10.2012 року № 1527/14459/12 скасовано, у зв'язку із чим реєстрація права власності на нерухоме майно підлягає скасуванню на підставі п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно".

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року - позов задоволено. Скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2013 року № 1907416 щодо державної реєстрації за ОСОБА_2 права власності на об'єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1 у вигляді нежитлового приміщення бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розміщується на АДРЕСА_1, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про право власності: 770998).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить постанову суду від 20.11.2015 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12.10.2012 року по справі № 1527/14459/12 позов ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на реконструйоване майно задоволено.

Вказаним рішенням визнано за ОСОБА_2 право власності на реконструйоване майно: на нежитлове приміщення бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 339,2 кв.м. (а.с. 17-20).

На підставі вказаного судового рішення державним реєстратором Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Голоцван Є.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на вказане майно за ОСОБА_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2013 року, індексний номер 1907416) (а.с. 102-104).

Крім того, судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 27.03.2014 року по справі № 22ц/785/1831/14, рішення Суворовського суду Одеської області від 12.10.2012 року скасовано; в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності на реконструйоване майно відмовлено (а.с. 21-23).

Тобто, судовим рішенням, яке в силу ч.1 ст. 255 КАС України є обов'язковим для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, встановлено, що у ОСОБА_2 відсутні правові підстави набуття права власності на нежитлове приміщення бару "ІНФОРМАЦІЯ_1", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 339,2 кв.м.

Тобто, заяву про державну реєстрацію права власності на зазначене майно було подано особою, яка не є власником цього майна.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані права і обтяження, суб'єктів прав, об'єкти нерухомого майна, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; порядок ведення Державного реєстру прав визначає Кабінет Міністрів України, згідно зі ст.ст. 10, 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам, яка проводиться на підставі заяви власника, іншого право набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи, разом із якою подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку.

Згідно з п.5 ч.1 ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п.2.6 Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 року № 3502/5, для внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав, заявник подає рішення суду про скасування рішення державного реєстратора, що набрало законної сили, та копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги факт скасування судового рішення, яке слугувало підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію права на нерухоме майно, суд дійшов вірного висновку про необхідність скасування відповідного рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 60 КАС України прокурор, який звертається до адміністративного суду в інтересах держави, в позовній заяві (поданні) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до адміністративного суду, прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У позовній заяві прокурор вказав на відсутність відповідного органу, уповноваженого державою виконувати відповідні функції у спірних правовідносинах, зокрема, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у правовідносинах, пов'язаних із контролем за належним здійсненням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, тому він звернувся до суду з даним позовом у статусі позивача.

Частиною 3 статті 6 КАС України визначено, що суб'єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суб'єкт владних повноважень може бути позивачем у адміністративній справі лише у випадках, передбачених законом.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 (далі - Рішення Конституційного Суду України) зазначено, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо. З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Як вбачається із ч. 2 резолютивної частини вищевказаного Рішення Конституційного Суду України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

У поданому адміністративному позові прокурор зазначив, що "реєстрація права власності на нерухоме майно, проведена всупереч встановленому порядку, за відсутності в особи права власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт нерухомості, безперечно порушує інтереси держави в сфері контролю за дотриманням встановленого порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно".

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив всі обставини справи, прийняв постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 1 ст. 195, п.1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 254 КАС

України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2015 року по справі за позовом заступника прокурора Суворовського району м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, державного реєстратора Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, третя особа : ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів з моменту виготовлення її в повному обсязі.

Головуючий :

Судді: