Справа № 506/334/14-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 506/334/14-а

Категорія: 10.3.2 Головуючий в 1 інстанції: Криворучко П.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області на постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 30 травня 2014 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області про скасування рішення про відмову у призначені пенсії, зобов`язання прийняти рішення про призначення пенсії, -

ВСТАНОВИВ:
Управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області подало апеляційну скаргу на постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 30 травня 2014 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Постановою від 30 травня 2014 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Красноокнянський районний суд Одеської області в повному обсязі задовольнив адміністративний позов ОСОБА_1 :

- скасував рішення управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області від 28.03.2014р. №627/04, про відмову у встановленні пенсії позивачу;

- зобов`язав управління Пенсійного Фонду України в Красноокнянському районі Одеської області прийняти рішення, про встановлення позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком зі зниженням віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що, приймаючи оскаржене рішення від 28.03.2014р. №627/04, про відмову у встановленні пенсії, управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, оскільки ОСОБА_1 , при повторному зверненні, не надав довідку про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому апелянт посилається, що надання зазначених документів передбачено підпунктом «ґ» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного Фонду України N 23-1 від 15.10.2009 р., зареєстрованою в міністерстві юстиції України 10.11.2009 р. за № 1050/17066.

ОСОБА_1 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що 20.03.2013р. позивач досяг 50-річного віку, що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 26.10.2001р., Красноокнянським РВ УМВС України в Одеській області (а.с. 4-5, 35-37).

Також суд першої інстанції встановив, що відповідно до посвідчення Серії НОМЕР_2 від 04.12.1992р., виданого Одеською обласною державною адміністрацією, та посвідчення про відрядження від 09.05.1986р., виданого Красноокнянською ПМДК, позивач в період з 09.05.1986р. по 02.06.1986р. перебував у відрядженні в Києві-Чорнобилі і є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році другої категорії (а.с. 6, 9-10, 46).

Відповідно до довідок від 13.03.1997р., виданих ТОВ «Красноокнянський агрошляхбуд», позивачу, за роботу в зоні відчуження м. Припять, в період з 09.05.1986р. по 02.06.1986р. (за 25 робочих днів на Чорнобильській АЕС), виплачена заробітна плата в сумі 544 крб. 32 коп., з урахуванням коефіцієнта « 5», відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7, проте зазначено, що первісні документи знищені, а заробітна плата вибрана згідно особового рахунку №24 (а.с. 7-8, 48-49).

Також суд першої інстанції встановив, що оскарженим рішення управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області від 28.03.2014р. №627/04 позивачу відмовлено у встановлені пенсії зі зниженням віку згідно ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» через ненадання довідок про період участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988р. №122 або інших первинних документ, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 11, 19-20).

Вирішуючи спір по суту, суд першої інстанції дослідив документи, на підставі яких позивачу був встановлений статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1986 року другої категорії та видано відповідне посвідчення, які були надані на запит суду листом від 13.02.2013р.№18-16-684/1047 Управління праці та соціального захисту населення Красноокнянської райдержадміністрації з урахуванням відомостей наданих Департаментом соціального захисту населення Одеської облдержадміністрації (а.с. 44-49).

Враховуючи припис ст. 19 Конституції України, ст. 55, ч. 3 ст. 65 «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», абзацу 7 підпункту «ґ» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р., та з урахуванням п. 10 узагальнення ВАС України судової практики перегляду в касаційному порядку судових рішень, у справах про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 31.10.2006р., суд першої інстанції дійшов висновку, що єдиним документом, який підтверджує статус громадянина, постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсій зі зменшенням пенсійного віку, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Оскільки статус позивача підтверджений належними та допустимими доказами, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки підстави для відмови в призначені пенсії, на які посилається відповідач, є необґрунтованими, а первинні документи, надані позивачем органу пенсійного забезпечення для призначення пенсії, беззаперечно підтверджують факт його перебування в зоні чорнобильської катастрофи та участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зазначений період часу.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Матеріалами справи підтверджено та сторонами у справі не оспорюється той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-5), має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, другої категорії (а.с. 6), на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії 28 березня 2014 року (а.с. 21), досяг 50-річного віку.

Відповідно до доводів апеляційної скарги, апелянт не заперечує ні факт наявності у позивача статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, другої категорії, ні підстави набуття позивачем зазначеного статусу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема на10 років, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не менше 5 календарних днів. При цьому призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону (ч. 3 ст. 55).

Апеляційний суд встановив, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році другої категорії, видано ОСОБА_1 04 грудня 1992 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час встановлення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 04.12.1992 р.) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час встановлення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 04.12.1992 р.) учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки.

Також ст. 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час встановлення позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 04.12.1992 р.) були визначені категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсації, зокрема п. 2 ч. 1 ст. 14 визначені ) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони відчуження;

- особи, які постійно проживали у зоні безумовного (обов`язкового) відселення з моменту аварії до прийняття постанови про відселення, - категорія 2;

Відповідно до матеріалів справи (а.с. 44-49) позивач набув статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році другої категорії, на підставі документів за якими він:

- на підставі наказу Красноокнянською ПМДК № 56 від 09.09.1986 року, був відряджений на 25 днів до міста Київ Оболон ДСК-4 (а.с. 46);

- 09 травня 1986 року прибув до м. Київ Чорнобиль, вибув з м. Київ 01 червня 1986 року (а.с. 46 - зворот);

- за період роботи з 09 травня 1986 року по 02 червня 1986 року в населеному пункті м. Прип`ять (Чорнобильська АЕС) була виплачена заробітна плата в сумі 544 крб. 32 коп., з урахуванням коефіцієнта « 5», відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР та Укрпрофради від 10.06.1986р. №207-7, відомості по якій вибрані згідно особового рахунку №24 (а.с. 48-49, 52).

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, який працював у зоні відчуження (м. Прип`ять, Київ - Чорнобиль) з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів (з 09 травня 1986 року по 02 червня 1986 року), що надає йому право на користування пільгами, встановленими ст. 55 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема, на скорочення пенсійного віку на 10 років.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про відповідність оскарженого рішення вимогам чинного законодавства, з посиланням на приписи підпункту «ґ» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р.

Відповідно до абзацу 7 підпункту «ґ» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 1566/11846, із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного Фонду України N 23-1 від 15.10.2009 р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10.11.2009 р. за № 1050/17066, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, як: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Апеляційний суд зазначає, що наявність довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.88 N 122, не є єдиним та безумовним документом на підставі якого може бути призначена пенсія із заниженням пенсійного віку, оскільки зазначена норма передбачає можливість надання інших первинних документів, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, якими на думку суду першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд, є посвідчення про відрядження (а.с. 46), довідки про заробітну плату (а.с. 48, 49, 52), з яких достовірно встанводлено період роботи, населений пункт, де позивачем проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись с. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 11, 697-71, 195, п. 1 ч. 1 ст. 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Красноокнянському районі Одеської області залишити без задоволення.

Постанову Красноокнянського районного суду Одеської області від 30 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П. Коваль

суддя О.О.Кравець