Справа № 808/8594/15
Суддя: Нечипуренко Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року Справа № 808/8594/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Нечипуренка О.М., при секретарі Резніченко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

За позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустрія, ЛТД»

до: Державної податкової інспекції в Запорізькому районі ГУ ДФС в Запорізькій області

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.10.2015 №,

за участі представників сторін:

від позивача - Лях О.В. (довіреність № 497 від 04.11.2015)

від відповідача - Харіна К.О. (довіреність № 2624/8/10-10-08 від 01.09.2015)

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" до Державної податкової інспекції в Запорізькому районі ГУ ДФС в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 30.10.2015 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 212275,50 грн., (у т.ч. основний платіж -141 517 грн. та штрафна санкція - 70758.50 грн.)

Ухвалою суду від 09.11.2015 відкрито провадження в адміністративній справі №808/8594/15, закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 24.11.2015. За клопотанням сторін провадження у справі зупинялось. Судове засідання призначено на 08.02.2016.

Відповідно до ст.160 КАС України, 08.02.2016 сторонам проголошено вступну та резолютивну частини постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до ст. 41 КАС України, в ході судового розгляду здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу "Камертон".

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем правомірно на підставі належним чином оформлених первинних документів сформовано витрати та податковий кредит по господарських операціях з ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" І ТОВ "ВКМ НОВА".

На підтвердження правильності формування податкового кредиту Позивачем були надані необхідні документи, оформлені відповідно до вимог, встановлених ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зокрема: документи, що підтверджують факт отримання товару від іншої особи та документи, що підтверджують зв'язок понесених витрат з господарською діяльністю платника податку.

Правочини, укладені позивачем із вказаними підприємствами не мають ознак фіктивних правочинів, оскільки сторонами вони виконані в повному обсязі, що підтверджується належним чином оформленими документами: договорами поставки, податковими та видатковими накладними, актами приймання-передачі та проведеним повним розрахунком між сторонами. Чинне законодавство України передбачає презумпцію правомірності правочину.

А відтак, висновки податкового органу про неправомірність формування позивачем податкового кредиту по господарських операціях з ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" І ТОВ "ВКМ НОВА" позивач вважає необґрунтованими, а податкове повідомлення-рішення протиправним і просив його скасувати.

Відповідач позов не визнав. Під час розгляд справи надав пояснення, згідно яких зазначив, що сума податкового кредиту має бути фактично здійснена і підтверджена належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків. Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Вказав, що позивач неправомірно сформував податковий кредит по господарських операціях з ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" І ТОВ "ВКМ НОВА", оскільки господарські операції позивача з вказаними контрагентами не спричиняють реального настання правових наслідків, укладені з метою заниження об'єкту оподаткування, несплати податків, в зв'язку з чим дії підприємств призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України. В зв'язку з тим, що договори є нікчемними, нікчемний правочин є недійсним в силу закону, такий нікчемний правочин не створює інших юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Отже, спірне податкове повідомлення-рішення винесено у відповідності та на виконання вимог Податкового кодексу України, а, відтак підстав для його скасування немає.

Розглянувши матеріали справи та документи, надані сторонами додатково, заслухавши представників сторін, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що, підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцями ДПІ у Запорізькому районі здійснено документальну позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійснені господарських операцій з ТОВ "Асгард Мега Груп" в квітні 2015 року, ТОВ "ВКМ Нова" в травні та червні 2015 року та відображення зазначених операцій в податковій звітності, за результатами перевірки складено акт № 34/2211/22117613 від 21.10.2015 року.

Перевіркою встановлено наступне порушення за якими винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення: пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, гі.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200, п.201.10 ст.201 ПК України.

Так, ТОВ "ІНДУСТРІЯ, ЛТД" в квітні 2015р. мало взаємовідносини з ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" () всього на суму 429560,00грн, в т.ч. ПДВ 71635,00грн.

Між ТОВ "ІНДУСТРІЯ, ЛТД" та ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" було укладено договір постачання вугільної продукції №17-03 від 17.03.2015 щодо поставки вугільної продукції.

Транспортування здійснювалось відповідно залізничних накладних. Вантаж зазначений в залізничній накладні №49159106 було переадресовано згідно наказу №293 на ст..Запоріжжя-1 Придн. 07.04.2015 (початкове призначення станція Запорожье-Грузовое. одержувач МЧ-3 (г.Запорожье, ул.Железнодорожная 29)), Також надано Комерційний акт від 04.04.15 (обстеження та перезважування вагону): в якому зазначено, що вага нетто складає 25300кг, що менше на 45700кг зазначеного в перевізних документах.

ДПІ у Запорізькому районі ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу ТОВ "Індустрія, Лтд" надано запит від 13.10.15 №1342/10/08 -08-22 щодо надання сертифікатів походження/якості Вугілля А та Вугілля АО, придбаного у ТОВ "А СГАРД МЕГА ГРУП" () в квітні 2015 року., на який ТОВ "Індустрія, Лтд" надано відповідь листом від 15.10.2015р. вих..№467.

В листі від 15.10.2015р. вих..№467 надані свідоцтва про якість вугілля / антрацита з печаткою ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУ П" проте свідоцтвах про якість відсутні відомості про летки речовини (вимоги зазначені в специфікаціях), відсутні П.І.Б. майстра ОТК та інспектора.

Свідоцтво про якість вугілля / антрацита 17.01.2015 №2 видано ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" на постав ку вугілля марки АО в кількості 71т по залізничній накладній 49159106, вагон 60661956, отримувач ТОВ "Індустрія, ЛТД" 70450 Запорожская область, пгт.Кушугум, ул.Лєваневского, 2, станція призначення - Кушугум Придн.ж.д. Відповідно залізничної накладної №49159106 вантаж було переадресовано згідно наказу №293 на ст..Запоріжжя-1 Придн.

07.04.2015, початкове призначення вантажу - станція Запорожье -Грузовое, одержувач МЧ -З (г.Запорожье, ул.Железнодорожная 29),

Також, відповідно видаткової накладної від 08.04.2 015р. №РН-0000007 найменування товару - вугілля А; відповідно Свідоцтва про якість вугілля / антрацита 17.01.2015 №2 вугілля марки АО класу 25-50; відповідно залізничної накладної вантаж - антрацит (без визначення сортності).

Відповідно залізничної накладної №49159106 відправник вантажу ТОВ "Верхаус", , Луганська область, м. Луганськ, вул. Цимлянська, буд.5

Відповідно залізничної накладної №50701762 відправник вантажу ТОВ "РС Проведеним аналізом діяльності ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП " серед постачальників ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" не встановлено таких суб'єктів господарювання як ТОВ "Верхаус" () та ТОВ "РС Проспера" (). Проведеним аналізом ланцюга постачання по ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" та відповідно отриманої податкової інформації, основним постачальником вугілля на адресу ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" є ТОВ "ЛУГ -КОАЛ" (код за ), при цьому за результатами аналізу ланцюга постачання ТОВ "ЛУГ - КОАЛ" (код за ) походження товару (вугілля) не встановлено.

Згідно наданих ТОВ "Індустрія, Лтд" пояснень (лист від 15.10.2015р. вих..№467) та документів товар (вугілля), придбаний у ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" в квітні 2015 року на суму ПДВ 71635 грн. був оприбуткований і вивантажений на склад зберігання палива, а в подальшому використаний в технологічному процесі виробництва вапна згідно з установленими нормами.

В травні 2015р. та червні 2015р. ТОВ "ІНДУСТРІЯ, ЛТД" мало взаємовідносини з ТОВ "ВКМ НОВА" на суму 419294,28 грн., в т.ч. ПДВ 69882,38 грн.

ТОВ "ІНДУСТРІЯ, ЛТД" було укладено з ТОВ "ВКМ НОВА" договір поставки №20 від 05.05.2015 щодо поставки товару - кокс доменний марки КД-1, КД-2.

ДПІ у Запорізькому районі ГУ ДФС у Запорізькій області на адресу ТОВ "Індустрія, Лтд" надано запит від 13.10.15 №1342/10/08-08-22 щодо надання сертифікатів походження/якості Коксу доменного КД-2, придбаного у ТОВ "ВКМ НОВА" () в травні 2015 року та червні 2015р., на який ТОВ "Індустрія, Лтд" надано відповідь листом від 15.10.2015р. вих..№467.

ТОВ "Індустрія, Лтд" не надано сертифікатів походження Коксу доменного КД -2 (постачальник ТОВ "ВКМ НОВА"), ТОВ "Індустрія, Лтд" надано показники якості продукції (на поставки в кількості 36,5т 27.05.15; в кількості 30,59т та 42,29т 03.06.2015), які скріплені підписом директора ТОВ "ВКМ НОВА" ОСОБА_5 та печаткою ТОВ "ВКМ НОВА".

Проведеним аналізом ланцюга постачання по ТОВ "ВКМ НОВА" та відповідно отриманої податкової інформації по ТОВ "ВКМ НОВА" не підтверджено реальність взаємовідносин між ТОВ "ВКМ НОВА" та ТОВ "ІНДУСТРІЯ, ЛТД" у зв'язку з тим, що відсутнє первинне походження товару, нереальність продажу ідентифікованого товару, первинне введення в обіг (первинний продаж) якого не підтверджується фактом (законним джерелом) реального походження цих товарів (відсутнє дійсне формування активу) у попередніх ланках ланцюга, за результатами аналізу ланцюга постачання ТОВ "ВКМ НОВА" походження товару (кокс доменний) не встановлено.

При перевірці постачальників ТОВ "Індустрія, Лтд" неможливо перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення або виробництва, приміщень для зберігання товарів тощо, наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення господарської діяльності.

Зважаючи на виявлені порушення відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 30.10.2015 №, за яким позивачу нараховано грошове зобов'язання у розмірі 212275,50грн., з якого 141517,00 грн. податок на додану вартість і 70758,50 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями,

Не погоджуючись з даним повідомленням-рішенням ТОВ "ІНДУСТРІЯ ЛТД" звернулось до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з приписів ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України".

Підставами для визнання незаконними (нечинними) актів в судовому порядку та їх скасування є невідповідність їх вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним (його скасування) є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів фізичної особи, підприємства чи організації - позивача у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд не може погодитись із твердженнями податкового органу та вважає обставин, на які посилається відповідач такими, що не відповідають діючим нормам законодавства. Інформація, викладена в Акті щодо встановлених порушень не може носити доказовий характер та не підтверджує встановлені у ньому факти, з огляду на наступне.

За приписами п.14.1.18, п.14.1.181 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Так, пунктом 198.3. ст.198 ПКУ визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається, виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п.201.1. ст.201 ПКУ платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПКУ). Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (п.201.4 ст.201 ПКУ). Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця (п.201.6 ст.201 ПКУ). Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу (п.201.8. ст.201 ПКУ). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п.201.10 ст.201 ПКУ).

Підпунктом 198.6 п.198 ПКУ встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями. У разі якщо на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, які попередньо віднесені до податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 10.1. Наказу ДПАУ № 1002 від 24.12.2010р. "Про затвердження форми Реєстру виданих та отриманих податкових накладних та Порядку його ведення" зазначено, що придбання або виготовлення товарів/послуг та придбання (будівництво, спорудження) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи) на митній території України відображається на підставі податкових накладних, розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної, а також інших подібних документів.

Отже, виходячи із приписів вищевказаних норм Податкового кодексу, податкова накладна є документом, який підтверджує фактичну сплату покупцем податку на додану вартість у ціні товару, та надає право на формування податкового кредиту платником податків-покупцем. Лише придбання товарів (послуг, робіт), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності платника податку-покупця, відсутність податкової накладної та складання податкової накладної особою, що не зареєстрована як платник ПДВ, безспірно позбавляють покупця права на включення до податкового кредиту сплачених (нарахованих) сум податків у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат.

Інших умов для формування податкового кредиту за наслідками придбання товарів, отримання послуг - таких як обов'язкова сплата постачальниками сум податку до бюджету, у т.ч. по ланцюгу постачання товару (послуг) тощо, у Податковому кодексі України не передбачено.

Таким чином, податковий кредит формується за умови списання платником податків грошових коштів в оплату товарів (робіт, послуг)/отримання ним товару, та повинен підтверджуватися податковою накладною.

Суд також зазначає, що первинні документи, оформлені по господарських операціях позивача з ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" І ТОВ "ВКМ НОВА", відповідають приписам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/704).

Податковий кодекс України для платників податків не передбачає а ні обов'язок, а ні право вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей достовірності його державної реєстрації як СПД, реєстрації платником податків, "податкових взаємовідносин" з бюджетом, ведення податкового обліку, подання декларацій, тощо.

Як свідчать матеріали справи, сторонами були дотримані вимоги чинного законодавства України при укладанні та виконанні господарських операцій, що підтверджується відповідними первинними документами, наданими на перевірку, які у свою чергу, свідчать про правомірність формування ТОВ "ІНДУСТРІЯ ЛТД" податкового кредиту при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" І ТОВ "ВКМ НОВА".

За приписами ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 зазначеного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Згідно з ч.2 ст.9 цього ж Закону, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов'язкові реквізити.

Як вже зазначалося вище і не спростовується актом перевірки, у позивача наявні всі необхідні первинні документи, які відповідають вимогам, встановленим ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" щодо змісту та форми первинних документів, підтверджують фактичне отримання позивачем товару та послуг від постачальників, оскільки містять повну інформацію щодо змісту та обсягу господарської операції, а також щодо дати та місця її здійснення та свідчать про реальні зміни в структурі активів та зобов'язань позивача.

Таким чином, контролюючий орган, помилково прийшов до висновку про нереальність господарських операцій між ТОВ "ІНДУСТРІЯ ЛТД" та ТОВ "Асгард Мега Груп" і ТОВ "ВКМ НОВА".

Тому посилання на п.198.3, п.198.6 ст. 198 та п. 200.1 ст. 200 ПКУ в акті перевірки не відповідають фактичним обставинам, та, відповідно податкове повідомлення-рішення із посиланням на вказані норми є неправомірним.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про "нереальність" здійснених позивачем господарських операцій є безпідставним, оскільки на його підтвердження відповідачем не було надано рішення суду у цивільній чи господарській справі, вироку суду у кримінальній справі або іншого належного доказу. Відповідачем не надано також доказів підробки документів або їх фіктивності на підтвердження здійснених позивачем господарських операцій.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема, частиною 5 статті 203 ЦК України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст. 234 ЦК України встановлено, що правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином є фіктивним.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Недійсність фіктивного правочину не встановлена законом, а отже такий правочин не є нікчемним. Згідно із статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що зміст вказаного вище договору не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договору або приховування дійсного об'єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов'язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов'язаннями.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару, яка є платником податку, не покладено обов'язку здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку і в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників у ланцюгу постачання або через наявність/відсутність актів про здійснення зустрічних перевірок таких постачальників зазнавати певних негативних наслідків.

З наведеного випливає, що в разі невиконання контрагентами по ланцюгу своїх обов'язків по сплаті податків до бюджету, такі дії тягнуть відповідальність та негативні наслідки саме щодо цих осіб.

Судом не було встановлено обізнаності позивача щодо можливого протиправного характеру діяльності ТОВ "АСГАРД МЕГА ГРУП" І ТОВ "ВКМ НОВА" та/або їх контрагентів-постачальників в ланцюгу постачання товарів, прямої чи опосередкованої причетності до такої протиправної діяльності з метою отримання податкової вигоди.

Такий висновок суду також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 22.01.2009 у справі "БУЛВЕС АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у разі якщо національні органи за відсутності будь-яких вказівок на безпосередню участь фізичної або юридичної особи у зловживанні, пов'язаним зі сплатою ПДВ, який нараховується у ланцюгу поставок, або будь-яких вказівок на обізнаність про таке порушення, все ж таки застосовують негативні наслідки до отримувача оподатковуваної ПДВ поставки, який повністю виконав свої зобов'язання, за дії або бездіяльність постачальника, який перебував поза межами контролю отримувача і у відношенні якого у нього не було засобів перевірки та забезпечення його виконання, то такі владні органи порушують справедливий баланс, який має підтримуватися між вимогами суспільних інтересів та вимогами захисту права власності.

Таким чином, за результатом розгляду справи, суд приходить до висновку, що виявлені в акті порушення не підтверджуються матеріалам справи, а тому спірне податкове повідомлення - рішення винесено безпідставно та є таким, що підлягає скасуванню.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, контролюючий орган має доводити недобросовісність платника податків.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 30.10.2015 №.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправним рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160, 162, 163, 167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Запорізькому районі ГУ ДФС в Запорізькій області від 30.10.2015 №.

Судовий збір у розмірі 3184,14 грн. (три тисячі сто вісімдесят чотири гривні 14 коп.) присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустрія, ЛТД" () за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції в Запорізькому районі ГУ ДФС в Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції

Суддя О.М. Нечипуренко