Справа № 803/98/16
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Справа № 803/98/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши в місті Луцьку в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 21 жовтня 2015 року протиправними та зобов`язати розглянути звернення від 21 жовтня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 жовтня 2015 року подав звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою організувати заходи щодо подальшого проходження військової служби в званні військового офіцера на посадах офіцерського складу, які потребують спеціальних знань в галузі юриспруденції.

28 грудня 2015 року позивач отримав відповідь Волинського обласного військового комісаріату від 05 листопада 2015 року за № ппр/5253, в якому відповідач повідомив, що рапорт позивача щодо вирішення питання про подальше проходження військової служби в званні військового офіцера на посадах офіцерського складу, які потребують спеціальних знань в галузі юриспруденції, до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходив. Крім того, розмістити позивача на посадах офіцерського складу, які потребують спеціальних знань в галузі юриспруденції, ІНФОРМАЦІЯ_2 не має можливості.

На думку позивача, відповідач не вирішив питання присвоєння військового офіцерського звання, а лише дав формальну відповідь на звернення, відмовивши в задоволення вимог рапорту.

У зв`язку з цим позивач просить визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 21 жовтня 2015 року та зобов`язати розглянути звернення від 21 жовтня 2015 року у відповідності до чинного законодавства.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2016 року було відкрито скорочене провадження в даній адміністративній справі.

Відповідач заперечень проти позову не подав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку скороченого провадження та про наслідки неподання заперечень проти позову.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 21 жовтня 2015 року ОСОБА_1 подав звернення до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою організувати заходи щодо подальшого проходження військової служби в званні військового офіцера на посадах офіцерського складу, які потребують спеціальних знань в галузі юриспруденції.

Волинським обласним військовим комісаріатом заяву позивача отримано 21 жовтня 2015 року, що підтверджується відміткою на копії заяви.

Листом від 05 листопада 2015 року № ппр/5253 відповідач повідомив позивача про результати розгляду його звернення від 21 жовтня 2015 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із частиною другою статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюються на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої сьомої статті 5 цього ж Закону звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим. Усне звернення викладається громадянином на особистому прийомі або за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені контактні центри, телефонні "гарячі лінії" та записується (реєструється) посадовою особою. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Як визначено частиною першою статті 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Частиною першою статті 20 зазначеного Закону передбачено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З матеріалів справи вбачається, що звернення ОСОБА_1 від 21 жовтня 2015 року було адресоване військовому комісару ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогою організувати заходи щодо подальшого проходження військової служби в званні військового офіцера на посадах офіцерського складу, які потребують спеціальних знань в галузі юриспруденції.

Волинський обласний військовий комісаріат листом від 05 листопада 2015 року № ппр/5253 повідомив позивачу, що відповідно до положень статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити до наступного прямого начальника. ОСОБА_2 з клопотанням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо вирішення питання про подальше проходження ним військової служби в званні військового офіцера на посадах офіцерського складу, які потребують спеціальних знань в галузі права, до ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходило.

Позивачу роз`яснено, що у відповідності до наказу Начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України № 105 від 10 червня 2011 року «Про затвердження Положення про юридичну службу Збройних Сил України» призначення військовослужбовців та працівників юридичної служби на посади і звільнення з посад здійснюється виключно за погодженням з начальником Управління правового забезпечення Генерального штабу начальником юридичної служби Збройних Сил України.

Крім того, відповідачем у листі вказано, що розмістити ОСОБА_1 на посадах офіцерського складу, які потребують спеціальних знань в галузі права, ІНФОРМАЦІЯ_2 не має можливості.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що звернення ОСОБА_1 від 21 жовтня 2015 року розглянуто ІНФОРМАЦІЯ_4 належним чином, у встановленому законодавством порядку та у строк надано письмову відповідь.

Відтак, з наведених вище підстав позовні вимоги про визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 21 жовтня 2015 року протиправними та зобов`язання розглянути звернення від 21 жовтня 2015 року до задоволення не підлягають.

Керуючись статтями 162, 163, 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про звернення громадян», суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 21 жовтня 2015 року протиправними та зобов`язання розглянути звернення від 21 жовтня 2015 року відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 186 КАС України, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В.Дмитрук