Справа № 201/1766/16-а
Суддя: Антонюк О. А.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 201/1766/16-а
провадження 2-а/201/38/2016
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м. Дніпропетровськ

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А. розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 лютого 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою судді від 10 лютого 2016 року було відкрито скорочене провадження у даній адміністративній справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст.11 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона має статус судді у відставці та в звязку з чим їй відповідачем призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 82% заробітку працюючого на відповідній посаді судді. Право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, його розмір і порядок виплати станом на 31 липня 2013 року регулювалися статтею 138 «Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI, а саме: частинами 3,5 цієї статті встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Довічне грошове утримання виплачується органами ПФУ за рахунок коштів державного бюджету, тобто розмір виплачуваного щомісячного грошового утримання судді у відставці безпосередньо пов'язаний із розміром суддівської винагороди. З 01 вересня 2015 року, згідно довідки Дніпропетровського апеляційного господарського суду № 05-44/63 від 14 грудня 2015 року, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді становить 23 494 гривень 90 коп., та з урахуванням зазначеного вона звернулася до відповідача з проханням провести перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням вказаної довідки, однак відповідач листом від 25 січня 2016 року в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання - відмовив, а тому позивач просить суд визнати зазначені дії протиправними та зобовязати відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці і виплачувати їй щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді на підставі наданої апеляційним судом довідки, з 1 вересня 2015 року без обмежень його граничного розміру. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

18 лютого 2016 року представник відповідача подав заперечення на позов, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню, оскільки згідно чинного законодавства України правових підстав для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, що отримує позивач немає так як здійснення зазначеного перерахунку передбачено тільки суддям Конституційного Суду України, а тому просить в його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. 1832 КАС України, суд розглядає справу в порядку скороченого провадження.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі постанови Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 07 жовтня 2010 року звільнена з посади судді Дніпропетровського апеляційного господарського суду у звязку з поданням заяви про відставку та наказом голови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 листопада 2010 року, звільнено з займаної посаду у звязку з поданням заяви про відставку та з 01 грудня 2010 року позивачу була призначена пенсія державного службовця, а 31 липня 2013 року відповідачу було подано заяву про перехід пенсії державного службовця на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке було їй нараховано, та в звязку з чим вона знаходиться на обліку в УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська та їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 82% заробітку працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Дніпропетровського апеляційного господарського суду №05-51/2 від 31.07.2013 року..

Також судом було встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 серпня 2014 року, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 11 листопада 2014 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, а саме: визнано протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 грудня 2013 року; зобовязано УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 відсотків від заробітної плати працюючого судді відповідно до довідки Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2014 року № 05-44/12 без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Стягнуто судові витрати.

З вище викладеного витікає, що зазначеним рішенням були встановлені вище зазначені обставини та вони не потребують доказуванню, оскільки згідно ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

15 січня 2016 року позивач звернулася до Управління Пенсійного фонду у Жовтневому районі м. Дніпропетровська із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в зв'язку з підвищенням заробітної плати працюючим суддям, додавши до заяви довідку Дніпропетровського апеляційного господарського суду № 05-44/63 від 14 грудня 2015 року, відповідно до якої заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді становить з 01 вересня 2013 року 23 494 гривень 90 коп.

Листом №579/05/27 від 25 січня 2016 року УПФУ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська у здійсненні перерахунку щомісячного грошового утримання відмовило з посиланням на те, що Законом України «Про судоустрій і статус суддів» не передбачено здійснення перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці, крім суддів Конституційного суду України.

Відповідно до статті 8 КАС України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності суддів та інші питання судоустрою і статусу суддів врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема у ч. 4 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності суддів, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

У зв'язку із цим, суд вважає помилковими посилання відповідача про те, що відсутній нормативний документ, який регулює порядок здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» встановлена гарантія матеріального забезпечення судді у відставці, яка не може бути знівельована в зв'язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана.

В усіх випадках розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру грошового утримання працюючого на відповідній посаді судді.

Заборона перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не встановлена, а тому діє загальне правило пенсійної діяльності: перерахунок проводиться з моменту звернення до управління Пенсійного фонду України.

Оскільки положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці встановлений від відсотків грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, то розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повинен збільшуватися в разі підвищення заробітної плати працюючого судді. У зв'язку з тим, що з 01 вересня 2015 року заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді змінилася у бік підвищення, відповідач зобов'язаний провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з довідки Дніпропетровського апеляційного господарського суду № 05-44/63 від 14 грудня 2015 року, відповідно до якої заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді становить з 01 вересня 2015 року 23 494 гривень 90 коп.

Згідно ч. 5 ст. 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» за суддею, звільненим за його заявою про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Відповідно до ч. 4 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (в редакції від 7 липня 2010 року) , у разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Відповідно до ч. 5 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції від 7 липня 2010 року) довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Разом з тим, ст. 138 зазначеного вище Закону визначено, що регулюючи порядок здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України, не містить підстав забороняючих перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці судів загальної юрисдикції. Крім того, п. 6 рішення Ради суддів України № 18 від 23.03.2012 р. прямо вказано, що судді у відставці мають право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Рішенням Конституційного Суду України № 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) було встановлено, що частина третя статті 138 Закону № 2453 до внесених Законом № 3668 змін передбачала: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання». Таким чином, визначений Законом № 2453 порядок нарахування щомісячного довічного грошового утримання було змінено Законом № 3668, внаслідок чого зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів. Залишивши незмінним зміст права на щомісячне довічне грошове утримання суддів, Закон № 3668 звузив обсяг цього права, встановивши обмежену базу для нарахування суддям щомісячного довічного грошового утримання, та скасував право суддів на одержання щомісячного довічного грошового утримання без обмеження граничного розміру, чим знизив і досягнутий рівень гарантій незалежності суддів. Отже, частина третя статті 138 Закону № 2453 не узгоджується з конституційним положенням про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить статті 126 Основного Закону України, також було вказано порядок його виконання, а саме: підлягають застосуванню частини перша, друга статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що не суперечать Конституції України; частина третя статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, яка суперечить Конституції України‚ не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Натомість підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання»; перше, друге, трете речення частини пятої статті 138 Закону № 2453 у редакції Закону № 3668, що суперечать Конституції України, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Проте підлягають застосуванню перше речення частини пятої статті 138 Закону № 2453 в редакції до змін, внесених Законом № 3668, а саме: «Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку»‚ та четверте речення частини пятої статті 138 Закону № 2453 зі змінами, внесеними Законом № 3668, а саме: «Довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України; дія статті 2 Закону № 3668 не поширюється на Закон № 2453; дія абзацу другого пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668 не поширюється на правовідносини щодо виплати суддям пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) та згідно п. 2 резолютивної частини рішення Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): частину третю, перше, друге, третє речення частини пятої статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року № 2453VI у редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування».

Виходячи з вищенаведених положень закону, обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношення до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці.

Також не можуть бути взяті до уваги посилання відповідача на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213, як на підставу (на думку відповідача) неможливості проведення перерахунку мого щомісячного довічного грошового утримання, є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно пункту 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до деяких законів, в тому числі Закону Україні «Про судоустрій і статус суддів».

Однак, суд приходить до висновку, що зазначені обмеження не стосуються суддів у відставці, яким до 02 березня 2015 року призначене та виплачується щомісячне довічне грошове утримання.

В звязку з зазначеним та вище викладеним відмова відповідача у проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці є протиправною, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак в супереч зазначеного відповідачем не було доведено правомірність своїх дій.

У відповідності до ст.6.4. Європейської хартії про статус суддів суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною першою статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України, тобто однією з гарантій забезпечення незалежності суддів є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що згідно Дніпропетровського апеляційного господарського суду № 05-44/63 від 14 грудня 2015 року, заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді становить з 01 вересня 2015 року 23 494 гривень 90 коп.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, які в тому числі, передбачають, що «закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи», випливає висновок, що норми ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та порядок видачі документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, органами Пенсійного Фонду України, затвердженого Правлінням Пенсійного Фонду України 25 січня 2008 року не можуть регулювати порядок знаходження судді у відставці і обмежувати права осіб, які отримали право на відставку та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання раніше, тобто в 2003 році, оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8. має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, то Пенсійний Фонд України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська зобов'язаний був керуватися Конституцією України як акту прямої дії. Таким чином, виходячи з норм ст. 58 Конституції України та висновків, викладених у рішеннях Конституційного суду України від 22 травня 2008 року і від 03 червня 2013 р № 3-рп-2013 випливає висновок, що матеріальні та соціальні гарантії судді у відставці, які були встановлені на день виходу у відставку (тобто на 31.12.2003 р.) не можуть бути обмежені або скасовані, а ні новим законом, а ні внесенням змін до чинного Закону. Оскільки на день виходу позивача у відставку, тобто на 31 грудня 2003 року, умови призначення, виплати та перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, були визначені ст. 43 Закону України «Про статус суддів» та Постановою Верховного суду України «Про порядок введення в дію Закону України Про статус суддів» вимоги позивача про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з розрахунку 88% нового розміру заробітної плати працюючого судді на відповідній посаді, є законними і обґрунтованими.

Відповідно до ст. 5 ЦК України, з якої вбачається, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту вступу його в силу.

З матеріалів справи вбачається, що зазначені відносини виникли раніше, тобто до видання Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року зі змінами, що набрали чинності з 01 жовтня 2011 року. Щомісячне довічне грошове утримання позивачці призначено і визначено на підставі чинного на той період Закону України «Про статус суддів», згідно якого їй надавалося право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у разі підвищення заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді. Суд також бере до уваги, що відповідно до п. 2 розділу 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне, довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи розмір отриманого позивачем щомісячного довічного грошового утримання, а також те, що позивач звільнений з посади у відставку і перебуває на обліку в управлінні як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про статус суддів», яка не передбачала ніяких обмежень щодо максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, а Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної реформи» зворотної дії в часі не має, тому перерахунок щомісячного довічного утримання повинен бути проведений без обмеження максимальним розміром, визначеним зазначеним Законом.

Враховуючи та аналізуючи всі доводи в сукупності і встановлені обставини та приведені норми закону, які врегульовують спірні правовідносини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки діями відповідача порушуються права позивача в частині розміру отриманого щомісячного довічного грошового утримання.

При таких обставинах суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а саме: визнати протиправними дії УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 вересня 2015 року; зобов'язати УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити з 01 вересня 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Дніпропетровського апеляційного господарського суду № 05-44/63 від 14 грудня 2015 року, відповідно до якої заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді становить 23 494 гривень 90 коп., без обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням різниці між нарахованими та фактично виплаченими сумами.

Оскільки позов ОСОБА_1 задоволено, тому відповідно до ст. 94 КАС України з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 124 Конституції України, ст. ст. 2, 6 11, 71, 72, 1832, 186, 244-2, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська щодо відмови провести ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 вересня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська здійснити з 01 вересня 2015 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплачувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Дніпропетровського апеляційного господарського суду № 05-44/63 від 14 грудня 2015 року, відповідно до якої заробітна плата працюючого на відповідній посаді судді становить 23 494 гривень 90 коп., без обмеження максимального розміру щомісячного довічного грошового утримання, з урахуванням різниці між нарахованими та фактично виплаченими сумами.

Стягнути з Управління Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

Постанова може бути оскаржена в Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом десяти днів з моменту її отримання.

Суддя: О.А. Антонюк