Справа № 822/5261/15
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/5261/15

Головуючий у 1-й інстанції: Матущак В.В.

Суддя-доповідач: Білоус О.В.

17 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білоуса О.В.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Марцісь Ю.А.,

представника відповідача - Коваль І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області на постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Атонмаш" до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Атонмаш" звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31.07.2015 №, яким визначено штрафні санкції за порушення строків розрахунків у іноземній валюті в сумі 30624,69 грн. В обґрунтування позовних позовних вимог зазначено, що за результатами документальної невиїзної позапланової перевірки встановлено та інкриміновано позивачу порушення вимог ст.1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", п.1 Постанови НБУ "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валюті", п.1 Постанови НБУ "Про врегулювання ситуації на валютному ринку, п.1 Постанови НБУ "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринку" в частині дотримання 90-денного строку надходження валютних коштів за експортований товар по контракту №1/14 від 01.03.2014. Також, позивач зазначає, що проведена позапланова невиїзна перевірка з питань своєчасності проведення розрахунків по експортному контракту від 01.03.2011 №1/14 за період з 20.08.2014 по 13.01.2015 вже проводилася та за результатами проведеної перевірки складався акт від 22.01.2015 №31/22/34543250 та виносилося податкове повідомлення-рішення від 13.02.2015 № на суму 201410,88 грн., яке визнане протиправним та скасоване.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.09.2015 року, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись при цьому на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, і за обставин викладених в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

В судове засідання представники позивача, не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином.

Як вбачається з надісланих на адресу суду заперечень на апеляційну скаргу, позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги відповідача в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. При цьому в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Частиною 1 ст. 195 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Атонмаш" зареєстроване як юридична особа Красилівською РДА 21.11.2006. Свідоцтво про державну реєстрацію СПД - ЮО від 21.11.2006 №0000374. Основними видами діяльності товариства є виробництво радіаторів та котлів центрального опалення, виробництво інших машин та устаткування загального призначення, виробництво автомобіля, виробництво автомобільних кузовів, причепів та напівпричепів, неспеціалізована оптова торгівля.

Згідно Податкового кодексу України, відповідно до наказу Красилівської ОДПІ та згідно повідомлення уповноваженого банку - ПАТ "ПУМБ" від 01.04.2015, відповідачем була проведена перевірка ТОВ "Завод "Атонмаш" за результатами якої складено Акт перевірки від 14.07.2015 №428/22/34543250 "Про результати невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Завод "Атонмаш, , з питань своєчасності проведення розрахунків по експортному контракту від 01.03.2011 №1/14 з фірмою EKOCENTER SP.Z.O.O., згідно повідомлення ПАТ "ПУМБ" №КНО-67.2/1441 від 05.12.2014 за період з 20.08.2014 по 13.01.2015".

На підставі вказаного Акту перевірки від 14.07.2015 №428/22/34543250 винесене податкове повідомлення-рішення від 31.07.2015 №.

Судом першої інстанції було встановлено, що при розгляді адміністративної справи №822/763/15 вже була надана оцінка відносинам, що виникли між ТОВ "Атонмаш" та Красилівською ОДПІ у спорі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення, яке винесене на підставі акту перевірки ТОВ "Завод "Атонмаш" від 22.01.2015 №31/22/34543250, а саме надана оцінка результатам перевірки своєчасності проведення розрахунків ТОВ "Атонмаш" по експортному контракту від 01.03.2011 №1/14 за період з 20.08.2014 по 13.01.2015 року.

Зокрема було встановлено, що працівниками Красилівської ОДПІ була проведена позапланова невиїзна перевірка з питань своєчасності проведення розрахунків по експортному контракту від 01.03.2011 №1/14 за період з 20.08.2014 по 13.01.2015, за результатами якої було складено акт від 22.01.2015 №31/22/34543250 та винесене податкове повідомлення-рішення від 13.02.2015 № на суму 201410,88 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.04.2015 адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області від 1302.2015 № на суму 201 410,88 грн. Вказана постанова ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015 року залишена без змін.

В рамках розгляду зазначеної вище справи, 21.11.2014 року ТОВ "Завод" Атонмаш" звернулось до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (Департаменту зовнішньоекономічної діяльності) з клопотанням про продовження строків розрахунків. 29.12.2014 року позивачем надіслано Мінекономрозвитку України додаткову інформацію до листа від 24.11.2014 року з проханням надати висновок по експортним операціям згідно інвойсам на термін дії контракту №1/14 від 01.03.2014 року.

31.12.2014 року Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на звернення товариства видало Висновок №1359 щодо продовження строків розрахунку за експортною зовнішньоекономічної операцією, в якому продовжив строки розрахунків за контрактом №1/14 від 01.03.2014 тому, враховуючи вище зазначене, суд прийшов до висновку, що на час проведення перевірки був проінформований про наявність Висновку №1359, яким ТОВ "Завод "Атонмаш" продовжено строки розрахунків за експортною зовнішньоекономічною операцією, а тому податкове повідомлення - рішення є неправомірним та винесено передчасно.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що працівниками Красилівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області не вжито жодних заходів щодо виправлення, так званої, допущеної описки в назві Акту перевірки №428/22/34543250 від 14.07.2015 в частині зазначення періоду, що перевіряється.

Натомість позивачем, на думку суду першої інстанції, було дотримано вимоги чинного законодавства та вчинено дії з метою захисту свої порушених прав та інтересів, підтвердженням чого є відповідь в.о. начальника Красилівської ОДПІ Шишина О.С. №3529/10/22-10-22-126 від 28.07.2015 на заперечення ТОВ "Завод "Атонмаш" до акту перевірки №428/22/34543250 від 14.07.2015, згідно якої Акт перевірки від 14.07.2015 №428/22/34543250 "Про результати невиїзної позапланової перевірки ТОВ "Завод "Атонмаш, , з питань своєчасності проведення розрахунків по експортному контракту від 01.03.2011 №1/14 з фірмою EKOCENTER SP.Z.O.O., згідно повідомлення ПАТ "ПУМБ" №КНО-67.2/1441 від 05.12.2014 за період з 20.08.2014 по 13.01.2015", яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків в сумі 30624,69 грн. - залишено без змін.

Колегія судів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У відповідності до Акту від 14.07.2015 року за №428/22/34543250 Красилівської ОДПІ була проведена невиїзна документальна перевірка фінансово-господарської діяльності ТОВ "Завод "Атонмаш", з питань дотримання вимог валютного законодавства та підтвердження повідомлення уповноваженого банку за період з 10.12.2014 року по 02.07.2015 року, внаслідок чого було прийнято оскаржуване в рамках розгляду даної справи податкове повідомлення-рішення. В даному випадку перевірці підлягав стан проведення розрахунків у грошовій формі при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності позивача з фірмою EKOCENTR SP.Z.O.O. за період з 10.12.2014 року по 02.07.2015 року, який на разі не був охоплений жодною попередньою перевіркою позивача.

З огляду на викладене, чітко вбачається, що саме в назві акту перевірки в частині зазначення періоду, що перевірявся, допущено описку, а саме зазначено «з 20.08.2014 року по 13.01.2015 року» замість «з 10.12.2014 року по 02.07.2015 року».

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на той факт, що в запереченнях на вказаний акт перевірки, поданих позивачем 20.07.2015 року за вих. №662, останній не вказував на повторність проведення перевірки за аналогічний період, тому у відповіді на вказані заперечення Відповідач не вказав про допущення описки, тим більше, що вказана описка не призвела до порушення прав платника та невірного визначення грошового зобов'язання за результатами такої перевірки, і тому не могла вплинути на прийняття спірного податкового повідомлення - рішення згідно ст.86 ПК України.

Необгрунтованим, на думку судової колегії, є твердження Позивача про те, що в зв'язку з прийняттям спірного податкового повідомлення-рішення його двічі притягнено до юридичної відповідальності за одне й те саме порушення, що є порушенням принципу, закріпленого в ст.61 Конституції України, адже нарахування пені здійснено за відмінні періоди прострочення надходження валютної виручки. Так, згідно податкового повідомлення-рішення від 13.02.2015 року №, яке оскаржувались в адміністративній справі №822/763/15, ТОВ «Завод «Атонмаш» нараховано пеню за період прострочки з 19.11.2014 року по 13.01.2015 року, натомість згідно спірного податкового повідомлення-рішення від 31.07.2015 року № нараховано пеню за періоди з 11.03.2015 року по 17.03.2015 року; з 16.03.2015 року по 25.03.2015 року; з 19.03.2015 року по 25.03.2015 року.

Окрім того, перевіркою встановлено, що між ТОВ "Завод "Атонмаш" в особі генерального директора Мороза Юрія Андрійовича (Постачальник) та фірмою EKOCENTR SP.Z.O.O в особі представника правління Петра Покори і віце-президента Яцека Беньковського (Покупець) укладено експортний договір №1/14 від 01.03.2014 року .

Згідно виписаної митної декларації №400050000/2014/015683 від 10.12.2014 року ТОВ "Завод "Атонмаш" було здійснено експорт продукції (частини до сталевих газових побутових водогрійних котлів для центрального опалення) на суму 72750,0 польських злотих. Граничний термін надходження валютної виручки по вказаній митній декларації - 10.03.2015 року. Відповідно до банківської виписки встановлено, що станом на 17.03.2015р. на рахунок ТОВ "Завод "Атонмаш" надійшло 165265,0 польських злотих, в тому числі по МД № 400050000/2014/015683 від 10.12.2014р. - 72750,0 польських злотих. За період з 11.03.2015р. по 17.03.2015р. заборгованість- становить 72750,0 польських злотих; прострочення становить 7 днів.

Згідно виписаної митної декларації №400050000/2014/015952 від 15.12.2014р. ТОВ "Завод "Атонмаш" було здійснено експорт продукції (частини до сталевих газових побутових водогрійних котлів для центрального опалення) на суму 78505,0 польських злотих. Граничний термін надходження валютної виручки по вказаній митній декларації -

15.03.2015 року. Відповідно до банківської виписки встановлено, що станом на 25.03.2015р. на рахунок ТОВ "Завод "Атонмаш" надійшло 185040,0 польських злотих, в тому числі по МД № 400050000/2014/015952 від 15.12.2014 року - 78505,0 польських злотих. За період з 16.03.2015р. по 25.03.2015р. заборгованість становить 78505,0 польських злотих; прострочення становить 10 днів.

Згідно виписаної митної декларації №400050000/2014/016140 від 18.12.2014 року ТОВ "Завод "Атонмаш" було здійснено експорт продукції (частини до сталевих газових побутових водогрійних котлів для центрального опалення) на суму 71945,0 польських злотих. Граничний термін надходження валютної виручки по вказаній митній декларації - 18.03.2015 року.

Відповідно до банківської виписки встановлено, що станом на 25.03.2015р. на рахунок ТОВ "Завод "Атонмаш" надійшло 185040,0 польських злотих, в тому числі по МД № 400050000/2014/016140 від 18.12.2014 року - 71945,0 польських злотих. За період з 19.03.2015 року по 25.03.2015 року заборгованість становить 71945,0 польських злотих; прострочення становить 7 днів.

Статтею 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» встановлено, що виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Як вбачається з матеріалів справи вказаного висновку позивач не отримував та для перевірки не надавав.

Підставою для задоволення позову судом першої інстанції став висновок суду про те, що строки надходження валютної виручки за зовнішньоекономічним експортним контрактом №1/14 від 01.03.2014 року для позивача були продовжені згідно висновку Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 31.12.2014 року. Ця обставина, на думку суду першої інстанції, нібито встановлена судовими рішеннями справі №822/763/15. Проте, якщо проаналізувати судові рішення у зазначеній справі та сам висновок Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 31.12.2014 року, то очевидно, що вказаним висновком продовжено строки розрахунків не в цілому щодо всіх розрахунків за всіма поставками за контрактом №1/14 від 01.03.2014 року, а лише в частині надходження конкретних сум по конкретним вантажно-митним деклараціям (зокрема, 79810 польських злотих по ВМД №400050000/2014/010180 від 20.08.2014р.; 66280 польських злотих по ВМД №400050000/2014/010285 від 22.08.2014р.; 71225 польських злотих по ВМД №400050000/2014/010514 від 29.08.2014р.; 77060 польських злотих по ВМД №400050000/2014/010592 від 30.08.2014р.), при тому, що в справі, яка розглядається, предметом доказування були обставини щодо своєчасності здійснення розрахунків за іншими митними деклараціями та в інших сумах (зокрема, 72750,0 польських злотих по МД №400050000/2014/015683 від 10.12.2014р.; 78505,0 польських злотих по МД №400050000/2014/015952 від 15.12.2014р.; 71945,0 польських злотих по МД №400050000/2014/016140 від 18.12.2014р.). До того ж, судом першої інстанції залишено без уваги, той факт, що вказаним висновком продовжувалися строки проведення розрахунків з 30.12.2014 року лише по 20.02.2015 року, при тому, що в даній справі, встановленню підлягали обставини щодо правомірності нарахування пені за періоди після 20.02.2015 року, а саме з 11.03.2015 р. по 17.03.2015 р.; з 16.03.2015 р. по 25.03.2015 р.; з 19.03.2015 р. по 25.03.2015 р.

Згідно з постановами НБУ від 12.05.2014 року №270, від 20.08.2014 року №515, від 01.12.2014 року №758, прийнятих у відповідності до ст.1 вказаного Закону, встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

Таким чином, за результатами вказаної перевірки встановлено порушення Позивачем вимог ст.1 Закону України від 23.09.1994р. №185/94-ВР "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", п.1 Постанови НБУ "Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов'язкового продажу надходжень в іноземній валют" від 12.05.2014 №270, п.1 Постанови НБУ "Про врегулювання ситуації на валютному ринку" від 20.08.2014 №515, п.1 Постанови НБУ "Про врегулювання ситуації на грошово- кредитному та валютному ринку" від 01.12.2014 №758 в частині дотримання 90-денного строку надходження валютних коштів за експортований товар по контракту №1/14 від 01.03.2014 року: - в сумі 72750,0 польських злотих на 7 днів; - в сумі 78505,0 польських злотих на 10 днів; - в сумі 71945,0 польських злотих на 7 днів.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" за порушення законодавчо встановлених термінів ТОВ "Завод "Атонмаш" нараховано пеню в розмірі 0,3 % за кожний день прострочення зарахування коштів на рахунок, перерахованих у грошову одиницю України за валютним курсом НБУ на день виникнення заборгованості, в розмірі 30624,69 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія апеляційної інстанції, погоджується з правомірністю нарахування позивачу Красилівською ОДПІ пені за прострочення зарахування валютної виручки.

Судова колегія звертає увагу суду першої інстанції також на той факт, що наведені в позовній заяві судові рішення не містять преюдиційних обставин, в розумінні ст.72 КАС України, та не можуть впливати на вирішення даної адміністративної справи. Слід відмітити, що позивачем навіть зазначено, що строки продовження розрахунків за спірними митними деклараціями для нього продовжено будь-яким висновком компетентного органу.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 року №2379/12/13-12 звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, передбачене ч. 1 ст.72 КАС України, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов'язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Отже, за змістом ч. 1 ст.72 КАС України учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи. Натомість такі учасники мають право посилатися на зміст судового рішення у відповідних справах, що набрало законної сили, в якому відповідні обставини зазначені як установлені. Звільнення від доказування, на думку Вищого адміністративного суду України, не має абсолютного характеру і не може сприйматись як неможливість спростування під час судового розгляду обставин, які зазначені в іншому судовому рішенні.

В даному випадку, необхідним є врахувння та виконання положень ч.ч. 4, 5 ст. 11 КАС України щодо необхідності офіційного з'ясування всіх обставин справи та витребування доказів, які б сприяли нелажному встановленню обставин у справі.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийнята постанова не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області задовольнити повністю.

Постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Атонмаш" до Красилівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби України у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 22 лютого 2016 року.

Головуючий Білоус О.В.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.