Справа № 803/689/13-а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 р. Справа № 876/7818/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Андрушківа І.Я.,

представника відповідача Кузьменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

22.03.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Луцької об'єднаної державної податкової інспекції Волинської області Державної податкової служби, в якому просив визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.12.2012 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на дохід фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування за 2010 рік у сумі 18000,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.12.2008 року між позивачем та ТзОВ «КБ Аерокоптер» було укладено договір № 22-12-08 на виготовлення вертольоту марки АК-1-3, вартістю 755 000,00 грн. Частина коштів в сумі 360 200,00 грн. була проплачена, а частина в сумі 394 800,00 грн. - списана як безнадійна заборгованість. 16.04.2010 року ОСОБА_2 як фізична особа підприємець продав вертоліт марки АК-1-3 громадянину ОСОБА_3 за ціною 120 000,00 грн. Однак, Луцькою ОДПІ при проведенні перевірки не було віднесено цю подію до господарської діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, а було оцінено її як факт неподання громадянином ОСОБА_2 декларації про доходи за 2010 рік, що призвело до заниження валових доходів на суму 120 000,00 грн., в результаті чого донараховано податок з доходів фізичних осіб у сумі 18 000,00 грн. Зазначає, що акту перевірки Луцької ОДПІ від 02.10.2012 року, в якому зазначалось про те, що відповідно до норм чинного законодавства операції щодо придбання та реалізації літальних апаратів в Україні можуть здійснювати лише юридичні або фізичні особи він не отримував.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що рішення Луцької ОДПІ від 24.12.2012 року № , прийняте відповідачем з дотриманням вимог чинного законодавства України та в межах наданих йому повноважень.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, основним видом діяльності позивача є оптова та роздрібна торгівля промисловими товарами, технічне обслуговування і ремонт автомобілів, реставрація та відновлення гумових покришок та шин.

22.12.2008 року між громадянином ОСОБА_2 та ТзОВ «КБ Аерокоптер» було укладено договір № 22-12-08 на виготовлення вертольоту АК 1-3, загальна сума договору склала 750000,00 грн.

Згідно акту прийому-передачі від 04.01.2010 року ТзОВ «КБ Аерокоптер» на виконання умов договору від 22.12.2008 року № 22-12-08, здано замовнику громадянину ОСОБА_2 вертоліт АК 1-3. Оплата за придбаний товар проведена частково в сумі 360200,00 грн.(а.с.24).

16.04.2010 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (продавець) та громадянином ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 1, відповідно до умов якого продавець зобов'язується продати об'єкт рухомого майна вертоліт марки АК 1-3, заводський НОМЕР_3, реєстраційний НОМЕР_4, договірна вартість вертольота становить 120000,00 грн.(а.с.25).

На поставлений товар (вертоліт) підприємцем ОСОБА_2 видано накладну на відвантаження від 16.04.2010 року ТВВВ № 185 на суму 120000,00 грн., рахунок РУ № 5 від 16.04.2010 року та акт здачі-прийняття вертольота від 16.04.2010 року(а.с.23).

В період з 03.12.2012 року по 07.12.2012 року Луцькою ОДПІ проведено позапланову виїзну документальну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, про що складено акт від 14.12.2012 року № 7075/17-2/НОМЕР_2 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового законодавства фізичною особою ОСОБА_2 за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року», яким встановлено порушення позивачем вимог підпункту 4.2.8. пункту 4.2. статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», внаслідок чого громадянином ОСОБА_2 занижено податок з доходів фізичних осіб за 2010 рік на суму 18000,00 грн.; пункту 19.1. «в» статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», неподання декларації про доходи за 2010 рік(а.с.7-13).

На підставі акту перевірки від 14.12.2012 року № 7075/17-2/НОМЕР_2 Луцькою ОДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 24.12.2012 року № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 18000,00 грн.(а.с.6).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до підпунктів 9.12.1., 9.12.2 пункту 9.12. статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» оподаткування доходів, отриманих фізичною особою від продажу нею товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах її підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також фізичною особою, яка сплачує ринковий збір, здійснюється за правилами, встановленими спеціальним законодавством з цих питань, з урахуванням норм цього пункту. Якщо фізична особа - суб'єкт підприємницької діяльності або фізична особа, яка сплачує ринковий збір, отримує інші доходи, ніж визначені у підпункті 9.12.1 цього пункту, то такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Законом для платників податку, що не є такими суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно статті 2 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва», суб'єкти малого підприємництва - фізичні особи мають право самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання Свідоцтва про сплату єдиного податку. Цією ж статтею визначено, що фізична особа - платник єдиного податку сплачує єдиний податок у фіксованому розмірі за ставкою, встановленою місцевими радами за місцем державної реєстрації цього платника залежно від виду діяльності.

Відповідно до підпункту 4.3.25. пункту 4.3. статті 3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку не включаються доходи (не підлягають відображенню в його річній податковій декларації), зокрема, дохід одержаний самозайнятою особою від здійснення нею підприємницької або незалежної професійної діяльності, якщо така особа обрала спеціальну систему оподаткування такого доходу відповідно до закону. Доходи платника єдиного податку, одержані ним від провадження саме зазначених у Свідоцтві видів підприємницької діяльності, не включаються до складу загального річного оподатковуваного доходу і з них не сплачується податок з доходів фізичних осіб.

Підпунктом 4.2.8. пункту 4.2. статті 4 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» передбачено, що до складу загального місячного оподатковуваного доходу включається оподатковуваний дохід (прибуток), не включений до розрахунку загальних оподатковуваних доходів попередніх податкових періодів та самостійно виявлений у звітному періоді платником податку або нарахований податковим органом згідно із законом.

Згідно статті 13 розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" оподаткуванню підлягають доходи громадян, одержані протягом календарного року від здійснення підприємницької діяльності без створення юридичної особи, а також інші доходи громадян, не передбачені як об'єкти оподаткування у розділах II та III цього Декрету. Оподатковуваним доходом вважається сукупний чистий доход, тобто різниця між валовим доходом (виручки у грошовій та натуральній формі) i документально підтвердженими витратами, безпосередньо пов'язаними з одержанням доходу. Якщо ці витрати не можуть бути підтверджені документально, то вони враховуються податковими органами при проведенні остаточних розрахунків за нормами, визначеними Головною державною податковою інспекцією України за погодженням з Міністерством економіки України та Державним комітетом України по сприянню малим підприємствам та підприємництву.

Відповідно до пункту 7.1. статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» ставка податку становить 15 відсотків від об'єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4 цієї статті. Якщо при виплаті такого доходу не було утримано податок з доходів фізичних осіб, то така фізична особа - підприємець повинна подати річну податкову декларацію і зазначити в ній суму доходу, одержаного від провадження діяльності, не зазначеної у Свідоцтві про сплату єдиного податку, та сплатити з неї податок з доходів фізичних осіб за встановленою ставкою.

Згідно підпункту «в» пункту 19.1. статті 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» платники податку зобов'язані подавати декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього Закону таке подання є обов'язковим, на вимогу податкового органу та у межах його компетенції, визначеної законодавством, пред'являти документи і відомості, пов'язані з виникненням доходу або права на отримання податкового кредиту, обчисленням і сплатою податку, та підтверджувати необхідними документами достовірність відомостей, зазначених у декларації з цього податку.

З матеріалів спарви слідує, що ОСОБА_2 декларацію про доходи за 2010 рік до Луцької ОДПІ не подавав.

До видів діяльності підприємця ОСОБА_2, які передбачені Свідоцтвом не входить використання, купівля-продаж вертольоту, що з врахуванням вищевказаних норм чинного законодавства дає підстави вважати, що придбання вертольоту здійснювалось позивачем як фізичною особою та поза межами здійснення ним господарської діяльності.

На підставі вищенаведеного колегія суддів погоджується з викладеними в акті перевірки висновками про те, що ОСОБА_2 в 2010 році, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, здійснив реалізацію рухомого майна не в межах дозволеного виду діяльності, а тому доходи, отримані позивачем від продажу такого рухомого відповідно до Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» повинні були оподатковуватись за загальною системою оподаткування. Доказів використання цього майна в господарській діяльності позивачем надано так і не було.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є правомірним, оскільки матеріалами справи підтверджується порушення позивачем вимог пп. 4.2.8 п. 4.2 ст. 4 та п. 19.1 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2013 року у справі № 803/689/13-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

В.В. Ніколін