Справа № 821/3816/15-а
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3816/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Пекного А.С.,

при секретарі: Леутській Н.І.,

за участю представника позивача Яськович О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про вжиття заходів реагування під час здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності,

встановив:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Херсонській області (далі - позивач, ГУ ДСНС у Херсонській області) звернулось до суду із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_2), в якому просить застосувати до відповідача захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації центрального току та будівлі ФОП ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1., до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, а також заборонити ФОП ОСОБА_2 використовувати за цільовим призначенням центральний тік та будівлю за вищевказаним місцем розташування, окрім робіт, пов'язаних із усуненням порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, до повного усунення порушень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в результаті проведення Білозерським районним сектором ГУ ДСНС у Херсонській області позапланової перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб, висновки якої оформлені актом від 04.12.2015 №179 встановлено ряд порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту на об'єктах ФОП ОСОБА_2

Допущення таких порушень відповідно до пункту 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України послугувало підставою звернення ГУ ДСНС України у Херсонській області до суду з позовом про застосування заходів реагування

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 28.12.2015р. за вказаним позовом відкрито скорочене провадження.

11.01.2016р. відповідачем подано до суду письмові заперечення на адміністративний позов, в яких, зокрема, зазначено, що застосування обраних позивачем заходів реагування неможливо у зв'язку з: порушенням порядку проведення позапланової перевірки; не наданням доказів правомірності визначення ступеню ризику від здійснення відповідачем господарської діяльності у сфері техногенної та пожежної безпеки як високого; порушенням фактом застосування заходів реагування конституційних прав відповідача на здійснення підприємницької діяльності та права на працю; усуненням на час подачі письмових заперечень тих порушень законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, які указані позивачем в обґрунтування позовних вимог.

Ухвалою суду від 12.01.2016р. судовий розгляд даної адміністративної справи призначено у відкритому судовому засіданні за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Додатково пояснила, що на час вирішення справи судом залишаються не усунутими 5 порушень з 29, які були виявлені позаплановою перевіркою, що відбулась у грудні 2015р., інші ж відповідачем усунуто. Ці 5 порушень за своїм характером є організаційними і такими, що спрямовані на виявлення надзвичайних ситуацій, проте позивач вважає, що вони можуть становити загрозу життю і здоров'ю людей, небезпеку завдання шкоди майну внаслідок пожежі, а відтак на їх підставі слід застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об'єктів, які належать ФОП ОСОБА_2

Відповідач в судове засідання не з'явилась, будучі належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю надання до суду доказів відсутності порушень, а саме акту позапланової перевірки.

Враховуючи положення ст.128 КАС України та надання представником позивача акту позапланової перевірки додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки від 23.02.2016р. №3, судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача та вирішено здійснювати розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14 травня 2015 р. №476-р затверджено План основних заходів цивільного захисту на 2015 рік, пунктом 10 якого передбачено проведення Державною службою з надзвичайних ситуацій протягом липня-серпня 2015р. перевірки стану протипожежного захисту та техногенної безпеки об'єктів, що належать суб'єктам господарювання з високим ступенем ризику від провадження господарської діяльності, а також сільськогосподарських підприємств та господарств у місцях збирання, перероблення і зберігання врожаю, заготівлі кормів, хлібоприймальних підприємств та їх готовності до прийняття і зберігання зернових культур урожаю 2015 року.

На виконання цього розпорядження Білозерським районним сектором ГУ ДСНС у Херсонській області надіслано ФОП ОСОБА_2 повідомлення від 03.07.2015р. №77/26/761 про проведення з 20 по 31 липня 2015р. планової перевірки сану пожежної та техногенної безпеки будівель, споруд та інженерних мереж відповідача, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Повідомлення отримано відповідачем, про що свідчить її підпис.

13.07.2015р. Білозерським районним сектором ГУ ДСНС у Херсонській області прийнято наказ №13, яким головному інспектору Плугову О.Ю. та провідному інспектору Дроботенку І.В. доручено провести в період з 15 по 31 липня 2015 р. здійснити планову перевірку пожежного та техногенного стану приміщень, територій, будівель, споруд та інженерних мереж ФОП ОСОБА_2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі цього наказу видано посвідчення на проведення планової перевірки від 15.07.2015р. №63, яке отримано відповідачем, про що свідчить її підпис.

З 20 по 31 липня 2015р. указаними вище посадовими особами Білозерського районного сектору ГУ ДСНС у Херсонській області у присутності ФОП ОСОБА_2 проведено планову перевірку, за наслідками якої складено акт від 31.07.2015р. №55.

Цим актом зафіксовано 35 порушень вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки (а.с.79-93).

Акт підписано відповідачем без зауважень (а.с.91-92).

За наслідками перевірки Білозерським районним сектором ГУ ДСНС у Херсонській області складено припис від 31.07.2015р. №55, яким відповідача зобов'язано усунути виявлені перевіркою порушення у строк до 07.10.2015р.

Того ж дня припис отримано ФОП ОСОБА_2, про що свідчить її власний підпис (а.с. 100).

З метою з'ясування обставин виконання припису Білозерським районним сектором ГУ ДСНС у Херсонській області прийнято наказ №23 від 20.11.2015р. про здійснення позапланової перевірки та видано посвідчення на проведення позапланової перевірки від 01.12.2015р. №175, які отримані відповідачем 02.12.2015р.

За наслідками перевірки Білозерським районним сектором ГУ ДСНС у Херсонській області складено акт від 04.12.2015р. №179, яким зафіксовано, що не усунутими залишились 29 з 35 порушень, виявлених перевіркою. Проведеною у липні 2015р. (а.с.19-32).

Відповідач від підпису та отримання акту відмовилась, про що в акті зроблено відповідну відмітку.

Вважаючи, що виявлені позаплановою перевіркою порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки створюють загрозу життю та здоров'ю людей, ГУ ДСНС у Херсонській області звернулось до суду із даним позовом для застосування заходів реагування, передбачених ст.68 Кодексу цивільного захисту України.

Оцінюючи наявність підстав для застосування заходів реагування, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) - є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Частиною 5 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Згідно із частиною 7 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п'яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб'єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Статтею 55 Кодексу цивільного захисту України визначено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб'єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб'єктів господарювання.

За визначенням, наданим статтею 2 вказаного кодексу, пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов'язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю, а пожежа - це неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища; небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров'ю людини.

Завдання і обов'язки суб'єктів господарювання визначені статтею 20 Кодексу цивільного захисту України, до яких, зокрема. віднесено: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об'єктах суб'єкта господарювання; забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб'єкта господарювання; створення об'єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; створення диспетчерських служб відповідно до цього Кодексу та інших законів, необхідних для забезпечення безпеки об'єктів підвищеної небезпеки; проведення оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій на об'єктах суб'єкта господарювання, здійснення заходів щодо неперевищення прийнятних рівнів таких ризиків; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; декларування безпеки об'єктів підвищеної небезпеки; розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об'єктах підвищеної небезпеки; проведення об'єктових тренувань і навчань з питань цивільного захисту; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб органів державного нагляду, працівників аварійно-рятувальних служб, з якими укладені угоди про аварійно-рятувальне обслуговування суб'єктів господарювання, для проведення обстежень на відповідність протиаварійних заходів планам локалізації і ліквідації наслідків аварій на об'єктах підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об'єктах, сил цивільного захисту - для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у разі виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; розроблення і затвердження інструкцій та видання наказів з питань пожежної безпеки, здійснення постійного контролю за їх виконанням; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики; виконання інших завдань і заходів у сфері цивільного захисту, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Правила пожежної безпеки в Україні затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 (далі - Правила) є обов'язковими для виконання суб'єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах. Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (глава 1 Правил).

Відповідно до статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов'язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров'ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно з вимогами статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить:

- складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень;

- звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об'єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров'ю людей.

Статтею 70 цього Кодексу визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Таким чином, законодавством передбачено повноваження позивача як територіального органу центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, на: здійснення заходів державного нагляду; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Підставами застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; але за наявності обов'язкової умови - ці порушення повинні створювати загрозу життю та здоров'ю людей.

У контексті даного спору та виходячи з визначень, наданих статтею 2 Кодексу цивільного захисту України, законодавець пов'язує настання реальної загрози життю та здоров'ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Враховуючи те, що заходи реагування застосовуються судом за позовом органу державного нагляду, останній повинен обґрунтувати наявність підстав для цього, тобто вказати та довести, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров'ю людей, а також необхідність застосування конкретного заходу реагування залежно від характеру порушень та ступеню їх небезпеки.

Згідно з актом планової перевірки від 31.07.2015р. №55 установлено наявність на належних відповідачу об'єктах 35 порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, в тому числі затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014р. №1417 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05.03.2015р. за №252/26697 "Правил пожежної безпеки в Україні", НАПБ Б.03.002-2007 "Норми визначення категорій приміщень, будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою", ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту", ДБН В.1.1.7-2002 "Пожежна безпека об'єктів будівництва". Усунути ці порушення вимагалось від відповідача приписом від 31.07.2015р. №55 у строк до 07.10.2015р.

На думку суду, виявлені плановою перевіркою порушення у своїй сукупності є підставою для вжиття такого заходу реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг, оскільки за своїм характером вони створюють реальну загрозу життю та здоров'ю людей від пожежі.

У той же час судом встановлено, що відповідачем планомірно, послідовно та добросовісно вживаються заходи, спрямовані на усунення виявлених позивачем порушень, про що свідчать акти позапланових перевірок: від 04.12.2015р. №179, згідно якого не усунутими залишались 29 порушень; від 25.01.2016р. №2, згідно якого не усунутими залишалось 22 порушення та від 23.02.2016р. №3, згідно якого зафіксовано наявність лише 5 порушень (а.с. 19-32, 105-114, 117-124).

При цьому ці 5 порушень, що залишились не усунутими відповідачем, у своїй сукупності не є тими чинниками, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню і, відповідно, завданню шкоди життю та здоров'ю людей, так як за своїм характером вони є організаційними заходами, спрямованими на виявлення, а не на попередження надзвичайної ситуації.

Тому суд при вирішенні питання про застосування заходів реагування звертає увагу на наступне.

У частині першій статті 8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов'язана з використанням його властивостей.

Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості.

Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Враховуючи наведене, право відповідача на експлуатацію будівель та приміщень можна вважати "майном" в сенсі статті 1 Першого протоколу, при цьому захід реагування у вигляді повної заборони експлуатації цього майна, який позивач вимагає застосувати до відповідача, є обмеженням такого права, а тому воно повинно застосовуватись з урахуванням принципів обґрунтованості та пропорційності.

З огляду на це оцінюванню підлягає питання, чи є захід реагування співрозмірним до мети його застосування і що таке втручання у права відповідача буде пропорційним і, таким чином, буде досягнуто справедливий баланс між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Слід зазначити, що запропонований позивачем захід реагування передбачає фактично повне припинення на необмежений і не визначений строк всієї господарської діяльності ФОП ОСОБА_2, що також може істотно вплинути на права та інтереси осіб, пов'язаних із відповідачем трудовими та договірними відносинами.

Метою застосування цього заходу є відвернення ймовірного настання для прав та інтересів невизначеного кола осіб негативних наслідків виявлених порушень. Такі негативні наслідки полягають у завданні шкоди життю та здоров'ю людей, але їх настання є вірогідною подією.

У зв'язку з цим суд вважає обраний позивачем захід реагування таким, що не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності, так як з огляду на практично повне усунення виявлених порушень зрозумілого обґрунтування застосуванню повного зупинення експлуатації будівель і приміщень ФОП ОСОБА_2 позивачем не наведено і належними доказами не доведено, що не дає підстав для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.

Системно аналізуючи положення ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та ст.ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, суд також приходить до висновку, що цими правовими нормами установлена можливість застосування як органом державного нагляду, так і судом різних заходів реагування за одні й ті самі порушення, при цьому критерієм їх розмежування є створення такими порушеннями загрози життю та здоров'ю людей і саме наявність такої загрози надає можливість для застосування адміністративним судом заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об'єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.

У контексті спірних правовідносин загрозу життю та здоров'ю людей створюють такі порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства, які можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (п.32 ч.1 ст.2 Кодексу цивільного захисту України).

Саме такі порушення вимагають вжиття заходів реагування адміністративним судом у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень.

Суд звертає увагу на те, що у даному випадку виявлені позивачем порушення установлених законодавством вимог пожежної безпеки самі по собі не створюють безпосереднього ризику виникнення і розвитку пожеж, але можуть створювати небезпеку завдання шкоди життю та здоров'ю людей у процесі самої пожежі.

Проте оскільки ризик виникнення пожежі має вірогідний характер і він безпосередньо не виникає внаслідок виявлених порушень, то позивач вправі на підставі положень ст.ст. 68, 69 Кодексу цивільного захисту України самостійно вжити заходи реагування шляхом видачі приписів, постанов і розпоряджень щодо усунення таких порушень, що і було ним зроблено шляхом видачі припису від 31.07.2015р. №55.

Крім того, в ході судового розгляду позивачем не доведено, що не усунуті ФОП ОСОБА_2 порушення викликають необхідність застосування саме судом заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівель, споруд і приміщень відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ГУ ДСНС у Херсонській області є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки обраний позивачем захід реагування, який має бути застосований судом до відповідача, на час вирішення даного спору не відповідає критеріям пропорційності у зв'язку із надлишковим характером способу захисту публічного інтересу.

При цьому доводи відповідача, покладені в основу заперечень проти позову у той час, коли не усунутими залишались 29 порушень вимог пожежної безпеки, не можуть бути взяті до уваги судом як такі, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні ним норм законодавства, оскільки згідно з вимогами статті 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфери господарської діяльності" одним з основних принципів, за якими здійснюється державний нагляд (контроль) є пріоритетність безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності, а тому забезпечення безпеки у питаннях життя і здоров'я людини, на що спрямовані ті заходи реагування, які просить застосувати позивач, апріорі превалюють на інтересами суб'єкта підприємницької діяльності у сфері господарської діяльності.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 158-163, 167, 183-2 КАС України, суд, -

постановив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення. В разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 25 лютого 2016 р.

Суддя Пекний А.С.

кат. 5.1.2