Справа № 820/7211/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ К/800/63864/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Новий стиль" до Харківської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування рішень

за касаційною скаргою Харківської митниці Міністерства доходів і зборів України на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ПАТ "Новий стиль" у Харківському окружному адміністративному суді пред'явило позов до Харківської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування рішень.

З урахуванням зміни до позовних вимог просило:

- скасувати рішення Харківської митниці Міністерства доходів і зборів України про коригування митної вартості товарів від 18 червня 2013 року

№ 807000003/2013/001187/2, від 10 липня 2013 року № 807000003/2013/001364/2;

- скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19 червня 2013 року № 807100000/2013/00778, від 11 липня 2013 року № 807100000/2013/00888.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року, залишеною без змін Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року, позов задоволено.

Скасовано рішення Харківської обласної митниці про коригування митної вартості товарів від 18 червня 2013 року № 807000003/2013/001187/2, від 10 липня 2013 року № 807000003/2013/001364/2.

Скасовано картки відмови Харківської обласної митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19 червня 2013 року

№ 807100000/2013/00778, від 11 липня 2013 року № 807100000/2013/00888.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Харківська митниця Міністерства доходів і зборів України подала касаційну скаргу, в якій вказала на те, що оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанцій у справі прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01 лютого 2013 року між ПАТ "Новий стиль" та компанією KAREN DARIUSZ CZERNIAK SPOLKA JAWNA (Польща) укладено контракт № 01022013, відповідно до умов якого продавець - компанія KAREN DARIUSZ CZERNIAK SPOLKA JAWNA (Польща) зобов'язався поставити товар згідно специфікацій та інвойсів до контракту, а покупець зобов'язався прийняти та здійснити оплату за товар на умовах контракту.

Відповідно до умов вищевказаного контракту позивачем та компанією KAREN DARIUSZ CZERNIAK SPOLKA JAWNA підписані специфікації від 07 червня 2013 року № 5 на загальну суму 43 200,00 PLN та від 26 червня 2013 року № 6 на загальну суму 43 200,00 PLN до контракту, відповідно до умов якої товаром, що підлягає постачанню, є гайки кріпильні в асортименті.

Відповідно до умов укладеного контракту з урахуванням специфікацій від 07 червня 2013 року № 5 та від 26 червня 2013 року № 6 до контракту, інвойсів (експортних фактур) від 07 червня 2013 року № ЕХ16/13, від 26 червня 2013 року № ЕХ18/13 продавцем було надано на адресу покупця обумовлений товар.

Для митного оформлення товару 17 червня 2013 року та 08 липня 2013 року позивач надав відповідачу митні декларації ІМ № 807100000/2013/00000/2013/032309 на товар: "Гайки кріпильні EXTRA М-6х10 E.CZ.STA-600000 шт., EXTRA М-6х10 E.CZ.STAF-600000 шт. Гайки металеві спеціальної форми, з нарізаною різьбою, внутрішнім діаметром 6 мм. Виготовлені методом штампування з холоднокатаного листа нелегованої сталі, для виробництва стільців. Країна виробництва - JP" за товарною позицією УКТЗЕД .

На підтвердження митної вартості товару позивачем відповідно частини другої статті 53 Митного кодексу України надано до митного органу обов'язкові документи: декларацію митної вартості; контракт з фірмою KAREN DARIUSZ CZERNIAK SPOTKA JAWNA від 01 лютого 2013 року № 01022013 (надалі - Контракт) з додатком; інвойс від 07 червня 2013 року № ЕХ 16/13, від 26 червня 2013 року № ЕХ18/13 до Контракту.

Також на підставі частини шостої статті 53 Митного кодексу України позивачем надано до митниці додаткові документи: специфікацію (від 07 червня 2013 року № 5, від 26 червня 2013 року № 6) до Контракту міжнародну товарно-транспортну накладну CMR (б/н від 07 червня 2013 року, б/н від 26 червня 2013 року) , яка підтверджує факт отримання і перевезення товару та інші документи, що підтверджують вартість перевезення товару (контракт від 14 січня 2010 року № 14012010, калькуляції транспортних витрат); сертифікат походження товару (від 14 червня 2013 року № PL/MF/AG 0252937, від 05 липня 2013 року PL/MF/AG 0261138); експортні вантажно-митні декларації; лист про відсутність взаємозалежності між позивачем та постачальником; експертний висновок щодо товару від 24 травня 2013 року № 12/03/2013/01 (за МД ІМ № 40 807100000/2013/032309).

18 червня 2013 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів 807000003/2013/001187/2, яким визначено загальну суму товару у розмірі 71 508,96 PLN за 3 600 кг., та рішення про коригування митної вартості товарів від 10 липня 2013 року № 807000003/2013/001364/2, яким визначену загальну суму товару у розмірі 49 973,25 PLN за 3 600 кг.

Крім того, відповідачем видано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19 червня 2013 року

№ 807100000/2013/00778 та від 11 липня 2013 року № 807100000/2013/00888.

Задовольняючи позов суди виходили з того, що ПАТ "Новий стиль" до митного органу подало всі документи, які необхідні для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Належними документами, наявними в матеріалах справи, підтверджено ціну товару, який імпортований позивачем на митну територію України на підставі контракту від 01 лютого 2013 року, а відповідач не надав таких доказів та не довів, що митна вартість товару, заявлена позивачем, нижче вартості товару та вартості ідентичних та подібних товарів, оформлених іншими митницями України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України, митний, орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз даної норми дає змогу виокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов'язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) наявність розбіжностей між окремими документами; 2) наявність ознак підробки певних документів; 3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Згідно із частиною першою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59, 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59, 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов'язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Відмовляючи позивачу в митному оформленні товару за 1 методом визначення митної вартості товару, митний орган послався на наявність сумніву в правильному визначенні заявленої митної вартості та на неподання позивачем всіх додатково витребуваних документів. Відповідно до положень Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Окрім того, в рішенні про коригування митної вартості товару митний орган чітко не вказав, які відомості в наданих йому документах викликають сумніви, в чому вони полягають та яким чином витребувані документи можуть вплинути на визначення ціни за будь-яким методом.

Щодо посилання скаржника на відомості спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України щодо іншої вартості подібних товарів, то, як правильно зазначили суди, самі по собі відомості згаданої системи не є достатньою підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості, за умови відсутності сумнівів у достовірності наданих декларантом документів та їх повноти.

Водночас, митниця може витребувати, а декларант зобов'язаний надати лише ті документи, які здатні такі сумніви усунути. При цьому законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Однак всупереч вищевказаним вимогам Закону, витребувавши додаткові документи, митний орган не зазначив, які саме обставини ці документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем для митного оформлення товару були надані митному органу належні та допустимі докази в підтвердження вартості товару, а надані документи не містять розбіжностей та вказують, що їх данні піддаються обчисленню, тоді як митним органом не підтверджено, що додаткові документи, які ним були витребувані, є необхідними для визначення митної вартості задекларованих товарів.

Судові рішення у цій справі є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчинення процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Харківської митниці Міністерства доходів і зборів України залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Новий стиль" до Харківської митниці Міністерства доходів і зборів України про скасування рішень - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.