Справа № 804/4768/15
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2015-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2015 р. Справа № 804/4768/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.,
представника позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНКОДНІПРО" до Львівської митниці ДФС Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що оскаржуване рішення винесено правомірно, в межах повноважень та на підставі законодавства України. У судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи, викладені у запереченнях на позов, та просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши представника позивача та відповідача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.
Сторони договору також укладали додаткові угоди до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року, а саме: додаткова угода № 1 від 27 січня 2006 року до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 2 від 10 квітня 2007 року до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 3 від 19 грудня 2008 року до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 4 від 05 лютого 2009 року до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 5 від 23 грудня 2010 року до контракту № 2Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 6 від 07 вересня 2011 року до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 7 від 23 грудня 2013 року до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 8 від 08 серпня 2014 року до контракту № 2Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 9 від 15 грудня 2014 року до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року, додаткова угода № 10 від 23 грудня 2014 року до контракту № 2 Н/2005 від 03 травня 2005 року.
До митної декларації позивачем були додані документи, передбачені Митним кодексом України для митного оформлення.
При перевірці поданих до митного оформлення документів відповідачем було встановлено наявність розбіжностей у відомостях, наведених в товаросупровідних документах, відомостям, зазначеним у митній декларації.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
У відповідності до статті 40 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України. Митний контроль передбачає проведення митними органами мінімуму митних процедур, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Обсяг таких процедур та порядок їх застосування визначаються відповідно до цього Кодексу, інших нормативно-правових актів, а також міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку.
Відповідно до ст. 42 Митного кодексу України під час проведення митного контролю митні органи самостійно визначають форму та обсяг контролю, достатні для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи та міжнародних договорів України, укладених в установленому законом порядку, контроль за дотриманням яких покладено на митні органи.
За приписами статті 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Згідно з ч. 1, 2 статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до частини 4 статті 69 Митного кодексу України у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 428 затверджено Порядок ведення УКТЗЕД. У пунктах 4, 15 даного Порядку визначено, що функції з ведення УКТЗЕД здійснюються Держмитслужбою; Форма рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та порядок його прийняття митними органами визначаються Мінфіном.
Суд зауважує, що класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД, що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України Про Митний тариф України з урахуванням Основних Правил інтерпретації класифікації товарів (далі - Правила), відповідних приміток до розділів та груп, текстового опису товарних позицій та тих характеристик товару, які є визначальними для класифікації.
При класифікації товарів також використовуються Пояснення до УКТЗЕД, затверджені наказом Держмитслужби України від 30.12.2010 року № 1561.
Якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган/митний пост може звернутися до митної лабораторії або лабораторії іншої установи (організації) для проведення його досліджень (аналізів, експертизи), що передбачено п.1 розділу III Порядку роботи відділу митної вартості та класифікації товарів регіональної митниці, митниці при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Держмитслужби України від 07.08.2007 року № 667.
Відповідно до сертифікату відповідності від 11 березня 2015 року (термін дії до 10 березня 2017 року), виданого Українським державним науково-дослідним інститутом нанобіотехнологій та ресурсозбереження на підставі протоколу випробувань № 38-40 від 06.03.2015 року верстати односторонні для приклеювання крайки з нанесеним клеєм-розплавом мод.: KV, HKV, АKV, EURO, top, F та їх модифікації відповідають коду УКТ ЗЕД НОМЕР_2.
Відповідно до приписів Митного тарифу України до коду УКТ ЗЕД НОМЕР_1 відносяться верстати, які можуть виконувати різні операції з механічної обробки без зміни інструменту між цими операціями з автоматичним переміщенням оброблювальної деталі між операціями.
При цьому, до коду УКТ ЗЕД НОМЕР_2 Митного тарифу України відносяться безпосередньо верстати односторонні для приклеювання крайок клеєм-розплавом.
З огляду на копії відповідей Дніпропетровської митниці на запити від 21.12.2006 року № 29-51/1-2018, від 14.05.2007 року № 29-51/1-0813, від 11.12.2007 року № 29-51/1-2314 стосовно класифікації згідно з товарною номенклатурою Митного тарифу України відносно верстатів односторонніх для приклеювання крайки з нанесеним клеєм-розплавом мод.: АKV, EURO, класифікація останніх за кодом УКТ ЗЕД НОМЕР_2 відповідно до ВМД №№ 110000003/6/335468, 110000003/7/312094, 110000003/7/334309 правильна.
Тобто, Дніпропетровською митницею раніше здійснювалось митне оформлення таких самих верстатів односторонніх для приклеювання крайки з нанесеним клеєм-розплавом мод.: АKV, EURO згідно з митними деклараціями № 110000003/6/335468, № 110000003/7/312094, № 110000003/7/334309, в яких в графі 33 декларантом був визначений код класифікації згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_2.
Частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд згідно з ст.86 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.
Таким чином, із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 69, 71, 94, 122, 158 - 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНКОДНІПРО" до Львівської митниці ДФС Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.
Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНКОДНІПРО" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 73,08 грн.
Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції з одночасним направленням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови, або протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови відповідно до вимог ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова суду набирає законної сили у порядку та у строки, визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складено 01 липня 2015 року

Суддя (підпис) Постанова не набрала законної сили станом на 01.07.15р. Суддя З оригіналом згідно Помічник судді ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4