Справа № 804/6515/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 р. Справа № 804/6515/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: судді Сидоренко Д.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Підприємство Жовтоводської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області №26»
до Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області,
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про незаконність висновків перевірки, внаслідок неправильного застосування норм податкового законодавства. Позивач зазначив, що камеральну перевірку своєчасності нарахування та сплати податку на додану вартість було проведено з порушенням норм Податкового Кодексу України, оскільки перевірку було проведено у грудні 2014 року, то податковий орган мав право перевіряти тільки ті дані, які були заявлені в податкових деклараціях за жовтень та листопад 2014 року. Також позивач зазначив, що податковим органом не було враховано, що частина з перевіряємих періодів вже була перевірена під час попередньої камеральної перевірки підприємства та переважна більшість з перерахованих в акті перевірки періодів сплати податкових зобовязань з податку на додану вартість розстрочена та/або відстрочена рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а отже податковий орган не має нараховувати відсотки та/або пеню на розстрочений податковий борг за рішенням суду, оскільки це не передбачено чиним законодавством.
В обґрунтування правової позиції представником відповідача надані заперечення проти адміністративного позову та додаткові письмові пояснення щодо проведення перевірка своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на додану вартість підприємства ЖВК УДПСУ у Дніпропетровській області (№26) у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних інформаційної системи. Також, було зазначено, що з дати погашення податкового боргу згідно даних картки особового рахунку платника до моменту складання акту перевірки не минуло 1095 днів - порушення термінів проведення перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на додану вартість за перевіряємі звітні податкові періоди відсутні. В додаткових поясненнях щодо правової природи штрафної санкції та пені, а також можливості одночасного застосування цього виду фінансової відповідальності, в контексті ст.61 Конституції України відповідач посилався на постанову Верховного суду України від 6 листопада 2013 року. Крім того, відповідач зазначив, що обставини, які зумовлюють застосування штрафу, передбаченого п.126.1 ст.126 ПК України, виникають в силу самого факту погашення грошового зобовязання з простроченням строків, передбачених ПК України. Просив у задоволенні позову Державного підприємства «Підприємство Жовтоводської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області №26» відмовити в повному обсязі.
В судове засідання представники сторін явку своїх представників не забезпечили, надли клопотання про розгляд справи без їх участі.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Верхньодніпровською ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області, в порядку визначеному п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України, проведено перевірку податкової звітності з податку на додану вартість Державного підприємства «Підприємство Жовтоводської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області №26» щодо порушення термінів сплати узгоджених податкових зобовязань.
Не погодившись з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся із скаргою до ДФС Укрїни. За результатами розгляду скарги ДФС України було винесено рішення від 24.05.2015 року №8726/6/99-99-10-01-02-25, яким скаргу платника податків залишено без задоволення, а прийняті податкові повідомлення-рішення без змін.
В подальшому, вказані податкові повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Як зазначалось вище, в ході проведеної перевірки позивача було встановлено порушення вимог податкового законодавства за періоди: березень 2009 року, червень 2009 року, липень 2009 року, серпень 2009 року, грудень 2009 року, березень 2010 року, квітень 2010 року, травень 2010 року, червень 2010 року, липень 2010 року, серпень 2010 року, вересень 2010 року, листопад 2010 року, січень 2011 року, лютий 2011 року, березень 2011 року, квітень 2011 року, травень 2011 року, червень 2011 року, липень 2011 року, серпень 2011 року, жовтень 2011 року, листопад 2011 року, грудень 2011 року, лютий 2012 року, березень 2012 року, травень 2012 року, червень 2012 року, липень 2012 року, червень 2013 року, липень 2013 року, серпень 2013 року, вересень 2013 року, жовтень 2013 року, листопад 2013року, грудень 2013 року, січень 2014 року, лютий 2014 року, березень 2014 року, травень 2014 року, червень 2014 року.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі ПК України).
Відповідно до пп.75.1.1. п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.
Згідно п.76.1 ст.76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов'язкова.
Відповідно п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.
Зі змісту наведеної норми слідує, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової звітності, контролюючий орган може провести камеральну перевірку саме заявлених у звітності показників.
В даному випадку, відповідачем проводилася перевірка не показників звітності з податку на додану вартість, а перевірялася своєчасність сплати узгоджених податкових зобовязань з податку на додану вартість, внслідок чого безпідставним є твердження позивача щодо порушення порядку проведення камеральної перевірки.
Щодо правової можливості одночасного застосування штрафних санкцій та пені, суд зазначає наступне.
Строки сплати податку визначені ст.31 ПК України, зокрема, відповідно до п.31.1. ст.31 строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов'язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно п.36.1. ст.36 ПК України податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Пунктами 32.1, 32.2 статті 32 ПК України визначено, що зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк.
Відповідно до п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обовязку визначається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобовязань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п.111.2, ст.111 ПК України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1ст.14 ПК України податковий борг-сума грошового зобовязання ( з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобовязання.
Згідно з п.п.14.1.152 п.14.1 ст.14 ПКУ погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Тобто, датою погашення податкового боргу є день зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.
У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання протягом строків, визначених Податковим кодексом, такий платник притягується до відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого ст. 126 цього Кодексу. Крім того, згідно зі ст. 129 Податкового кодексу після закінчення встановлених зазначеним Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобовязання на суму податкового боргу нараховується пеня.
Таким чином, за несвоєчасну сплату податкового боргу розстроченого (відстроченого) за рішенням суду, застосовуються штрафні санкції та нараховується пеня відповідно до вимог статей 126 та 129 Податкового кодексу.
Тобто, застосування до платника податків такого виду фінансових санкцій як пеня, не позбавляє контролюючий орган права застосувати штрафні санкції, відповідно до законодавства.
Виходячи з наведених норм законодавства, суд не підтримує твердження позивача, щодо неможливості одночасного застосування штрафної санкції та пені.
Також, за змістом п.100.2 ст.100 ПК України платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, грошових зобов'язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов'язання.
В силу п.100.1 ст.100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов'язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов'язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 статті 129 цього Кодексу.
Порядок розстрочення та відстрочення грошових зобов'язань або податкового боргу платника податків встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 100.13 ст.100 Кодексу).
Відповідно до п.100.6 ст.100 ПК України розстрочені суми грошових зобов'язань або податкового боргу (в тому числі окремо - суми штрафних (фінансових) санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.
Відповідно до пп.2п.12 ст.100 ПК України договори про розстрочення (відстрочення) можуть бути достроково розірвані з ініціативи контролюючого органу в разі, якщо платник податків порушує умови погашення розстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу або відстроченого грошового зобов'язання чи податкового боргу. Тоді згідно п.4.6. с.4 Порядку №574 з дня, наступного за днем розірвання договору, на розстрочені (відстрочені) суми, що залишились не сплаченими, нараховуються пеня та штраф у розмірах, передбачених Кодексом.
У разі надходження до контролюючого органу рішення суду, яке є підставою для розстрочення (відстрочення) сум заборгованості, та за умови відсутності факту його оскарження контролюючий орган складає та затверджує графік погашення розстрочених (відстрочених) сум податкового боргу та повідомляє платника податків про граничні терміни погашення податкового боргу, розстроченого згідно з судовим рішенням.
Пунктом 126.1. статті 126 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобовязання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
При цьому, вказаною нормою визначено послідовне застосування штрафних санкцій у різних нормах, - відповідно при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобовязання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
В акті перевірки зазначено, що грошові зобов'язання були сплачені позивачем із затримкою менш ніж 30 календарних днів та більше ніж 30 календарних днів, чи сплату заборгованості розстрочено за рішеннями суду.
Факт наявності заборгованості не заперечується позивачем.
Перевірка була проведена відповідачем 16.12.2014 року, про що складено акт №51/04-16-15-01/08679706, а податкові повідомлення-рішення прийняті 30.12.2014 року.
Відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов'язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов'язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).
Відповідно до листа Вищого адміністративного суду України «Щодо застосування пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України» №1602/11/10/14-14 від 18.11.2014р., судове рішення про розстрочення присудженої судом суми податкового боргу не змінює обсягу податкового обов'язку платника податків - боржника (у тому числі суми податкового боргу, а також розміру штрафу за несвоєчасну сплату грошового зобов'язання), оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями. Обсяг податкового обов'язку, а також відповідальність за його невиконання визначається виключно нормами податкового законодавства, у тому числі пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України . Факт дотримання при цьому строків сплати, встановлених у судовому рішенні, не впливає на порушення строків сплати узгоджених грошових зобов'язань, визначених Податковим кодексом України, і не може нівелювати правове значення останніх.
Правопорушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1 статті 126.1 Податкового кодексу України, полягає в несвоєчасній сплаті суми узгодженого грошового зобов'язання. Відповідне порушення є закінченим у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу (до 30 днів або понад 30 днів).
У свою чергу, розстрочення судом у процесі виконання судового рішення присудженої ним з платника податків суми податкового боргу (сплата якої на час вирішення спору в суді вже є простроченою) не впливає на факт вчинення правопорушення, оскільки воно є вчиненим до моменту відповідного розстрочення, а тому розстрочення виконання не змінює обсягу відповідальності платника податків (не зменшує і не збільшує).
Аналогічне регулювання було встановлено підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».
Таким чином порушення, відповідальність за яке встановлена пунктом 126.1 статті 126.1 Податкового кодексу України, є закінченим саме у момент збігу передбаченого податковим законодавством строку сплати узгодженого, але не сплаченого платником податків грошового зобов'язання, а розмір штрафу визначається нормативно та фактично залежить від тривалості прострочення до моменту погашення боргу до 30 днів або понад 30 днів.
Оскільки податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом 30.12.2014 року, то з урахуванням положень п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України контролюючий орган, мав право самостійно визначити суму грошових зобов'язань платника податків за період 1095 днів до винесення податкового повідомлення-рішення, тобто починаючи з 30.12.2011 року. Тобто, визначення штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями від 30.12.2014 року за весь період, що був перевірений, суперечить вищенаведеним положенням п. 102.1 ст.102 Податкового кодексу України.
Частиною 3 статті 94 КАС України передбачено, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Приймаючи до уваги, що рішення у справі в частині майнової вимоги ухвалене частково на користь позивача, який не є суб'єктом владних повноважень, а частково на користь субєкта владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити здійснені позивачем судові витрати за майновою вимогою в частині якої позов було задоволено у розмірі 152,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Керуючись ст.ст. 94,160-163, 167 КАС України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Державного підприємства «Підприємство Жовтоводської виправної колонії Управління Державної Пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області №26» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 145,74 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_1