Справа № 808/273/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2016 року 11 год. 40 хв.Справа № 808/273/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО», про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду (далі іменується - суд) надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича (далі іменується - відповідач), в якому позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог вх. №3467 від 01.02.2016, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника за договором строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення №ЗФ-05/1437 від 17 вересня 2014 року до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника за договором строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення №ЗФ-05/1437 від 17 вересня 2014 року, яка має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має вкладний (депозитний) рахунок у Публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» з вкладом в іноземній валюті. На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.03.2015 №46 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» та розпочато виплати коштів вкладникам банку. Однак, позивача не було включено до повного переліку вкладників та загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування за рахунок коштів Фонду. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, та просить зобов'язати відповідача подати до Фонду відповідну додаткову інформацію та включити позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду.

Ухвалою судді від 18.01.2016 відкрито провадження в адміністративній справі, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО».

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надіслав письмові заперечення на позов від 01.02.2016 вх.№3577, які мотивовані тим, що з метою належного захисту прав і законних інтересів вкладників банків, зокрема, з метою забезпечення гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування коштів за вкладами, Уповноважену особу Фонду наділено правом складати відповідний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду. Однак, чинним законодавством також передбачено обов'язок Уповноваженої особи Фонду забезпечити перевірку договорів (інших правочинів), укладених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення договорів (правочинів), виконання яких спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку. На виконання даного обов'язку відповідачем було тимчасово обмежено здійснення Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам на час тимчасової адміністрації та призначено перевірку вкладів фізичних осіб. Зазначає, що перевіркою було встановлено, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли внаслідок «дроблення» великої суми коштів на поточному рахунку іншого клієнта, у зв'язку з чим відповідач посилається на нікчемність такого правочину. Звертає також увагу на проведення досудового розслідування, яке здійснюється в рамках зареєстрованих кримінальних проваджень №0000082, №0000453 від 22.05.2015, №0004279 від 25.06.2015 та №0001201 від 23.12.2015. Вважає, бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів за вкладами за рахунок Фонду, обґрунтованими. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, будь-яких заяв чи клопотань не надіслали.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі іменується - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд дійшов до висновку щодо можливості розгляду справи за відсутності представників сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини шостої статті 12 та статті 41 КАС України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

17 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «БАНК КАМБІО» та ОСОБА_1 укладено договір №ЗФ-05/1437 строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення. Строк розміщення вкладу складає 93 дні: з 17.09.2014 по 19.12.2014. З метою розміщення депозиту, вкладнику відкривається вкладний (депозитний) рахунок НОМЕР_2. Проценти на вклад нараховуються щомісячно і сплачуються в день повернення вкладу разом із сумою вкладу. Повернення вкладу та нарахованих процентів відбувається у готівковій формі через касу банку або у безготівковій формі шляхом перерахування на поточний/картковий рахунок Вкладника (за його заявою) (а.с. 13).

17.09.2014 на рахунок позивача надійшли кошти в сумі 10000,00 доларів США, що підтверджується копією платіжного доручення в іноземній валюті від 17.09.2014 (а.с.14), випискою/особовим рахунком за 17.09.2014 (а.с.15).

Постановою Правління Національного банку України від 25.09.2014 №603/БТ ПАТ «БАНК КАМБІО» віднесено до категорії проблемних.

Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 № 782 ПАТ «БАНК КАМБІО» віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду №140 від 04.12.2014 у ПАТ «БАНК КАМБІО» запроваджено тимчасову адміністрацію з 05.12.2014 по 04.03.2015.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.02.2015 №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», виконавчою дирекцією Фонду 02.03.2015 прийнято рішення №46 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначено Уповноважену особу Фонду на ліквідацію Додусенка Володимира Івановича.

Згідно даної постанови припинено здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО», розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб з 06 березня 2015 року через банк-агент ПАТ «Укрінбанк».

17 квітня 2015 року позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про виплату гарантованої суми відшкодування.

Листом від 14.07.2015 №02-036-23134/15 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача про те, що у переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, що надається уповноваженою особою Фонду гарантування, інформація стосовно вкладу позивача відсутня (а.с. 18).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року № 4452-VI (далі іменується - Закон України №4452-VI).

Відповідно до пункту 15 частини першої статті 2 Закону України №4452-VI (тут і надалі - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), система гарантування вкладів фізичних осіб являє собою сукупність відносин, що регулюються цим Законом, суб'єктами яких є Фонд, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, банки та вкладники.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України №4452-VI, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України №4452-VI, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

За приписами частин першої та другої статті 4 Закону України №4452-VI, завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює, серед іншого, такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

За приписами статті 26 Закону України №4452-VI, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач, будучи вкладником ПАТ «БАНК КАМБІО», після прийняття 27.02.2015 Правлінням Національного банку України постанови №144 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНКА КАМБІО» набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за строковим вкладом (депозитом) «CLASSIC» згідно договору №ЗФ-05/1437 за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування.

Частиною четвертою статті 26 Закону України №4452-VI передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти:

1) передані банку в довірче управління;

2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень;

3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред'явника;

4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб'єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік;

6) розміщені на вклад власником істотної участі банку;

7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку;

8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань;

9) за вкладами у філіях іноземних банків;

10) за вкладами у банківських металах.

До матеріалів справи не надано доказів того, що кошти за вкладом позивача підпадають під визначений перелік.

За правилами частин першої - третьої статті 27 Закону України №4452-VI, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до частини п'ятої статті 27 Закону України №4452-VI, протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною шостою статті 27 Закону України №4452-VI, уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Таким чином, протягом трьох днів з моменту отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» відповідач був зобов'язаний сформувати повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, включивши до нього позивача, як вкладника ПАТ «БАНК КАМБІО», та визначити суми, що підлягають відшкодуванню.

Відповідачем не заперечується, що після отримання рішення про ліквідацію банку ПАТ «БАНК КАМБІО» ним було сформовано перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та в установлений законом термін направлено до Фонду.

Разом з тим, в порушення вимог Закону України №4452-VI, відповідачем до вказаного переліку не було включено відомості про позивача.

Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для включення позивача до вказаного переліку з посиланням на нікчемність договору банківського вкладу, укладеного між позивачем та ПАТ «БАНК КАМБІО», суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 38 Закону України №4452-VI, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина третя статті 38 Закону України №4452-VI визначає, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність»; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

З матеріалів справи встановлено, що 17 вересня 2014 року позивачем у ПАТ «БАНК КАМБІО» було відкрито поточний рахунок НОМЕР_3 в іноземній валюті - долар США (а.с.12). 17 вересня 2014 року на відкритий позивачем поточний рахунок з поточного рахунку фізичної особи ОСОБА_3 НОМЕР_4 в іноземній валюті - долар США було перераховано 10000,00 доларів США, які в подальшому були внесені позивачем на виконання умов договору строкового банківського вкладу (депозиту) від 17 вересня 2014 року №ЗФ-05/1437.

На думку суду, зміст даної угоди не суперечить актам цивільного законодавства.

В свою чергу, відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували, що зміст угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов'язків та створення правових наслідків, що обумовлюються цим правочином.

За вимогами цивільного законодавства існує презумпція правомірності правочину (стаття 204 ЦК України), яка полягає у тому, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Суду не надано доказів наявності відповідного судового рішення про визнання недійсним договору строкового банківського вкладу (депозиту) від 17 вересня 2014 року №ЗФ-05/1437.

Посилання відповідача на ту обставину, що кошти на рахунок, відкритий на ім'я ОСОБА_1 надходили внаслідок «дроблення» великого депозиту іншого клієнта - ОСОБА_3 з метою відшкодування грошових коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд вважає таким, що не може бути достатньою підставою для не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки такі підстави не визначені Законом України №4452-VI.

Суд зазначає, що операції з перерахування коштів ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 (так зване «дроблення» з точки зору відповідача), укладення позивачем договору строкового банківського вкладу (депозиту) №ЗФ-05/1437 та перерахування коштів на його виконання здійснено позивачем 17 вересня 2014 року, тобто до прийняття Правлінням Національного банку України рішення про віднесення ПАТ «БАНК КАМБІО» до категорії проблемних.

На думку суду, зазначене спростовує твердження відповідача про наміри позивача шляхом укладення даного правочину уникнути негативних наслідків ліквідації банківської установи та отримати кошти за рахунок Фонду, адже на момент його укладення були відсутні необхідні передумови.

Посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень №№0000082, №0000453 від 22.05.2015, №0004279 від 25.06.2015 та №0001201 від 23.12.2015 за частиною другою 364, частиною другою статті 364-1, частиною третьою статті 190, статтею 15, частиною другою статті 190 КК України суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не надано жодних пояснень щодо обставин, які є предметом розслідування по вказаним кримінальним провадженням, а також їх відношення до спірних правовідносин. Крім того, до матеріалів справи не надано доказів наявності вказаних кримінальних проваджень.

Таким чином, суд дійшов висновку, про протиправність бездіяльності Уповноваженої особи Фонду щодо невключення відомостей про позивача до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника за договором строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення №ЗФ-05/1437 від 17 вересня 2014 року, яка має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, - суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 3-6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 9 серпня 2012 року №14 (далі по тексту - Положення) Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду (додаток 8), із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (далі - Перелік), перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Перелік складається станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку і включає суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів (зменшених на суму податку), але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Згідно з пунктом 2 розділу IV Положення, Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, включає наступні етапи: 1) складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; 2) передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; 3) складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників загального реєстру вкладників; 4) затвердження виконавчою дирекцією Фонду загального реєстру вкладників.

При цьому, повний перелік вкладників, який формується та направляється до Фонду уповноваженою особою Фонду, є підставою для формування загального реєстру вкладників. В свою чергу, зміни до загального реєстру вкладників можуть вноситись Фондом на підставі додаткової інформації про вкладників, наданої уповноваженою особою Фонду.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо зобов'язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за вкладом.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведених обставин позов слід задовольнити повністю.

Згідно з частиною першою статті 94 КАС України, Згідно з частиною першою статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Публічне акціонерне товариство «БАНК КАМБІО», про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича щодо не включення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника за договором строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення №ЗФ-05/1437 від 17 вересня 2014 року до повного переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), як вкладника за договором строкового банківського вкладу (депозиту) «CLASSIC» в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці строку, без права поповнення №ЗФ-05/1437 від 17 вересня 2014 року, яка має право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «БАНК КАМБІО» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Присудити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1102 (одну тисячу дві) грн. 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК КАМБІО» Додусенка Володимира Івановича ().

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко