Справа № 819/130/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2016 р. м.Київ К/800/32852/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, Заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Ференца Едуарда Миколайовича про скасування рішення та визнання дій протиправними, -

ВСТАНОВИВ:
У січні 2013 року військова частина НОМЕР_1 звернулась з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Ференца Едуарда Миколайовича, в якому просила визнати протиправними дії заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Ференца Едуарда Миколайовича, що полягають у винесенні рішення від 27 грудня 2012 року №70 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації технологічного обладнання, пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря ВЧ НОМЕР_1 , а також скасувати як незаконне рішення від 27 грудня 2012 року №70 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації технологічного обладнання, пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря ВЧ НОМЕР_1 .

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року у позові відмовлено.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із правомірності та обґрунтованості винесеного відповідачем рішення від 27 грудня 2012 року № 70.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року задоволено апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 ; постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року скасовано; адміністративний позов задоволено.

Рішення суду апеляційної інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення заступника головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Ференца Е.М. від 27 грудня 2012 року № 70 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації технологічного обладнання, пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря військової частини НОМЕР_1 та визнання протиправними дій мотивовано невідповідністю наведених у рішенні підстав його винесення встановленим в акті перевірки обставинам, невірним мотивуванням оскаржуваного рішення.

Не погоджуючись з рішенням апеляційного суду, Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулася до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року скасувати та залишити в силі постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року.

Заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається із матеріалів справи, 18 квітня 2012 року Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області в особі інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області Міщія М.С., проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства військовою частиною НОМЕР_1 .

За результатами перевірки складено акт від 18 квітня 2012 року, згідно якого на території військової частини (м.Тернопіль, вул.Дудовецька,1) розміщується пожежне депо, сховище зберігання техніки, пункт технічного обслуговування та ремонту, акумуляторна зарядна станція облаштована двома вентиляційними системами, п`ять електроустановок (ЕСД 20ВС/400-М2 1 штука, АБ-10/230 дві штуки, АЗДС-20М - дві штуки), пункт заправки автомобільної техніки облаштований паливно-роздавальними колонками у кількості 4 штук, авто мийка, на навчальному центрі «Біла» розміщені склади зберігання ПММі військово-технічного майна, стрільбище, гвинтівковий артилерійський полігон. Встановлено, що діяльність підрозділів військової частини пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел; викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснюються без дозволу Держуправління ОНПС у Тернопільській області, чим порушено ст.ст.11, 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». В процесі діяльності військової частини А 1769 утворюються відходи: відпрацьовані люмінесцентні лампи, відпрацьовані мастила, відпрацьовані АКБ, зношені автошини, тверді побутові відходи.

Приписом від 20 квітня 2012 року № 3-1/1610 позивача зобов`язано, в тому числі, отримати в Держуправлінні ОНПС у Тернопільській області дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел до 01 серпня 2012 року.

31 липня 2012 року відповідачем проведено позапланову перевірку з питань виконання припису державної екологічної інспекції від 20 квітня 29012 року № 3-1/1610, в ході якої встановлено невиконання позивачем вимог припису, у зв`язку з чим 01 серпня 2012 року видано припис № 3-1/3130 з повторною вимогою отримати до 01 жовтня 2012 року дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел.

У період з 19 по 20 грудня 2012 року Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області в особі інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Тернопільській області Шевчука П.А. проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами військовою частиною НОМЕР_1 , якою, крім інших порушень, встановлено факт невиконання вимог припису № 3-1/3130, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря позивачем не отримано.

27 грудня 2012 року заступником головного державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області Ференцом Едуардом Миколайовичем винесене рішення №70 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації технологічного обладнання пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , яким встановлено, що діяльність військової частини НОМЕР_1 пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, здійснюється з порушенням екологічних вимог, а саме: викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел в атмосферне повітря здійснюється без дозволу на викиди (ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря»). У зв`язку з тим, що заходи адміністративного реагування та організаційно-технічні заходи не привели до усунення порушення, експлуатація технологічного обладнання, пов`язана з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без дозволу на викиди ВАС А-1769 забороняється законом; вирішено: тимчасово заборонити (зупинити) з 27 грудня 2012 року експлуатацію технологічного обладнання, пов`язану з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без дозволу на викиди ВЧ НОМЕР_1 .

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог природоохоронного законодавства; обмеження чи зупинення (тимчасове) діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин; надання обов`язкових до виконання приписів щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства з питань, що належать до його компетенції, та здійснення контролю за їх виконанням;

Як встановлено ч.1 ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення. Викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

На час виникнення спірних відносин був чинним Порядок обмеження, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об`єктів у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища, затверджений постановою Верховної Ради України від 29 жовтня 1992 року № 2751-XII, який визначав правові основи прийняття рішень про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) чи припинення діяльності підприємств, установ, організацій і об`єктів (надалі - підприємств) незалежно від форм власності у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до п.2 Порядку діяльність підприємств, що здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, може бути: обмежена - на певний період (до виконання необхідних природоохоронних заходів) встановлюються зменшені обсяги викидів і скидів забруднюючих речовин та розміщення відходів у цілому по підприємству чи по окремих його цехах (дільницях) і одиницях обладнання; тимчасово заборонена (зупинена) - до виконання необхідних природоохоронних заходів зупиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання; припинена повністю припиняється експлуатація підприємства чи окремих його цехів (дільниць) і одиниць обладнання. При тимчасовій забороні (зупиненні) чи припиненні діяльності підприємств забороняються всі викиди і скиди забруднюючих речовин та розміщення відходів по підприємствах в цілому чи окремих їх цехах (дільницях) і одиницях обладнання.

Рішення про обмеження, тимчасову заборону (зупинення) та припинення діяльності підприємств у разі порушення ними законодавства про охорону навколишнього природного середовища приймають у межах своєї компетенції Кабінет Міністрів України, Верховна Рада Республіки Крим, місцеві органи державної виконавчої влади, Міністерство охорони навколишнього природного середовища України та його органи на місцях, органи державного санітарно-епідеміологічного нагляду, інші спеціально уповноважені державні органи та органи місцевого самоврядування (п.3 Порядку).

Як встановлено п.4 Порядку, діяльність підприємств обмежується або тимчасово забороняється (зупиняється) у разі перевищення ними лімітів використання природних ресурсів, порушення екологічних нормативів, екологічних стандартів, а також вимог екологічної безпеки, зокрема: п.в) використання природних ресурсів, викидів і скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище, складування, захоронення, зберігання або розміщення виробничих, побутових та інших відходів без відповідних дозволів; п.и) порушення інших вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Враховуючи встановлення Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області порушення військовою частиною А-1769 вимог природоохоронного законодавства щодо здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел без отримання дозволу, повторне невиконання позивачем вимог приписів щодо отримання дозволу на викиди, відповідачем правомірно та обґрунтовано прийнято оскаржуване рішення від 27 грудня 2012 року №70 про тимчасову заборону (зупинення) експлуатації технологічного обладнання, пов`язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря військової частини НОМЕР_1 .

З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції прийняв вірне рішення про відмову в позові з підстав його необґрунтованості. Висновки суду апеляційної інстанції при задоволенні позову з посиланням на невірне мотивування рішення, відсутність даних про здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, не зазначення обладнання, що має викиди забруднюючих речовин і яке заборонено експлуатувати тощо, не відповідають фактичним обставинам та є помилковими.

У відповідності із ст.226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної екологічної інспекції у Тернопільській області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2015 року скасувати, постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строки та в порядку, передбачених ст.ст.237 239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді