Справа № 161/8671/15а,2а/161/318/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 876/10231/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В :

08 червня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень - Луцької міської ради в частині не прийняття на пленарному засіданні шістдесят шостої сесії ради VI скликання , яке відбулось 26 листопада 2014 року, рішення про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована в АДРЕСА_1.

Постановою від 08 липня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області відмовив у задоволенні позову в повному обсязі.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те. що позивач не довів неправомірних дій, бездіяльності відповідача при голосуванні депутатами міської ради по питанню надання дозволу. На думку, позивача, саме відповідач зобов'язаний доводити правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності.

Також позивач вважає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що правових підстав відмовити позивачу в реалізації права на оформлення у власність земельної ділянки у відповідача не було.

За таких обставин позивач просить скасувати постанову суду першої та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що 31.08.2010 року ОСОБА_1 уклав із Луцькою міською радою договір оренди землі, на підставі якого набув у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0066 м2 в АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування цегляного гаража.

На вказаній земельній ділянці позивач збудував цегляний гараж за АДРЕСА_1 загальною площею 61,5 кв.м., що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 10 грудня 2010 року, витягом про державну реєстрацію прав від 01.01.2011 року, технічним паспортом.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що з 26.05.2014 року був призваний в Збройні Сили України під час мобілізації, а з 01.10.2014 року виконував бойові завдання в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Враховуючи, що згідно чинного законодавства для мобілізованих осіб, учасників АТО - учасників бойових дій передбачено право на отримання у власність земельних ділянок, а також отримання один раз безоплатно земельну ділянку під забудову гаража, позивач двічі, а саме 19.09.2014 року та 06.11.2014 року звертався до Луцької міської ради з заявами та відповідним пакетом документів щодо початку процедури передачі у власність йому земельної ділянки, розташованої в АДРЕСА_1.

На пленарних засіданнях Луцької міської ради ставились на голосування питання про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі з подальшою передачею її у безоплатну власність. Однак, рішення не приймалось та дозвіл не був наданий, оскільки кожного разу бракувало голосів депутатського корпусу, що підтверджується витягами з протоколів шістдесят п'ятої сесії та шістдесят шостої сесії Луцької міської ради VІ скликання від 29.10.2014 року та від 26.11.2014 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні позивач не представив доказів і не довів неправомірних дій бездіяльності відповідача при голосуванні депутатами міської ради по неприйняттю рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і є помилковими.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства) (ч.6).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки (ч.7).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу (ч.8).

Оскільки у визначений статтею 118 Земельного кодексу України місячний строк Луцька міська рада належним чином заяву ОСОБА_1 не розглянула та не прийняла відповідного рішення про надання дозволу або мотивовану відмову у його наданні, колегія суддів погоджується з доводами позивача щодо протиправності дій та бездіяльності відповідача.

При цьому апеляційний суд визнає необхідним відзначити, що розглядаючи заяву ОСОБА_1 міська рада має право на свій розсуд прийняти рішення про надання відповідного дозволу або про відмову в наданні такого дозволу. Підставою для відмови може бути виключно та лише одна обставина, передбачена ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, ат ому дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ч.1 ст. 41, ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 липня 2015 року у справі № 161/8671/15а - скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність суб'єкта владних повноважень - Луцької міської ради в частині не прийняття на пленарному засіданні шістдесят шостої сесії ради VI скликання, яке відбулось 26 листопада 2014 року, рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована в АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 24 лютого 2016 року.