Справа № 815/6307/15
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/6307/15

Категорія: 9.4 Головуючий в 1 інстанції: Стеценко О. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

судді - Романішина В.Л.,

судді - Шляхтицького О.І.

при секретарі: Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта банк» - Кадирова Владислава Володимировича і ОСОБА_3 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта банк» - Кадирова Владислава Володимировича і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» - Кадирова В.В. і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності щодо не включення до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за належною йому сумою в розмірі 200000 гривень на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року №002-15843-060215; зобов'язання включити до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 200000 гривень на підставі договору банківського вкладу №002-15843-060215 від 06.02.2015 року; зобов'язання подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 200000 гривень на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року №002-15843-060215, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання включити ОСОБА_3 до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Свої позовні вимоги ОСОБА_3 обґрунтувала незаконністю спірної бездіяльності.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2015 року вищенаведений позов було частково задоволено. Визнано протиправною бездіяльність відповідачів щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з належною їй сумою в розмірі 200000 гривень на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року №002-15843-060215; зобов'язано відповідачів включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі 200000 гривень на підставі договору банківського вкладу від 06.02.2015 року №002-15843-060215. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційних скаргах уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» - Кадиров В.В. і ОСОБА_3 просять скасувати вищенаведену постанову, як таку, що прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нову постанову, відповідно до заявлених вимог та заперечень.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» - Кадирова В.В. - не підлягає, з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його часткового задоволення.

Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 6 лютого 2015 року між ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк" укладений договір банківського вкладу №002-15843-060215 ("Депозит Delta Premier (з поповненням) "), відповідно до якого Банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок №3468 та приймає від Вкладника внесені ним в порядку, передбаченому цим Договором, грошові кошти в сумі 200000,00 гривень строком до 08.03.2015 року з нарахуванням 13% річних.

Депозитний рахунок, відкритий за договором банківського вкладу №002-15843-060215 був поповнений на 200000 грн. 06.02.2015 року шляхом переказу коштів з рахунку ОСОБА_4 в ПАТ "Дельта Банк", про що свідчить платіжне доручення №9293025 від 06.02.2015 року.

02 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України № 150 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 березня 2015 року за № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у AT "Дельта Банк". Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в AT "Дельта Банк" призначено Кадирова Владислава Володимировича.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015 року тимчасову адміністрацію в ПAT "Дельта Банк" запроваджено на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015 року строк здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

На підставі Наказу Уповноваженої особи від 29.05.2015 року "Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT "Дельта Банк" та створення Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT "Дельта Банк"" № 408 визначено здійснити на підставі протоколів Комісій з перевірки вкладів фізичних осіб AT "Дельта Банк", наданих в порядку, передбаченому п. 6 та 7 цього Наказу, перевірку правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) ПAT "Дельта Банк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону. Встановити строк перевірки правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського вкладу - до 31 серпня 2015 року.

ОСОБА_3 звернулась до ПАТ "Дельта Банк" з питання повернення свого вкладу, проте листом від 06.08.2015р. №05-3057823 їй було повідомлено, що у зв'язку із триваючою процедурою тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" здійснюється перевірка операцій за рахунками, відкритими на її ім'я в Банку.

Наказом №691 від 07.08.2015 року "Щодо продовження роботи Комісії з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT "Дельта Банк" та Комісії з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПAT "Дельта Банк", у зв'язку з прийняттям Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 174/15 від 27.07.2015 року про погодження зняття тимчасового обмеження щодо виплати коштів вкладникам за деякими категоріями операцій, а також в зв'язку з прийняттям рішення Виконавчої дирекції Фонду № 147 від 03 серпня 2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у AT "ДЕЛЬТА БАНК" до 02 жовтня 2015 р. включно, визначено продовжити строк здійснення перевірки вкладів фізичних осіб Комісією з перевірки вкладів фізичних осіб ПAT "Дельта Банк" до 01.10.2015 року. Продовжити строк здійснення перевірки Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями ПAT "Дельта Банк" правочинів (договорів) фізичних осіб, в тому числі, договорів банківського рахунку та договорів банківського вкладу (депозиту), вчинених (укладених) ПAT "Дельта Банк" протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, передбачених частиною 3 статті 38 Закону, до 01.10.2015 року.

Постановою правління НБУ №664 від 02.10.2015 року прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Дельта Банк".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 року прийнято рішення про ліквідацію ПАТ "Дельта Банк". Процедура ліквідації розпочата 5 жовтня 2015 року, уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" призначено Кадирова В.В. строком на 2 роки з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно.

Пунктом 1 Протоколу засідання Комісії затверджено результати перевірки, а пунктом 6 Протоколу запропоновано Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації видати відповідний наказ щодо виявлення правочинів, які є нікчемними згідно із п.7 ч.3 ст.38 Закону, та щодо застосування наслідків нікчемності.

16.09.2015 року у зв'язку із виявленням Комісією з перевірки правочинів (договорів) за вкладними операціями AT "Дельта Банк" нікчемних правочинів відповідно до ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а саме: договорів банківського вкладу (депозиту), перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу, що були укладені між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі - Банк) та фізичними особами - клієнтами Банку після 16.01.2015 року включно, за якими кошти були зараховані за такими договорами від інших фізичних осіб, та операції за якими призвели до збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, наказом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації №813 "Щодо заходів, пов'язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями" вирішено застосувати наслідки нікчемності Договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, визначених п. 7 ч. 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та перелік яких наведено в Додатку № 1 до цього Наказу.

З Витягу Реєстру договорів - Додаток 1 до Наказу №813 від 16.09.2015р. вбачається, що договір №002-15843-060215 від 06.02.2015р., укладений між ОСОБА_3 та ПАТ "Дельта Банк", входить до Реєстру договорів, щодо яких Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення про застосування наслідків нікчемності правочину.

Листом №8821/1266 від 23.09.2015 року ПАТ "Дельта Банк" повідомив позивачку про нікчемність договору банківського вкладу (депозиту) №002-15843-060215 від 06.02.2015 року, укладеного між позивачем та ПАТ "Дельта Банк", з посиланням на п. 7 ч.3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (повідомлення про нікчемність правочину).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, підтверджуються матеріалами справи, а отже є встановленими.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно із частинами першої, другою статті 26 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

За змістом ч.1 ст.35 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду, яка має високі професійні та моральні якості, бездоганну ділову репутацію, повну вищу освіту в галузі економіки, фінансів чи права (не нижче кваліфікаційного рівня "спеціаліст") та професійний досвід, необхідний для виконання заходів у межах здійснення тимчасової адміністрації.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

За приписами частини другої статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" з метою забезпечення прав Фонду уповноважена особа забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

При цьому, у ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплено повноваження уповноваженої особи Фонду, відповідно яких уповноважена особа Фонду має право, зокрема, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною третьою статті 38 Закону України "Про систему гарантувань вкладів фізичних осіб" визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено у статті 228 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України).

За змістом частини першої статті 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, на незаконне заволодіння ним.

При цьому статтею 228 ЦК України встановлено два окремих види недійсності правочинів: ті, що порушують публічний порядок і є нікчемними, і ті, що вчинені з метою, яка суперечить інтересам держави і суспільства, і є оспорюваними, - недійсність їх прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність в судовому порядку на підставах, установлених законом (частина третя ст. 215 ЦК).

Таким чином, застосування наслідків недійсного правочину, які були укладені з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, передбачених частиною третьою ст. 228 ЦК, мають застосовуватися до правочинів, недійсність яких встановлюється судом.

Аналогічна правова позиція зазначена Верховним судом України у постанові від 18.11.2014 року, справа 21-422а14, номер судового рішення в ЄДРСРУ 41735920.

Отже, уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних та одночасного застосування відповідних наслідків лише до тих правочинів, які порушують публічний порядок, але це право не є абсолютним, а кореспондується обов'язком встановити обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину.

Як вбачається із матеріалів справи фактичною підставою для визнання відповідачем правочину (договору банківського вкладу) нікчемним згідно п.7 ч.3 статті 38 Закону стали порушення сторонами приписів Постанови Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/ВТ, приписів п.п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", затверджених рішенням ради директорів ПАТ "Дельта Банк" №14 від 20.03.2013 року із змінами та доповненнями від 06.08.2014 року та порушення п.1.8 умов Договору.

Вирішуючи спірне питання колегія суддів виходить з наступного

Постанова Національного банку України від 30 жовтня 2014 року № 692/ВТ є актом індивідуальної дії у розумінні приписів ст. 56 Закону України №679-ХІV "Про національний банк України". Вказана постанова неопублікована в жодному загальнодоступному джерелі інформації.

Отже, за своєю суттю він не може регулювати дії та поведінку позивача, а встановлення відповідачем факту доведення положень вказаної Постанови до керівників установ АТ "Дельта Банк" - однієї із сторін оспорюваного правочину лише 15.01.2015 року, після якої укладення відповідних договорів вважається доведеною обставина надання переваги Банком кредитору не ґрунтується на законі.

З приводу порушення приписів п.п.5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" та пункту 1.8 умов Договору колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, погодившись із висновками відповідача, виходив із того, що вказана норма забороняє зарахування на вкладний(депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи.

Проте зазначена норма не містить абсолютну заборону, вона передбачає альтернативні випадки правомірності такого зарахування третьою особою у випадках, передбачених нормами діючого законодавства України.

Так, відповідно до частини 1 ст. 1062 ЦК України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

За приписами частини 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Отже, чинним законодавством прямо передбачено такий спосіб зарахування на вкладний(депозитний) рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи.

Договір банківського вкладу у відповідності до ст.1059 ЦК України є публічним договором, умови укладення та виконання якого виконуються на принципах диспозитивності, тобто право учасникiв договору дiяти на свiй розсуд при його укладенні та виконанні шляхом розширення повноважень сторін при укладенні договорів щодо можливості врегулювання своїх відносини за власним розсудом, в тому числі - допускаючи відступ від положень актів цивільного законодавства України, за виключеннями, чітко встановленими в абз.2 ч.3 статті 6 ЦК України, відповідно до яких сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це.

Правову оцінку спірного правочину на предмет укладення його з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства, передбачених частиною третьою ст. 228 ЦК, суд не надає, з огляду на те, що такі наслідки мають застосовуватися до правочинів, недійсність яких встановлюється виключно судом.

Вказане свідчить про недоведеність відповідачем підстав для кваліфікації спірного правочину, як такого, що порушує публічний порядок і є нікчемними.

Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися на встановлених обставинах, які за визначенням у законі тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема, визнання нікчемною угоди. У даному випадку у зв'язку із протилежним твердженням вкладника про дійсність угоди внаслідок внесення вкладу цей висновок не є таким, що відповідає закону.

Таким чином, за обставин невстановлення передбачених Законом підстав визнання правочину нікчемним, висновок про нікчемність укладених правочинів та застосування відповідних наслідків є протиправним.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що за таких обставин уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта Банк" Кадировим В.В. не доведено наявності правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ "Дельта Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідно до якого з дня призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст.46 цього Закону. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 вказаного Закону.

Відповідно до ч.1,5 ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн. Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним Банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до ст.36 цього Закону.

Водночас судом встановлено, що на виконання п.п.1.1-1.4 п.1 Наказу №813 та згідно із доданими до заперечень Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Витягів з додатків 2,3 до Наказу №813 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб застосовані наслідки нікчемності та здійснено бухгалтерську проводку по поверненню коштів з депозитного рахунку ОСОБА_3 на суму 200000грн. на рахунок ОСОБА_4 за платіжним дорученням №9293025 від 06.02.2015 року, яка 06.02.2015р. здійснила перерахування коштів на рахунок ОСОБА_3

Отже, колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його часткового задоволення.

Пунктом 1 ст. 201 КАС України передбачено, що підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно по суті вирішив дану справу, однак з помилковим застосуванням норм процесуального права, внаслідок чого його постанова підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 181, 195, 196, 198, 201, 205, 207 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта банк» - Кадирова Владислава Володимировича - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2015 року змінити, виклавши її резолютивну частину в наступній редакції: «Позов ОСОБА_3 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання включити до переліку вкладників, зобов'язання вчинити дії - задовольнити частково. Зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_3 як вкладника, який має право на відшкодування коштів у розмірі 200 000 гривень на підставі договору банківського вкладу №002-15843-060215, за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб».

В решті постанову Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2015 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Постанова у повному обсязі виготовлена 22 лютого 2016 року.

Головуючий /Д.В. Запорожан/

Судді /В.Л. Романішин/

/О.І. Шляхтицький/