Справа № 814/1185/15
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року м. Київ К/800/46090/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Калашнікової О.В., Сороки М.О.,

розглянувши у попередньому розгляді касаційну скаргу фермерського господарства „Фортуна-2" на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року у справі №814/1185/15 за позовом управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області до фермерського господарства „Фортуна-2" про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року управління Пенсійного фонду України в Братському районі Миколаївської області звернулося в суд з позовом до фермерського господарства „Фортуна-2", в якому просило стягнути з фермерського господарства „Фортуна-2" заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 3072,94 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення приписів ч. 2 ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" та п. 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" не відшкодовані витрати з виплати та доставки пенсій за період січень-березень 2015 року.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року, позов задоволений.

Стягнуто з фермерського господарства „Фортуна-2" заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах в сумі 3072,94 грн. (три тисячі сімдесят дві гривні дев'яносто чотири копійки) на рахунок управління Пенсійного фонду України в Братському районі.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями ФГ „Фортуна-2" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та відмовити в позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, фермерське господарство „Фортуна-2" зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ - 30504066, 30.09.1999 року.

Так, ОСОБА_1 14.03.2007 року призначена пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до пункту „ж" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

За січень-березень 2015 року Пенсійним фондом України ОСОБА_1, виплачена пенсія в загальній сумі 4285.80 грн. за рахунок власних коштів фонду, відшкодовано платником 74.06 грн. та їх частина підлягає стягненню в судовому порядку. Відповідно до норм діючого законодавства, з виплаченої суми пенсії 4285.80 грн. відшкодуванню відповідачем підлягає сума 3072.94 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої і апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України та Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" позивач має право на відшкодування витрат, пов'язаних із виплатою та доставкою пенсій, призначених на пільгових умовах.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Згідно п. „ж" ст.13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" деякі категорії громадян України мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п'ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

На підставі абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" (із змінами) для підприємств, установ, організацій, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б"- „з" статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У зв'язку з набранням з 1 січня 2015 року чинності Закону України від 28.12.2014 № 71-VIII „Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким внесено зміни до Податкового кодексу України, а саме з переліку загальнодержавних податків і зборів виключено фіксований сільськогосподарський податок, всі платники цього податку переведені на облік як платники єдиного податку, для яких виключень щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, чинним законодавством не передбачено.

За правилами п. 6.1. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

У відповідності до п. 6.8. вищеназваної Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

За змістом п. 6.4 цієї Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 числа поточного року. В разі зміни сум до відшкодування такі повідомлення надсилаються після проведення таких змін.

Судами встановлено, що згідно Інструкції, позивач надсилав відповідачу до відома розрахунки на оплату витрат. Зокрема, 5 березня 2015 року був направлений на адресу відповідача розрахунок таких витрат на поточний рік (вих.№ 968/02 від 04.03.2015), який направлено відповідачу листом з повідомленням про вручення 05.03.2015.

Судами вірно зазначено про безпідставність доводів відповідача, що ОСОБА_1 фактично не працювала на ФГ „Фортнуна-2", оскільки за дану особу він звітував до Пенсійного фонду. Доказів на підтвердження відсутності підстав для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій суду не надав.

Враховуючи викладене, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу фермерського господарства „Фортуна-2" відхилити.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: