Справа № 814/4115/15
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року Справа № 814/4115/15

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовомОСОБА_1, пр. Гер. Сталінграда, 8, кв. 12, м. Миколаїв, 54025

до відповідачівФонду гарантування вкладів фізичних осіб, б-р Т.Шевченка, 33-Б, м. Київ 32,01032 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк "Київська Русь" Волкова О.Ю., вул. Хорива, 11-А, м. Київ 71, 04071

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачаПублічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь", вул. Хорива, 11-А, м. Київ 71,04071
провизнання протиправною бездіяльність, зобов"язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_3, звернувся з позовом до суду про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича (надалі - відповідач 2) щодо не включення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича включити позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - відповідач 1) включити позивача до загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В якості третьої особи позивач вказав Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь».

12.02.2016 представник позивача подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, в якому він підтримав позовні вимоги.

12.02.2016 представник відповідача 2 подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач 1 подав письмові заперечення проти позову в яких вказує на те, що позивачем передчасно заявлено позовні вимоги і тим самим є безпідставними.

Відповідач 2 подав письмові заперечення проти позову та просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки договір банківського вкладу, укладений між банком і позивачем має ознаки нікчемності відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та застосовані наслідки нікчемності договору, а саме повернуті кошти з рахунку, тому підстав для внесення позивача до переліку вкладників немає.

Третя особа будь-яких пояснень щодо предмету позову суду не надала.

Відповідно до ст.128 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку.

19.03.2015 між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Київська Русь» було укладено договір банківського рахунку № 26303-82 в національній валюті, відповідно до якого банк прийняв на себе зобов'язання в порядку, встановленому чинним законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку України, відкрити позивачу поточний рахунок номер НОМЕР_2 в національній валюті України та здійснювати його розрахунково-касове обслуговування. Того ж дня, 19.03.2015 на рахунок позивача було перераховано 192 300 грн., що підтверджується випискою по банківському рахунку за 19.03.2015 (видана 02.04.2015). Умовами договору від 19.03.2015 укладеного між позивачем та банком (п. п. 9.6, 9.7) передбачено повернення коштів, розміщених на вкладних/поточних рахунку (ах) Клієнта, гарантується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в розмірі, визначеному діючим законодавством України; Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи проценти, нараховані на день початку процедури виведення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів, розміщених за договором банківського вкладу, так і за договором банківського рахунку, оформлених на ім'я клієнта та банку.

На підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 № 190 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.03.2015 № 61 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк «Київська Русь», відповідно до якого з 20.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у Банку Волкова Олександра Юрійовича. Тимчасова адміністрація була запроваджена строком на три місяці з 20.03.2015 по 19.06.2015 включно.

15.06.2015 виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 116 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Банку до 19.07.2015 включно та продовження повноважень відповідача 2 до 19.07.2015 включно. В подальшому всіх зацікавлених осіб було повідомлено про те що з 17.06.2015 Банк починає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 31.03.2015 включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові), виплати будуть здійснюватись через установи шести банків, що визначаються залежно від місця укладення договору банківського вкладу/рахунку. Банком який буде здійснювати виплати по Миколаївській області було визначено ПАТ «Південний», про що було розміщено відповідні оголошення на офіційних сайтах відповідача 1 та третьої особи.

Позивач звернувшись до ПАТ «Південний» дізнався про те що він не включений до переліку вкладників, які мають право на виплату вкладу. З метою отримання відповіді про відсутність його даних як про вкладника позивач 22.06.2015 звернувся до Банку з відповідною заявою. Листом від 15.07.2015 № 977/46.8 позивача було повідомлено про те, що відповідачем 2 було визнано сумнівною операцію щодо перерахування 19.03.2015 коштів на поточний рахунок позивача.

30.11.2015 уповноважена особа надіслала позивачу повідомлення про нікчемність на підставі п. 2 та 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та ст. 228 ЦК України правочину щодо перерахування грошових коштів з поточного рахунку ТОВ «Каскадмонтажстрой» на рахунок позивача, договору банківського рахунку від 19.03.2015, оскільки ТОВ «Каскадмонтажстрой» мало на меті отримання коштів не від банка, а за рахунок Фонду (тобто державних коштів) та був направлений на незаконне заволодіння такими коштами.

Згідно із статтею 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульований статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якого уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як то зазначено в частині 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного Кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Загальне поняття нікчемності правочинів наведено в статті 228 Цивільного кодексу України, якою визначено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Наявність у позивача умислу на заволодіння майном держави повинно бути підтверджено вироком суду, якого відповідачем 2 суду не надано.

Уповноважена особа наділена правом перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних.

Разом з тим, за змістом наведених норм, дане право не є абсолютним, а кореспондується з обов'язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов'язує нікчемність правочину, тобто саме по собі твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність вкладу.

Підставою для визнання договору, укладеного позивачем та банком нікчемним уповноваженою особою Фонду зазначено п. 2 і 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Цими пунктами ст. 38 вищезазначеного Закону передбачено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

В чому полягає нікчемність договору від 19.03.2015 № 26303-82 відповідачем 2 суду не надано. Також відповідачем 2 не доведено суду, що позивач уклав договір від 19.03.2015 № 26303-82 з метою порушення публічного порядку та незаконного заволодіння державними коштами.

Відповідно до положень статті 1062 Цивільного кодексу України на рахунок за банківським вкладом зараховуються грошові кошти, які надійшли до банку на ім'я вкладника від іншої особи, якщо договором банківського вкладу не передбачено інше. При цьому вважається, що вкладник погодився на одержання грошових коштів від іншої особи, надавши їй необхідні дані про рахунок за вкладом.

Законом № 4452 передбачені певні цивільно-правові наслідки лише щодо правочинів, укладених після введення тимчасової адміністрації та початку процедури виведення банку з ринку. Тому, станом на 19.03.2015 жодних перешкод для здійснення банківських переказів не було. Таким чином, суд вважає протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення позивача до переліку вкладників та наявність у позивача права на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_3 до повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 26303-82 від 19.03.2015 є передчасними, оскільки, відповідно до ч. 5 статті 27 Закону 4452, протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку вкладників. Виконавча дирекція Фонду затверджує Загальний реєстр виключно на підставі Переліку вкладників, складеного та наданого уповноваженою особою. У переданому уповноваженою особою Переліку вкладників інформація про позивача відсутня. Позивача не було включено уповноваженою особою до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має правових підстав здійснювати відповідні процедури по включенню позивача до Загального реєстру та виплаті відшкодування.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, позовні вимоги належить задовольнити частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 94 КАС України

Керуючись статтями 11, 71, 94, 128, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Волкова Олександра Юрійовича включити ОСОБА_3 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Присудити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича (ідентифікаційний код НОМЕР_3) понесені нею судові витрати (судовий збір) в сумі 974,40 грн., що був нею сплачений по платіжному дорученню від 13.10.2015 №45.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Т.О. Гордієнко