Справа № 815/5967/15
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/5967/15

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Кравченка К.В.,

Лукянчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2015р. по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальнісю «Шевченківський Девелопмент» до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015р. товариство з обмеженою відповідальністю «Шевченківський Девелопмент» звернулось в суд із позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області в якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 17.07.2015р., № від 17.07.2015р., №1 від 28.09.2015р.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі направлення №001290/940 від 3.06.2015р. та наказу №916 від 3.06.2015р. співробітники Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області документальну проведено позапланову виїзну перевірку позивача з питань підтвердження господарських відносин з платниками податків ТОВ «Грандсервіс Україна», ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ» за податковий період лютий 2014р. та визначення впливу на податковий облік.

За результатами вказаної перевірки, ДПІ 3.07.2015р. складено акт перевірки №4573/15-53-22-01/35992924, яким встановлено завищення залишку від'ємного значення ПДВ (рядок 24 декларації) за лютий 2014р. в сумі 101907,00гр., завищення залишку від'ємного значення ПДВ (рядок 24 декларації) за вересень 2014р. у розмірі 50035,0грн.; завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2014р. на суму 36240.0грн.

Позивач 8.07.2015р. подав заперечення на зазначений вище акт перевірки, однак податковий орган залишив скаргу без задоволення, а акт перевірки без змін.

На підставі цього акту перевірки відповідач прийняв податкові повідомлення - рішення:

- №000170220 від 17.07.2015р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 75003,00грн., у тому числі за основним платежем 50035,00грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) 25018,00грн.;

- № від 17.07.2015р., яким позивачеві зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування 36240,00грн.;

- № від 17.07.2015р., яким позивачеві, зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі: за лютий 2014р. - 101907,00грн., за вересень 2014р. - 15455,00 грн., 716,00 грн.

27.07.2015р. позивач подав скаргу №212 на вищевказані повідомленні-рішення, за результатами розгляду якої податкове повідомлення № від 17.07.2015р. - скасовано, а податкові повідомлення-рішення №№, залишено без змін.

Водночас, рішенням про результати розгляду первинної скарги від 21.09.2015р. №10/15-32-10-02-07 ГУ ДФС в Одеській області зобов'язало відповідача винести податкове повідомлення рішення про зменшення суми від'ємного значення податку на додану вартість на 101907,00грн. за лютий 2014р. за формою «В4».

На виконання рішення ГУ ДФС в Одеській області від 21.09.2015р. № 10/15-32-10-02-07 ДПІ в Приморському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення рішення № від 28.09.2015р., яким позивачеві за порушення пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 ПК України, зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 101907,00грн. за лютий 2014р.

Позивач посилаючись на те, що ТОВ «Шевченківський Девелопмент» правильно сформовано та визначено витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, по контрагентам ТОВ «Грандсервіс Україна», ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ», просив позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2015р. адміністративний позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області № від 17.07.2015р., № від 17.07.2015р., № від 28.09.2015р.

Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ТОВ «ШЕВЧЕНКIВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» () суму сплаченого судового збору в розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Сторону були сповіщенні про час і місце судового розгляду у встановленому законом порядку, проте відповідач в судове засідання не прибув, про причини не повідомив. Представник позивача подав заяву, про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження. Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.197КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, постанови суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.200КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані усі необхідні первинні документи податкового та бухгалтерського обліку на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами, та правомірності формування валових витрат та податкового кредиту по цим операціям.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено, підтверджено матеріалами справи і не спростовано сторонами, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача по взаємовідносинам з ТОВ «Грандсервіс Україна» та ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ» за період лютий 2014р. ДПІ 3.07.2015р. складено акт за №4573/15-53-22-01/35992924, в якому вказано, що платником податку допущенні порушення: - пп.14.1.36, пп.14.1.191, пп.14.1.202, пп.14.1.178, пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.4, п.201.10 ст.201 ПК України, в результаті чого встановлено завищення залишку від'ємного значення ПДВ (рядок 24 декларації) за лютий 2014р. в сумі 101907,0грн., завищення залишку від'ємного значення ПДВ (рядок 24 декларації) за вересень 2014р. у розмірі 50035,0грн.; - пп.14.1.36., пп.14.1.27 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України, в результаті чого встановлено завищення суми від'ємного значення об'єкта оподаткування за 2014 рік на суму 36240.00 грн.

На підставі виявлених порушень податкового законодавства, ДПІ 17.07.2015р. прийняті податкові повідомлення-рішення за №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 75003,0грн., у тому числі за основним платежем 50035,0грн. та за штрафними (фінансовими санкціями) 25018,0грн. (а.с.31), за №, яким зменшено суму від'ємного значення об'єкта оподаткування 36240,0грн.(а.с.33), за № яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі: за лютий 2014р. - 101907,0грн., за вересень 2014р. - 15455,0грн., 716,0грн.(а.с.32).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленням-рішенням, позивачем 27.07.2015р. подано скаргу, яку було розглянуто, та прийнято рішення про скасування податкового повідомлення-рішення за № від 17.07.2015р. Інші рішення залишено без змін.

За наслідками скасування податкового повідомлення-рішення за № від 17.07.2015р., ГУ ДФС в Одеській області зобов'язано ДПІ у Приморському районі м.Одеси винести інше податкове повідомлення рішення про зменшення суми від'ємного значення податку на додану вартість на 101907,0грн. за лютий 2014р. за формою «В4».

На виконання вищевказаного рішення, відповідачем 28.09.2015р. прийнято податкове повідомлення-рішення за № про зменшення розміру від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 101907,0грн. за лютий 2014р. (а.с.45).

Підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішення, стали висновки ДПІ про те, що по взаємовідносинами з ТОВ «Грандсервіс Україна» первинні документи не засвідченні підписами посадових осіб, не надані додатки до угод, в актах виконаних будівельних робіт не передбачено відомості про «субпідрядника», в актах виконаних робіт за лютий 2014р. кількість людино-годин більше за наявність працівників. По взаємовідносинам з ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ» з вказаним підприємством не можливо провести зустрічну перевірку, підприємство фактично не придбувало товару у лютому, оскільки його придбання не можливо перевірити.

Перевіряючи правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень та підстави, за яких позивач просить їх скасувати, суд першої інстанції виходив з наступного.

За правилами п.138.1 ст.138 ПК України витрати, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, складаються із: витрат операційної діяльності, які визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших витрат, визначених згідно з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу; крім витрат, визначених у пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п.138.2. ст.138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Як визначено в п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Зі змісту п.198.6 ст.198 ПК України вбачається, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За правилами п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача).

Як вказано в п.201.6 ст.201 ПК України, податкова накладна є податковим документом і одночасно відображується у податкових зобов'язаннях і реєстр виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Отже, виходячи з вищенаведених норм податкового законодавства можливо зробити висновок про те, що з моменту отримання податкових накладних від контрагента у позивача виникло право на віднесення ПДВ по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту з ПДВ.

На підтвердження реальності господарських операцій, позивачем надано до перевірки: договір підряду від 10.02.2012р. за №10/09/12 (а.с.46-49), акти прийому виконаних робіт за формою КБ-2В, довідки вартості виконаних робіт та витрати, підсумкові відомості (а.с.54-102). В актах прийому виконаних будівельних робіт містяться підписи Підрядника про здачу робіт - ОСОБА_2 та підписи Замовника про прийняття робіт директора ТОВ «ШЕВЧЕНКIВСЬКИЙ ДЕВЕЛОПМЕНТ» - Клімова В.В.".

Факт виконання умов договору підтверджується наявними документами про їх оплату (а.с.103-115).

До матеріалів справи надано договір підряду від 9.01.2014р. за № 09/01/14 (а.с.50-53), укладений між позивачем та ТОВ «Грандсервіс Україна», за умовами якого останній зобов'язується за завданням замовника виконати з використанням власних матеріалів ремонтно-оздоблювальні роботи (надалі - роботи) нежитлових приміщень будівлі, розташованої за адресою: м.Одеса, проспект Шевченка, 2-а (надалі - об'єкт), а замовник зобов'язується оплатити їх та прийняти вказані роботи за Актом приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в).

На підтвердження виконання зазначеного договору позивач надав: акт прийому виконаних будівельних робіт (примірна форма №КБ-2в) від 5.02.2014р. № б/н, відповідно до якого вартість робіт склала 29487,18грн., у т.ч. ПДВ 4914,53грн.; довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (примірна форма №КБ-3), підсумкова відомість ресурсів (а.с.133-139).

В актах прийому вказаних робіт містяться усі підписи керівників замовника та виконавця послуг.

На підтвердження факту оплати послуг, позивач надав податкову накладну та платіжне доручення, що підтверджує реальність господарських операцій платника податку.

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що судом першої інстанції зроблений вірний висновок про те, що з моменту отримання податкових накладних від контрагента у позивача виникло право на віднесення ПДВ по операціях з цими контрагентами до складу свого податкового кредиту з ПДВ.

Що стосується посилань ДПІ про наявність акту перевірки від 6.06.2014р. за №1417 (а.с.155-163) ТОВ «Грандсервіс Україна» по взаємовідносинам з контрагентами постачальниками ТОВ «Спецбілд», ТОВ «Ек-Буд-Монтаж» за період 1.01.2014р. - по 28.02.2014р., в якому вказано, що не можливо встановити реальність господарських операцій між підприємством та контрагентами, судом визначено, що непідтвердженність господарських операцій не впливає на реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Грандсервіс Україна». Позивач не може нести відповідальність за дії своїх контрагентів, тим більше по другому ланцюгу постачання.

Що стосується посилань ДПІ про наявність порушень податкового законодавства позивачем по правовідносинах із ТОВ «Ікон Преміум», то вказані висновки ґрунтуються тільки на акті ДПІ у Калінінському районі м.Донецька ГУ Міндохоів у Донецькій області від 23.03.2014р. №298/05-63-22-08/3969510 про неможливість зустрічної звірки ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ» (а.с.164-169). Оскільки вказаний акт складений тільки у березні 2014р., то він не може бути підтвердженням неможливості виконання робіт ТОВ «ІКОН ПРЕМІУМ» у лютому 2014р.

За правилами п.7 Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою КМУ № 1232 від 27.12.2015р. (Далі - Порядок № 1232) у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових (уповноважених) осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), ненаданням інформації та документів для проведення зустрічної звірки, контролюючий орган (виконавець) складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, який підписується посадовими особами контролюючого органу (виконавця), реєструє його у Журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта, неявки для підписання, відмови від підписання Довідки про результати проведення звірки) та вживає відповідних заходів, передбачених ДПС України.

Як визначено в п.6 Порядку №1232 у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (у встановлений Податковим кодексом України строк) контролюючий орган проводить зустрічну звірку.

Виходячи з наведених норм, суд дійшов висновку про те, що проведення зустрічної звірки можливе виключно у разі наявності у податкового органу необхідної інформації та документів, адже у протилежному випадку у контролюючого органу відсутні дані, які необхідні для співставлення.

Розглядаючи справу, ДПІ не зміг надати докази, які б вказували про безпосереднє відношення позивача до зловживань у системі відшкодування ПДВ.

За таких обставин, судом першої інстанції вірно встановлено, що ДПІ не зміг довести відсутність реальності господарських операцій з контрагентом.

Судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено про необґрунтованість висновків ДПІ про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами, оскільки в свою чергу підприємством надані усі необхідні документи, які спростовують висновки ДПІ та підтверджують факт реальності господарських операцій.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що постанова суду постановлена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.197,200,206КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 3 грудня 2015р. - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Приморському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області до Державного бюджету України (УК у м.Одесі/Приморський р-н/22030001; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області; код банку отримувача (МФО) - 828011; рахунок отримувача 1008; код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір за подачу апеляційної скарги на постанову суду у розмірі 3783,89грн. (три тисячі вісімдесят три грн. 89 коп.)

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які брали участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: К.В. Кравченко

О.В. Лукянчук