Справа № 2-а-935/2010р.
Суддя: Закопайло В. А.
Дата ухвалення: 2010-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Попаснянський районний суд Луганської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-а-935/10р./1222

01 грудня 2010 року суддя Попаснянського районного суду Луганської області

ОСОБА_1

розглянувши у порядку скороченого провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі про визнання бездіяльності неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, -

встановив:

В поданому позові позивач зазначає, що він народився 04 червня 1934 року, є

громадянином України і відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» має правовий статус «дитини війни», у звязку з чим та відповідно до вимог ст.6 вищезазначеного Закону позивачу, починаючи з 01 січня 2006 року, повинна виплачуватись щомісячна надбавка до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Але, в період з 01 січня 2007 року по 01 жовтня 2010 року відповідач не в повному обсязі сплачував таку щомісячну надбавку.

Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивач в поданому позові просить суд визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у виплаті щомісячного підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобовязати управління нарахувати і виплатити недоплачену допомогу дитині війни за період з 01 січня 2007 року до 01 жовтня 2010 року включно.

Ухвалою Попаснянського райсуду від 15 жовтня 2010 року позовні вимоги, заявлені за період з 01.01.2007 року до 14.04.2010 року, були залишені без розгляду, та суддею вирішено справу розглядати в порядку скороченого провадження, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст.183-2 КАС України, оскільки заявлено вимоги щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, якщо такі вимоги не стосуються прав, свобод, інтересів та обов'язків третіх осіб.

Відповідач копію ухвали про відкриття скороченого провадження отримав та у встановлений законодавством строк надав суду письмові заперечення на позов, в яких позов з, не визнав, зазначивши, що на підставі Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» було призупинено, а відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» були передбачені виплати таких надбавок лише дітям війни, яких визнано інвалідами. Крім того стверджував, що у 2008 році виплати таких надбавок проводились: в період з 01.01.2008р. до 22.05.2008р. у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, - відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік», а з 22.05.2008р. по 31.12.2008р. в межах виділеного КМУ розрахунку - відповідно до Постанови КМУ «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» №530 від 28.05.2008р. Крім того зазначав, що відповідно до ст..7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» виплати таких підвищень до пенсій проводяться за рахунок коштів Державного бюджету, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов І задовольнити з наступних підстав.

Так, згідно ст.71 ч.І КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. При цьому ст.6 зазначеного Закону передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Із наданих позивачем документів (а.с.3-4) судом встановлено, що позивач дійсно має правовий статус дитини війни, у звязку з чим перебуває на обліку в УПФУ в Попаснянському районі. При цьому позивач скористався можливістю досудового врегулювання спірних правовідносин та звертався із заявою до відповідача про перерахунок пенсії та виплати йому недоплачених сум, але відповідач своїм листом відмовив йому в задоволенні заяви, про що свідчить письмова відповідь на а.с.5.

Враховуючи вищенаведене та вирішуючи позовні вимоги позивача щодо перерахунку пенсії за період з 14 квітня 2010 року по 01 жовтня 2010року суд зазначає наступне.

З набранням чинності 01 січня 2006 року Закону № 2195 дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» була призупинена на 2006 рік Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», а після внесення до останнього змін - було передбачено поетапне запровадження такого підвищення.

Підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України №107-УІ «Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено в новій редакції, відповідно до якої розмір підвищення пенсії склав 10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного Суду України №10-рп від 22 травня 2008р. визнано неконституційним положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» щодо викладення положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» новій редакції.

Відповідно до ч.2 ст.150 Конституції України до повноважень Конституційного Суд України належить: офіційне тлумачення Конституції України та законів України. З питань передбачених цією статтею, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які обов'язковими до виконання на усій території України, та є остаточними і не можуть бут оскаржені.

Таким чином, враховуючи преюдиціальне значення рішення Конституційного Суд України для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв'язку правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статті зазначеного Закону, що визнай неконституційними, суд приходить до висновку про обов'язок відповідача перерахувати тг виплатити позивачці підвищення до пенсії у розмірі, встановленому статтею 6 Закону № 2195-ІУ від 18 листопада 2004р.

Статтею 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України було надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітно' плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетним* програмами. Однак, названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати

відповідно її дія не поширюється на спірні правовідносини, оскільки розмір зазначених оціальних виплат згідно із Законом «Про соціальний захист дітей війни» залежить від озміру мінімальної пенсії за віком.

У 2010 році дія ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» також не ризупинялася, але відповідач при визначенні розміру підвищення до пенсії користується оложеннями Постанови Кабінету Міністрів України №530 від 28 травня 2008 року «Про еякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», відповідно до п.8 якої було ягановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання та ;ржавної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у іердих розмірах: з 22.05.2008р. - 48 грн.10 коп., з 01.07.2008р. - 48 грн.20 коп., з 1.10.2008р. -49 грн.80 коп.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені чинні нормативно-правові акти, а саме - ікон України «Про соціальний захист дітей війни» та Постанову КМУ «Про деякі питання щіального захисту окремих категорій громадян», які регулюють порядок обчислення та іплати щомісячної надбавки до пенсії «дітям війни», суд зазначає, що в данному випадку нує суперечливість законодавства. При цьому судом враховується, що відповідно до ст.9 АС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону країни, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою країни, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну ялу.

Тому, виходячи із засад пріорітетності законів над урядовими нормативними актами, уц вважає, що для врегульовання спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.6 Закону країни «Про соціальний захист дітей війни», а не Постанова КМУ «Про деякі питання щіального захисту окремих категорій громадян», на які посилається представник дповідача в своїх запереченнях.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст..52 Закону України «Про Державний юджет України на 2010 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становлений в розмірах: з 01 квітня 2010 року - 706 грн., з 01 липня 2010 року - 709 грн., з 1 жовтня 2010 року - 723 грн.

Вирішуючи справу таким чином суд зазначає, що згідно п.1-2 ч.І ст.162 КАС України разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання ютиправними дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, зобовязання дповідача вчинити певні дії.

Таким чином суд вважає, що порушення права позивача на отримання допомоги до снсії у розмірі, передбаченому законом, може бути поновлено шляхом визнання ютиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Попаснянському шоні та зобов'язати відповідача виконати певні дії, а саме провести нарахування та дповідні виплати.

Вирішуючи позов таким чином суд враховує, що відповідно до ст.94 КАС України їщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, щ присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного юджету України, а як вбачається із квитанції на а.с.1, позивачем при зверненні до суду було їлачено держмито у розмірі 3 грн.40 коп.

На підставі викладеного, ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», г.28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, Закону країни «Про Державний бюджет України на 2010 рік», керуючись ст.ст.2,9,71,94,158- 63,183-2,186 КАС України, суд-

Постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду країни в Попаснянському районі про визнання бездіяльності неправомірною та

зобовязання вчинити певні дії - нарахувати і виплатити недоплачену щомісячну соціальну допомогу «Дітям війни» за період з 14 квітня 2010 року по 01 жовтня 2010 року - задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Управління Пенсійного Фонду України в Попаснянському районі здійснити нарахування щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_2, встановленої статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, та провести відповідні виплати за період з 14 квітня 2010 року по 01 жовтня 2010 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 3 грн.40 коп.

Копію постанови направити сторонам для повідомлення.

На постанову може бути подана апеляційна скар#а протягом десяти днів з дня її проголошення або з дня отримання копії постанові до Донецького апеляційного адміністративного суду через Попаснянський райсуд.

Суддя: