Справа № 524/4396/14-а
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/4396/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.02.2016 року зм.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчук Полтавської області в складі:

головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчук справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання вчинити дії. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 04.03.2008 року по 17.08.2011 рік працювала у Виконавчому комітеті Автозаводської районної ради м. Кременчука на посаді спеціаліста ІІ категорії по роботі з населенням за місцем проживання. При звільненні відповідачем розрахунок здійснений не повному обсязі, не виплачена матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд визнати неправомірною бездіяльність Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука в частині неповідомлення її пр право на отримання матеріальної допомоги в розмірі середньомісячної заробітної плати на вирішення соціально-побутових питань та в частині невиплати самостійно відповідачем в 2009 році даної матеріальної допомоги. Зобов'язати Виконавчий комітет Автозаводської районної ради м. Кременчука нарахувати та виплатити їй за 2009 рік матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань в розмірі середньомісячної заробітної плати.

В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи без її участі. Просила задовольнити позов з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача, ОСОБА_2, проти задоволення позову заперечував. Зазначив, що в 2009 році в бюджеті Автозаводського району кошти на виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань по виконавчим органам Автозаводської районної ради не виділялись, тому жоден працівник виконавчого комітету не отримував вказаної матеріальної допомоги. Окрім того, позивач не подавала заяви на отримання такої матеріальної допомоги.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

04.03.2008 року ОСОБА_1 була призначена на посаду спеціаліста ІІ категорії по роботі з населенням за місцем проживання виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука розпорядженням №29 від 04.03.2008 року. 17.08.2011 року вона звільнена з посади згідно розпорядження №88-о від 17.08.2011 року. Вказані обставини підтверджуються копією трудової книжки ОСОБА_1

Нарахування та виплата позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2009 рік не здійснювалась.

Відповідно до ч.6 ст. 33 ЗУ «Про державну службу» державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань

Частинами 3, 4 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» передбачено, що умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування є місцевий бюджет.

Згідно з пп.3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268, передбачено право керівників органів, зазначених у пункті 1 цієї постанови, у межах затвердженого фонду оплати праці, надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника (місячного грошового забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького складу).

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про колективні договори і угоди», умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Пунктом 5.3 Колективного договору на 2006-2009 роки, прийнятого на загальних зборах профспілкового комітету Автозаводського райвиконкому 15.05.2006 року, зареєстрованого у Департаменті праці та соціального захисту населення виконкому Кременчуцької міської ради 16.05.2006 року передбачено, що при наявності коштів адміністрація зобов'язується надавати матеріальну допомогу працюючим у розмірі середньомісячної заробітної плати на вирішення соціально-побутових проблем.

За змістом роз'яснень Міністерства праці та соціальної політики України від 16.10.2009 року № 620/13/84-09, рішення про надання такої матеріальної допомоги приймається керівником відповідного органу, виходячи з обставин, викладених у заяві працівника.

Судом встановлено, що позивач з відповідною заявою про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до відповідача не зверталась, отже у останнього не виникало обовязку у нарахуванні та виплаті такої допомоги.

Крім того, з матеріалів справи слідує, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у 2009 році не нараховувалась і не виплачувалась жодному працівнику виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука № 01-29/208 від 11.02.2016 року, у зв'язку з відсутністю коштів для виплати такої допомоги.

Разом з тим, посилання позивача на її необізнаність із умовами колективного договору жодним чином не впливає на її права передбачені Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268.

Позицію позивача про те, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань повинна була виплачена їй при звільнені суд вважає не обґрунтованою, оскільки, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 року № 268, у відповідача не виникало такого обовязку.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1О не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 17, 69, 71, 86, 163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Автозаводської районної ради м.Кременчука про визнання неправомірною бездіяльності та зобовязання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Харківського Апеляційного Адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом десяти днів з дня її проголошення, а особою, яка не брала участь у справі, з моменту отримання копії постанови.

Суддя: Андрієць Д.Д.