Справа № 821/3867/15-а
Суддя: Циганій С.І.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3867/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Циганій С.І.,

при секретарі: Пономаренко М.М.,

за участю представника - ОСОБА_1, представника відповідача - Мицкана І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_4 (далі по тексту - позивач) звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі по тексту - відповідач) в якому просить суд, з урахування клопотання про зменшення позовних вимог від 18.02.2016р.:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 12.10.2015р. №227 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Генічеського РВ УМВС ОСОБА_4.";

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 21.10.2015р. №362 о/с про звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_4 на посаді першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області з 21.10.2015р.;

- стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

- допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області з 21.10.2015р. та стягнення грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем та його представником зазначено, що спірні накази прийняті із грубим порушенням правової процедури звільнення, а тому підлягають скасуванню, а позивач - поновленню на посаді.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що оскаржувані накази є правомірними з огляду на те, що саме за вчинення дисциплінарного проступку, позивача було звільнено. В задоволенні позову просить відмовити.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Сутність службової дисципліни, обов'язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень, порядок проходження служби в органах внутрішніх справ визначаються Законом України від 20 грудня 1990 року №565-XII "Про міліцію"; Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114, Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ" та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 06.12.1991р. №552.

Відтак, предметом судового розгляду в даній адміністративній справі, є, зокрема, визнання незаконними рішень УМВС України в Херсонській області щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення його із займаної посади.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб'єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 працював в органах внутрішніх справ з 1995 року. На посаді першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області - з грудня 2014р.

Наказом УМВС України в Херсонській області від 21.10.2015р. №362 о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за ст.64 п.«є» (за порушення дисципліни) підполковника міліції ОСОБА_4 (М-080055), першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ, встановивши щомісячну премію за відпраціований час поточного місяця - 127 %.

Підставою для винесення вищезазначеного наказу визначено наказ УМВС України в Херсонській області від 12.10.2015р. №227, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в низькій морально-діловій якості, особистій недисциплінованості, порушення вимог ст.3 ЗУ «Про міліцію», ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України №155-12, №81-2007, №157-2007 та №90-2010.

В свою чергу, підставою для винесення вищезазначеного наказу стали висновки службового розслідування, згідно яких прокуратурою Херсонської області 08.09.2015р. за інформацією керівництва УМВС розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №000262 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за фактом вимагання та отримання неправомірної грошової винагороди працівниками Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області за послаблення кримінальної відповідальності гр.ОСОБА_5

В висновку зазначено, що з березня місяця 2015р. перший заступник начальника відділу-начальник СВ Генічеського РВ УМВС підполковник міліції ОСОБА_4 вимагав у гр.ОСОБА_6 грошову винагороду в розмірі 3000 доларів США за послаблення кримінальної відповідальності його сина гр.ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ст.304 та ч.1 ст.121 КК України.

Приблизно у липні 2015р. підполковник міліції ОСОБА_4 запросив гр.ОСОБА_6 у свій службовий кабінет, де отримав від нього, в якості частини неправомірної винагороди грошові кошти у розмірі 400 доларів США.

У подальшому 16.09.2015р. підполковник міліції ОСОБА_4 повторно запросив гр. ОСОБА_6 у свій службовий кабінет та отримав від нього другу частину незаконної грошової винагороди у розмірі 10000 гривень. При цьому вказав, що про дату та час передачі залишку коштів він повідомить додатково.

03.10.2015р. гр. ОСОБА_6 у службовому кабінеті передав підполковнику міліції ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 50000 грн., що було задокументовано працівниками УСБУ в Херсонській області та прокуратури Херсонської області.

04.10.2015р. підполковника міліції ОСОБА_4 затримали в порядку ст.208 КПК України та йому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

06.10.2015р. Комсомольським районним судом м.Херсона підполковнику міліції ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а 08.10.2015 ним внесено заставу. На теперішній час ОСОБА_4 перебуває на волі.

Таким чином у ході службового розслідування встановлено, що вказана подія стала можливою внаслідок свідомого ігнорування ОСОБА_4 вимог ст.3 ЗУ «Про міліцію», ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України №155-12, №81-2007, №157-2007 та №90-2010.

Таким чином, як висновок службового розслідування, на підставі вищезазначених обставин, запропоновано звільнити ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни.

З наведеного вбачається, що по факту вчинених позивачем дій, про які встановлено під час службового розслідування та які кваліфіковано відповідачем як порушення вимог низької морально-ділової якості, особистій недисциплінованості, порушення вимог ст.3 ЗУ «Про міліцію», ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України №155-12, №81-2007, №157-2007 та №90-2010, порушено кримінальне провадження, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що саме порушення кримінального провадження №000262 від 08.09.2015р. за підозрою першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_4 у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК стало підставою для висновку про порушення позивачем службової дисципліни.

При цьому, склад злочину, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України є предметом доказування в кримінальному провадженні провадження №000262 від 08.09.2015р., досудове розслідування в якому триває.

Згідно із ч.6 ст.21 ЗУ"Про міліцію" звільнення працівника міліції зі служби у зв'язку з обвинуваченням у вчиненні злочину допускається тільки після набуття звинувачувальним вироком законної сили.

Пунктом 67 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, також передбачено, що особи рядового або начальницького складу, засуджені за вчинення злочину або притягнуті до адміністративної відповідальності за адміністративне корупційне правопорушення, підлягають звільненню із служби в органах внутрішніх справ у триденний строк з дня отримання органом внутрішніх справ копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Суд звертає увагу, що на час проведення службового розслідування відносно позивача обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а 08.10.2015р. ним внесено заставу.

Як зазначено в пункті 8 статті 12 Дисциплінарного статуту звільнення з органів внутрішніх справ - є видом дисциплінарного стягнення.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Разом з цим, у статті 15 Дисциплінарного статуту не має жодного посилання на вчинення дисциплінарного проступку, несумісного з подальшим проходженням служби в органах внутрішніх справ України, який виразився у грубому порушенні вимог статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, ігноруванні відомчих нормативних актів щодо дотримання дисципліни та законності, що у подальшому призвело до порушення кримінальної справи.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень частини третьої статті 80 Конституції України №9-рп/99 від 27 жовтня 1999 року передбачено, що "Кримінальна відповідальність настає з моменту набрання законної сили обвинувальним вироком суду".

Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.03.2013р. №230, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2013р. за №541/23073 (далі по тексту - Інструкція №230) визначено, що службове розслідування проводиться уповноваженим на те начальником у разі, зокрема, невиконання або неналежного виконання особами рядового і начальницького складу під час службової діяльності вимог чинного законодавства, що призвело до порушення прав та законних інтересів громадян або негативно вплинуло на забезпечення виконання покладених на органи внутрішніх справ завдань з охорони громадського порядку, боротьби зі злочинністю (підпункт 2.2.1 пункту 2.2). Підстави для призначення службового розслідування можуть міститися в службових документах осіб рядового і начальницького складу, матеріалах перевірок, письмових зверненнях громадян України, осіб без громадянства та іноземців, депутатських запитах та зверненнях народних депутатів України, повідомленнях уповноважених органів досудового розслідування, заявах і повідомленнях інших правоохоронних органів, підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності, об'єднань громадян, засобів масової інформації або в інших документах, отриманих в установленому законодавством України порядку (пункт 2.5). Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника (пункт 2.6).

Відповідно до п.6.3 Інструкції встановлені права особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування:

- отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;

- брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;

- висловлювати письмові зауваження щодо об'єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка(і) його проводить(ять);

- відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України;

- за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України;

- оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України

Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.

Суд звертає увагу, що особа РНС, щодо якої проводиться службове розслідування, порушено кримінальну справ, може бути відсторонена від виконання службових обов'язків за займаною посадою зі збереженням посадового окладу, окладу за спеціальне звання, надбавок за вислугу років та безперервну службу, інших надбавок і виплат.

В даному випадку, замість відсторонення позивача від виконання службових обов'язків на час проведення службового розслідування та вирішення кримінальної справи по суті, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення підставою для чого стало порушення саме службової дисципліни, що призвело до настання цієї надзвичайної події.

Станом на момент розгляду справи у суді, досудове розслідування в межах кримінального провадження №000262 від 08.09.2015р. за підозрою першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_4. у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК триває, вирок, який набрав законної сили, матеріали справи не містять, що дає підстави вважати, що твердження відповідача про порушення службової дисципліни, є необґрунтованим та безпідставним.

Як встановлено судом, підставою для звільнення визначено порушення вимог ст.3 ЗУ «Про міліцію», ст.ст.1, 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, наказів МВС України №155-12, №81-2007, №157-2007 та №90-2010.

Проте, такі доводи можуть бути враховані при визначення виду дисциплінарного стягнення в разі порушення службової дисципліни. Суд наголошує, що за загальним правилом будь-яке звільнення особи (як у відносинах публічної служби, так і у звичайних трудових відносинах) має бути обґрунтованим, тобто, мати чітко вказану підставу для звільнення, передбачену або Кодексом законів про працю України, або спеціальним Законом, в даному випадку Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ.

В даному випадку, не доведеним є факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки судом встановлено, що позивача звільнено з органів внутрішніх справ за низькі морально-ділові якості, особисту недисциплінованість, що, згідно висновків службового розслідування, є предметом доказування у кримінальному провадженні №000262 від 08.09.2015р. за підозрою першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_4 у вимаганні та одержанні неправомірної вигоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою з'ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування встановлюється Міністром внутрішніх справ України.

Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.

Слід звернути увагу, що зазначена норма встановлює, що небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення, водночас, зазначена норма встановлює і обов'язок начальника, який проводить службове розслідування, зажадати такі пояснення від порушника.

В даному випадку, матеріали справи не містять доказів відмови позивача від надання пояснення з приводу службового розслідування ані спроб отримати пояснення від позивача.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту встановлює, що про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зміст наказу доводиться до відома особі рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. За кожне порушення службової дисципліни накладається лише одне дисциплінарне стягнення. У разі порушення службової дисципліни кількома особами дисциплінарне стягнення накладається на кожного окремо. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до статей 15,16 Дисциплінарного статуту у разі порушення дисципліни особами рядового і начальницького складу в період перебування у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності начальник органу чи підрозділу, у межах відповідної території, де вчинено дисциплінарний проступок, уживає заходів щодо його припинення, збирає первинні матеріали та надсилає їх для розгляду за місцем проходження служби порушника. Дисциплінарне стягнення накладається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику. У разі проведення за фактом учинення проступку службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення на осіб рядового і начальницького складу дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня закінчення службового розслідування, кримінального провадження або провадження у справі про адміністративне правопорушення, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці.

Відтак, звільнення позивача з органів внутрішніх справ є неправомірним та проведено із порушенням порядку проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ та накладання дисциплінарних стягнень, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню із одночасним поновленням позивача на посаді.

Вирішуючи питання про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 3.5.1.-3.5.4. Інструкції особа рядового і начальницького складу, щодо якої проводиться службове розслідування, може бути відсторонена від виконання службових обов'язків за займаною посадою зі збереженням посадового окладу, окладу за спеціальним званням, надбавки за вислугу років та інших надбавок і доплат.

Рішення про відсторонення особи від посади можуть приймати начальники, яким надано право прийняття на службу або призначення її на посаду, шляхом видання письмового наказу.

Особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

Особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, відстороненим від посад відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, з наступного дня після відсторонення від посад за період, протягом якого вони не перебували на посаді, виплачуються оклади за спеціальними званнями та надбавка за вислугу років.

Особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, відповідно до яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня арешту.

У разі якщо до осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, відсторонених від посад, яких утримували під вартою, обрано інший запобіжний захід, а не утримання під вартою, з дня прибуття до органу (підрозділу) внутрішніх справ і до дня отримання повідомлення суду про набрання вироком законної сили про засудження особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до позбавлення волі грошове забезпечення виплачується в порядку, передбаченому підпунктом 3.5.3 пункту 3.5 цього розділу.

Тобто, у разі відсторонення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ від посад відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України та взяття її під варту, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня її арешту та поновлюється після обрання іншого запобіжного заходу. При цьому така виплата здійснюється за період з дня прибуття до органу (підрозділу) внутрішніх справ особи і до дня отримання повідомлення суду про набрання вироком законної сили про засудження особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до позбавлення волі.

Враховуючи, що під час звільнення з посади ОСОБА_4 не тримвася під вартою, стягненню в даному проваджені підлягає грошове забезпечення з моменту звільнення та до фактичного поновлення на посаді, відтак, з 21.10.2015р. по 18.02.2016р.

Згідно довідки Генічеського районного відділу УМВС України в Херсонській області №1805/007/38-16 від 16.02.2016р. грошове забезпечення за останні два повних місяця роботи складає 12351,94 грн., середньоденний розмір грошового забезпечення складає - 202,49 грн.

Час вимушеного прогулу ОСОБА_4 з 21.10.2015р. по 18.02.2016р. складає 84 робочих дні, а тому стягненню на його користь підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 17009,16 грн. (84 х 202,49 грн.).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем по справі не доведено правомірність оскаржуваних наказів.

Згідно із ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Перевіривши оскаржувані позивачем накази про звільнення на дотримання вимог вищезазначених нормативних актів, суд дійшов висновку про їх неправомірність, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 128, 158-163 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 12.10.2015р. №227 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Генічеського РВ УМВС ОСОБА_4".

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 21.10.2015р. №362 о/с про звільнення ОСОБА_4 з органів внутрішніх справ.

Поновити ОСОБА_4 на посаді першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області з 21.10.2015р.

Стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на користь ОСОБА_4 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в сумі 17009,16 грн. (сімнадцять тисяч дев'ять гривень 16 коп.).

Допустити негайне виконання постанови в частині поновлення ОСОБА_4 на посаді першого заступника начальника районного відділу - начальника слідчого відділення Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області з 21.10.2015р. та стягнення грошового забезпечення у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 6175,97 грн. (шість тисяч сто сімдесят п'ять гривень 97 коп).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 22 лютого 2016 р.

Суддя Циганій С.І.

кат. 12.3