Справа № 826/23943/15
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 лютого 2016 року № 826/23943/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Аблова Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» Єрмака Валерія Олександровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та за участі третьої особи - публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота», - про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Єрмака Валерія Олександровича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за участі третьої особи - публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота», в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду Єрмака В.О. щодо не включення ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_1) до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті Ворота», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати уповноважену особу Фонду Єрмака В.О. включити ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_1) до переліку вкладників публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті Ворота», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов'язати Фонд включити ОСОБА_1 (04073, АДРЕСА_1) до Загального реєстру вкладників публічного акціонерного товариства «Банк «Золоті Ворота», які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує на протиправну бездіяльність уповноваженої особи Фонду Єрмака В.О., що полягає у невключені ОСОБА_1 до переліку вкладників Банку (ПАТ «Банк Золоті Ворота»), які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, що в свою чергу зумовило невключення позивача до Загального реєстру вкладників названого банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В судовому засіданні, призначеному на 09.02.2016, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідачів в судовому засіданні заперечували проти позову.

При цьому, в наданих суду письмових запереченнях уповноважена особа Фонду Єрмак В.О. зазначив про необґрунтованість висновків позивача щодо наявності в діях уповноваженої особи Фонду ознак протиправної бездіяльності, оскільки спосіб, яким ліквідується ПАТ «Банк Золоті Ворота» (а саме шляхом відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшої його ліквідації) взагалі не передбачає складання переліку вкладників, які мають право на відшкодування вкладів за рахунок Фонду. Натомість відповідно до договору про передачу частини активів та зобов'язань, укладеного Банком з ПАТ «Комерційний банк «Стандарт» 28.11.2014, ПАТ «КБ «Стандарт» набув усіх прав та обов'язків боржника перед вкладниками ПАТ «Банк «Золоті Ворота» щодо повернення грошових коштів вкладників. У зв'язку з цим, на переконання відповідача 1 позивачем в даному випадку невірно обраний спосіб захисту своїх справ. Крім того, правочини по переказу ТОВ «Техноплаза Україна» на рахунки його співробітників (в тому числі ОСОБА_1.) грошових коштів за призначенням «надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги згідно договору» визнані уповноваженою особою Фонду нікчемними у встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, та жодних документів до суду не подав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Відповідно до наявних матеріалів справи судом встановлено, що 28.05.2014 між ОСОБА_1 (Клієнтом) і ПАТ «Банк Золоті ворота» (Банком), в особі директора ЦРВ АТ «Банк Золоті Ворота» Конишевої О.І., укладений письмовий договір банківського рахунку за №117451, за умовами якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок в національній валюті України, відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003, для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього Договору та вимог законодавства України. Відповідно до цього Договору Банк відкрив ОСОБА_1 рахунок № НОМЕР_1.

29.05.2014 з рахунку ТОВ «Техноплаза Україна» () за № 3330 в ПАТ «Банк Золоті ворота» на рахунок № НОМЕР_1 в цьому ж Банку було перераховано 190 000 грн., призначення платежу «надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги зг. дог. № 23/14 від 28.05.2014р. без ПДВ».

На підтвердження факту зарахування коштів в сумі 190 000 на вказаний поточний рахунок у банку позивач надав суду копію банківської виписки АТ «Банк Золоті Ворота» (м. Харків, МФО 351931).

23.06.2014 ОСОБА_1 частково повернуто кошти ТОВ «Техноплаза Україна» на суму 260 грн., відповідно залишок на рахунку позивача за даними виписки по особовому рахунку за період з 28.05.2014 по 08.12.2015 склав 189 737 грн.

При цьому, на підставі постанови Правління Національного банку України від 31.07.2014 №456 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті Ворота» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 01.08.2014 прийнято рішення за №67 про запровадження з 04.08.2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Золоті Ворота» (, МФО 351931, місцезнаходження: проспект Леніна, 36, м. Харків, 61166). Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Золоті Ворота» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Єрмака Валерія Олександровича. Тимчасову адміністрацію в Банку запроваджено строком на 3 місяці з 04.08.2014 року по 04.11.2014 року включно.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з 15.10.2014 ПАТ «Банк Золоті Ворота» розпочало виплату коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 04.08.2014 включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). Виплата коштів здійснювалась протягом терміну дії тимчасової адміністрації через установи ПАТ «Комерційний банк «Стандарт». Також безпосередньо дана інформація була доведена до відома позивача згідно листа уповноваженої особи Фонду Єрмака В.О. від 24.10.2014 № 5455.

За рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №114 від 31.10.2014 строк здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Золоті Ворота» продовжено на один місяць до 04.12.2014 включно та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду Єрмака В.О.

27.11.2014 Фондом гарантування прийнято рішення щодо укладання договорів з приймаючим банком про передачу йому активів та зобов'язань неплатоспроможного банку ПАТ «Банк Золоті Ворота», у зв'язку з чим з 26.11.2014 призупинились виплати коштів вкладникам ПАТ «Банк Золоті Ворота» через установи ПАТ "КБ "СТАНДАРТ".

28.11.2014 уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк Золоті Ворота» підписано з ПАТ «Комерційний банк «СТАНДАРТ» договір про передачу частини активів та зобов'язань АТ «Банк Золоті Ворота». Відповідно до вказаного договору з 28.11.2014 ПАТ КБ «СТАНДАРТ» набув усіх прав та обов'язків боржника перед вкладниками АТ «Банк Золоті Ворота» щодо повернення грошових коштів вкладників, залучених АТ «Банк Золоті Ворота», і сплати відсотків за договорами банківського рахунку/вкладу, укладеними АТ «Банк Золоті Ворота», у межах 200 тисяч гривень.

Постановою Правління Національного банку України від 04.12.2014 №781 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію AT «Банк Золоті Ворота» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.12.2014 № 142 «Про початок процедури ліквідації AT «Банк Золоті Ворота» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації AT «Банк Золоті Ворота» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію AT «Банк Золоті Ворота» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Єрмака Валерія Олександровича строком на 1 рік з 05.12.2014 по 04.12.2015 включно.

Листами від 25.11.2014 № 6070 та від 15.12.2014 № 6391, наданими у відповідь на звернення позивача стосовно його відсутності в реєстрі на виплату коштів, уповноважена особа Фонду Єрмак В.О. повідомив ОСОБА_1 про те, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення тимчасово не здійснювати виплати вкладникам фізичним особам, на рахунки яких внаслідок сумнівних операцій з пов'язаними юридичними особами отримані грошові кошти в період, коли банком не у повній мірі виконувалися свої зобов'язання перед вкладниками.

При цьому, наказом від 23.10.2014 № 791 уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Золоті Ворота» Єрмака Валерія Олександровича зупинено перерахування/виплату за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу. Визнано нікчемними всі транзакції та інші правочини ПАТ «Банк Золоті Ворота» згідно переліку, який додається до цього наказу, в тому числі і транзакції, і договори позивача.

Окрім того, ОСОБА_1 звернулася також безпосередньо до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із письмовою заявою від 12.11.2014 стосовно повернення коштів.

У відповідь відповідач 2 направив позивачу лист від 27.01.2015 № 21-036-2387/15, де зазначив, що питання щодо виплати відшкодування коштів за вкладом ОСОБА_1 буде розглянуто після завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000671, внесеному 07.08.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Надалі, 30.03.2015 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення про затвердження Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Золоті Ворота» (протокол № 078/15).

Згідно рішення виконавчої дирекції Фонду від 03.12.2015 № 215 продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Золоті Ворота» та делегування повноважень ліквідатора на 1 рік до 04.12.2016 включно.

Вважаючи такі відмови щодо не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Золоті Ворота», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, безпідставними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, - ОСОБА_1 звернулася із цим позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затверджений Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14 «Про затвердження Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами», що зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09.2012 за № 1548/21860.

В свою чергу, згідно з положеннями ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Відповідно до абз. ч. 1, 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, врегульовано нормами ст. 27 зазначеного Закону. Так, Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 1 ст. 27).

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (ч. 2 ст. 27).

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 3 ст. 27).

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства (ч. 4 ст. 27).

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч. 5 ст. 27).

Також у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виключно до повноважень уповноваженої особи Фонду з дня свого призначення належить, зокрема, складання не пізніше ніж через три дні з дня призначення переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (із змінами та доповненнями, надалі - Положення № 14) визначений у Переліку залишок гарантованої суми надається з урахуванням розрахункових сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у неплатоспроможному банку.

Якщо вкладник не отримав свої вклади у межах граничного розміру суми відшкодування протягом дії тимчасової адміністрації за рахунок цільової позики Фонду, така сума відшкодування включається до Переліку.

Пунктом 2 розділу IV Положення № 14 передбачено, що Фонд складає на підставі Переліку загальний Реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення (далі - Загальний Реєстр).

Пунктом 4 розділу IV Положення № 14 передбачено, що Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про відшкодування коштів за вкладами та затверджує Загальний Реєстр протягом шести днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Наведені норми законодавства вказують, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає наступні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального Реєстру; затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

В даному випадку суд зауважує, що позовні вимоги про зобов'язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити позивача до Загального реєстру вкладників є невірно обраним способом захисту порушеного права та, як наслідок, задоволенню не підлягають, адже в межах наданих повноважень Фонд сам по собі не включає вкладників до Загального реєстру вкладників відповідного банку, а лише складає Загальний реєстр вкладників виключно на підставі інформації (переліку вкладників), яка надається Уповноваженою особою фонду.

У відповідності до норм ч. 1 і 2 ст. 28 цього Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки-агенти.

Водночас, в силу норм абз. 2 - 3 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Згідно положень ч. 1 - 3 і 5 ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

У відповідності до ч. 1 ст. 35 цього Закону тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

За приписами норм ч. 1, 3 і 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після призначення уповноваженої особи Фонду, є нікчемними.

Під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

При цьому, в силу ч. 6 цієї статті Закону обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку, зокрема, щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

У відповідності до п. 7, 8 і 9 розд. ІІ Порядку №14 з метою забезпечення виконання зобов'язань банку з виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників Фонд має право надати неплатоспроможному банку цільову позику. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, у національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації.

У разі необхідності отримання цільової позики уповноважена особа Фонду подає Фонду разом із обґрунтуванням заявку на отримання цільової позики для здійснення виплат вкладникам згідно з додатком 1 до цього Положення.

Обґрунтування необхідності надання цільової позики має містити суми прогнозних надходжень та відтоку грошових коштів протягом періоду дії тимчасової адміністрації, а також розшифрування рахунку N 9806 "Документи фізичних осіб, що не виконані в строк з вини банку".

До заявки додаються: розрахунок загальної суми цільової позики для здійснення виплат вкладникам згідно з додатком 2 до цього Положення; список вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, згідно з додатком 3 до цього Положення (далі - Список); перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4 - 7 частини четвертої статті 26 Закону; проект договору цільової позики.

Цільова позика перераховується Фондом неплатоспроможному банку окремими траншами на підставі укладеного між Фондом та банком договору цільової позики. Для отримання чергового траншу цільової позики уповноважена особа Фонду надає до Фонду заявку на отримання траншу. До заявки на отримання траншу додається список вкладників (у межах Списку), які отримують кошти за рахунок цього траншу, а також його розрахунок.

Порядок формування списку вкладників визначені у п. 10 розд. ІІ Порядку № 14.

Протягом процедури здійснення тимчасової адміністрації в банку уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників, яким необхідно здійснити виплати за рахунок цільової позики, щодо: зменшення (збільшення) кількості; зміни розміру сум; зміни особи вкладника (на підставі свідоцтва про право на спадщину тощо); змін реквізитів вкладників. Зміни надаються до Фонду на паперових та електронних носіях разом із супровідним листом (п. 12 розд. ІІ цього Порядку).

З контексту наведеного вище та з урахуванням норм п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» слідує, що саме уповноважена особа фонду в період дії тимчасової адміністрації наділена повноваженнями на подання Фонду інформації у вигляді списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду.

Згідно письмових пояснень представника відповідача 1, оформлених у вигляді заперечень проти позову, перелік вкладників уповноваженою особою Фонду не складався.

З урахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права, в рамках подібних правовідносин, є саме зобов'язання уповноваженої особи Фонду надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування, в разі встановлення судом під час розгляду справи факту необгрунтованості не включення кожного окремого вкладника банку до списку вкладників.

Натомість Фондом був обраний спосіб виведення неплатоспроможного Банку шляхом відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією.

Механізм гарантування вкладів фізичних осіб в межах затвердженого плану врегулювання у загальному передбачений ст. 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно із якою протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання, який складається відповідно до вимог, установлених актами Фонду. У плані врегулювання на підставі оцінки фінансового й майнового стану банку визначаються заходи щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку в один із таких способів: 1) ліквідація банку з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб у порядку, установленому цим Законом; 2) ліквідація банку з відчуженням у процесі ліквідації всіх або частини його активів і зобов'язань на користь приймаючого банку; 3) відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку з відкликанням банківської ліцензії неплатоспроможного банку та подальшою його ліквідацією; 4) створення та продаж інвестору перехідного банку з передачею йому активів і зобов'язань неплатоспроможного банку та подальшою ліквідацією неплатоспроможного банку; 5) продаж неплатоспроможного банку інвестору.

Після затвердження плану врегулювання тимчасова адміністрація та/або ліквідація банку здійснюються на підставі і на виконання плану врегулювання.

Крім того, згідно ст. 40 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд відповідно до плану врегулювання забезпечує здійснення відчуження всіх або частини активів і зобов'язань неплатоспроможного банку на користь приймаючого банку згідно з умовами, визначеними цією статтею та нормативно-правовими актами Фонду, на підставі позитивного висновку Національного банку України щодо фінансового стану приймаючого банку та його спроможності виконати зобов'язання перед вкладниками і кредиторами.

Фонд складає реєстр активів і зобов'язань, що підлягають відчуженню. Зобов'язання залишаються при їх передачі у валюті зобов'язання на дату укладення договору, визначеного цією статтею. Під час відчуження зобов'язань Фонд має забезпечити неупереджене ставлення до всіх кредиторів неплатоспроможного банку, дотримуючись черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону, при цьому зобов'язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом, мають найвищий пріоритет і не можуть бути відчужені частково.

Приймаючий банк, визначений за результатами проведення конкурсу (аукціону) у порядку, встановленому нормативно-правовими актами Фонду, надає письмове зобов'язання щодо прийняття на його користь активів і зобов'язань.

При цьому, зокрема, зобов'язання неплатоспроможного банку передаються приймаючому банку за їх балансовою вартістю (з можливістю виплати премії з боку покупця) на підставі договору про переведення боргу за реєстром договорів з відповідними кредиторами (вкладниками). Договір про переведення боргу укладається без необхідності отримання згоди кредиторів (вкладників). При цьому внесення змін до договорів з кредиторами (вкладниками) не вимагається. Приймаючий банк набуває усіх прав та обов'язків боржника перед відповідними кредиторами (вкладниками) неплатоспроможного банку.

Фонд наступного дня після завершення відчуження активів і зобов'язань подає Національному банку України пропозицію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію неплатоспроможного банку

Фонд зобов'язаний повідомити боржників і кредиторів про передачу активів і зобов'язань приймаючому банку шляхом розміщення узагальненої інформації на офіційних сайтах Фонду, неплатоспроможного банку, приймаючого банку. Кожний боржник та/або кредитор може отримати інформацію щодо себе у приміщенні неплатоспроможного та приймаючого банку.

Відповідно до письмових заперечень відповідача 1 та усних пояснень представника відповідача 1, наданих в судовому засіданні 09.02.2016 та, що відповідають даним з офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 28.11.2014 мало місце укладення договору про передачу на користь приймаючого банку активів та зобов'язань неплатоспроможного банку - ПАТ «Банку Золоті ворота» на користь приймаючого банку - ПАТ «КБ «СТАНДАРТ».

За таких обставин, надаючи правову оцінку правомірності не включення позивачів до списку вкладників та/або реєстру договорів з вкладниками ПАТ «Банк «Золоті Ворота», суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 37 Закону уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду.

Уповноважена особа Фонду має право: 1) вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку; 2) укладати від імені банку будь-які договори (вчиняти правочини), необхідні для забезпечення операційної діяльності банку, здійснення ним банківських та інших господарських операцій, з урахуванням вимог, встановлених цим Законом; 3) продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій; 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі позови про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи; 6) звертатися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення в разі виявлення фактів шахрайства та інших протиправних дій працівників банку або інших осіб стосовно банку; 7) залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення уповноваженою особою Фонду другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством; 8) призначати проведення аудиторських перевірок та юридичних експертиз з питань діяльності банку за рахунок банку в межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду; 9) приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов'язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю; 10) зупиняти розподіл капіталу банку чи виплату дивідендів у будь-якій формі; 11) вчиняти дії, спрямовані на виконання плану врегулювання, відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Фонду.

Поряд з цим, як вбачається з норм ч. 2 ст. 38 зазначеного Закону, на Уповноважену особу Фонду покладений обов'язок під час дії тимчасової адміністрації проводити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Зокрема, відповідно до положень ч. 4 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

В той же час, суд зазначає, що даними нормами Закону не передбачено ніяких дій, які необхідно вчинити уповноваженій особі, для визнання правочинів нікчемними. Правочин є нікчемним сам по собі, а не через те, що його необхідно визнавати таким. Нікчемність правочину достатньо лише виявити. У Законі зазначено, що уповноважена особа лише забезпечує перевірку правочинів на предмет виявлення таких, які вже є нікчемними. Інакше кажучи, уповноважена особа не визнає правочин нікчемним, а лише виявляє або забезпечую таке виявлення та фіксує даний факт.

Вказана позиція щодо нікчемності правочину повністю узгоджуються з вимогами Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені статтею 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Представник відповідача-1 зазначив, що під час проведення перевірки було встановлено, що кошти у розмірі 190 000 на рахунок, відкритий на ім'я позивача, надійшли від юридичної особи ТОВ «Техноплаза Україна» за призначенням платежу «надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги». Ця ж юридична особа з 30.05.2014, 06.06.2014 по 19.06.2014 здійснила ще кілька платежів на користь іншої фізичної особи (ОСОБА_7.) з аналогічним призначенням платежу. На підтвердження зазначених доводів відповідач-1 надав суду виписку по особовому рахунку ТОВ «Техноплаза Україна» за період з 29.05.2014 по 20.06.2014.

На думку відповідача 1, наведені обставини свідчать про намагання названої юридичної особи незаконно отримати через фізичних осіб грошові кошти за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, адже юридичним особам, згідно положень законодавства, відшкодування коштів Фонд не проводить. Так, на думку відповідача 1, позивач і ТОВ «Техноплаза України», будучи клієнтами ПАТ «Банк Золоті ворота», були обізнані, що починаючи з лютого 2014 року, така, а також інші аналогічні операції проводилися менш ніж за один місяць до Визнання Банку проблемним і встановлення заборони на перерахування Банком коштів з рахунків юридичних осіб на рахунки фізичних осіб Банк мав проблеми із платоспроможністю. Зазначене свідчить про нікчемність правочину щодо перерахування коштів на рахунок ОСОБА_1 та відсутність вкладу у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Виявлені обставини були повідомлені відповідачем 1 Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, після чого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб і було прийнято відповідне рішення щодо тимчасового блокування виплат грошових коштів та відповідного звернення до правоохоронних органів із завою про вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду справи в судовому засіданні 09.02.2016 представник позивача не пред'явив суду оригінал та/або копію договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги з реквізитами № 23/14 від 28.05.2014 та про причини відсутності такого документу не повідомив. Також з тексту позову не вбачається пояснень ОСОБА_1 щодо мети та способу отримання фінансової допомоги від товариства у значному розмірі та у безготівковій формі, строку надання такої допомоги.

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням наявних у справі матеріалів, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів відповідача 1 щодо відсутності підстав для включення позивача до списку вкладників та/або реєстру договорів вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів в межах гарантованої суми, оскільки відповідач 1 виявив нікчемність правочину щодо переказу коштів, що свідчить про відсутність права у вкладника за таким правочином на отримання гарантованої суми відшкодування коштів за рахунок приймаючого банку.

Таким чином, позовні вимоги про зобов'язання уповноваженої особи Фонду Єрмака В.О. включити позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк «Золоті Ворота» за рахунок Фонду задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не включення позивача до переліку вкладників Банку також задоволенню не підлягають, адже як встановлено вище, правові підстави для виплати коштів ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, вирішуючи даній спір по суті заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже зазначалось, Уповноваженою особою Єрмаком В.О. було прийнято Наказ «Про визнання нікчемними транзакцій та правочинів» № 791 від 23.10.2014.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач не надала суду жодного доказу оскарження даних дій та рішення про визнання банківської операції (правочину) щодо здійснення Банком переказу коштів з рахунку ТОВ «Техноплаза Україна» на поточний рахунок ОСОБА_1 в сумі 190 000 грн. нікчемною.

Враховуючи наведене, позивач мала можливість ознайомитися із інформацією стосовно банку та вчинити відповідні дії на захист своїх прав, проте не оскаржила дії щодо визнання зазначених договорів нікчемним, оскільки доказів зворотнього суду не пред'явлено.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що уповноважена особа Фонду Єрмак В.О. правомірно не включила позивача до списку вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Частиною 2 ст. 94 КАС України визначено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов'язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Окружний адміністративний суд міста Києва апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня її проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Київського апеляційного адміністративного суду.

Якщо апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений ст. 186 КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Є.В. Аблов