Справа № 2-а-189/11
Суддя: Керекеза Я. І.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-189/11
У Х В А Л А

19 лютого 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Керекеза Я.І.,

при секретарі Мисюрі Т.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Переяслав-Хмельницький справу за поданням заступника начальника відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного Управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон,-

встановив:

Заступник начальника відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного Управління юстиції ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням, в якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження виїзду за межі України фізичної особи гр. ОСОБА_2В, ІНФОРМАЦІЯ_1, без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, та направити відповідну ухвалу до відділу ДВС Переяслав-Хмельницького МРУЮ для подальшого перенаправлення до Адміністрації державної прикордонної служби України. Посилається на те, що остання є боржником у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_2 на користь Переяслав-Хмельницького МРЦЗ боргу в розмірі 6382 грн. 42 коп., боргові зобовязання добровільно не виконує.

Судом встановлено наступне.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції з 11.08.2015 знаходиться виконавчий документ № 2-а-189 від 19.06.2012 року, виданий Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2В на користь Переяслав-Хмельницького міськрайонного центру зайнятості Київської області коштів у сумі 6382,42 гривень.

13.08.2015 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження із вказаним терміном, до якого боржнику потрібно сплатити борг, а саме до 20.08.2015.

13.08.2015 було винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника та направлено до відповідних реєструючих органів, а також сторонам виконавчого провадження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №107956359 від 14.08.2015 відомості відсутні.

Згідно відповіді ПФУ № від 14.08.2015 щодо отримання боржником пенсії інформація відсутня.

Згідно відповіді ПФУ №2 від 14.08.2015 щодо місця роботи боржника інформація також відсутня.

Згідно відповіді Держтехнагляду від 01.09.2015 за боржником с/г транспорт не зареєстровано.

Згідно відповіді Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області №8-1014-0.3-2745/2-15 від 21.09.2015 за боржником земельні ділянки не зареєстровані.

11.11.2015 на адресу боржника було направлено вимогу державного виконавця про те, що 19.11.2015 за його адресою буде здійснюватись опис майна.

19.11.2015 державним виконавцем було здійснено виїзд за адресою боржника, однак отримати доступ до майна боржника не вдалося, даний факт було підтверджено актом державного виконавця від 19.11.2015.

01.12.2015 боржником було надано пояснення про причину не виконання рішення суду, з якого вбачається, що ОСОБА_2В не працює та не має джерел отримання доходів. Зобовязується сплачувати борг по мірі можливості.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Стаття 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачає, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України, зокрема, на виїзд з України і вїзд в Україну, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 вищезазначеного Закону державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження»., означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи - боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Натомість суд вважає, що державним виконавцем не в повному обсязі вжито заходів спрямованих на виконання рішення в контексті ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», а невиконання судового рішення боржником в даному випадку не є свідчення його ухилення та не дає суду права обмежити боржника в його конституційному праві свободи пересування, та права вільно залишити територію України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, державний виконавець має право звернутися до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 33 Конституції України, Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 377-1 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

В задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного Управління юстиції ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я.І. Керекеза