Справа № 826/22688/15
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Шутовської І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Державної судової адміністрації України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державної судової адміністрації України, Головного управління Державного Казначейства України, Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів, стягнення вихідної допомоги судді при виході у відставку, стягнення винагороди (заробітної плати)

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивач звернулася в Окружний адміністративний суд міста Києва з позовом до Державної судової адміністрації України, Головного управління Державного Казначейства України, Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання протиправною бездіяльності відповідачів, стягнення вихідної допомоги судді при виході у відставку, стягнення винагороди (заробітної плати).

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Дніпропетровської області, Головного управління Державної казначейської служби України в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_2 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день досягнення нею 65-річного віку і реалізованого права на відставку судді згідно з п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України та ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів";

зобов'язано Державну судову адміністрацію України виділити Апеляційному суду Дніпропетровської області кошти для проведення виплати ОСОБА_2 вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день досягнення нею 65-річного віку і реалізованого права на відставку судді згідно з п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України та ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в сумі 214368 грн. 80 коп. (двісті чотирнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень 80 копійок);

стягнуто з Апеляційного суду Дніпропетровської області на користь ОСОБА_2 вихідну допомогу у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою на день досягнення нею 65-річного віку і реалізованого права на відставку судді згідно з п. 9 ч. 5 ст. 126 Конституції України та ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" в сумі 214368 грн. 80 коп. (двісті чотирнадцять тисяч триста шістдесят вісім гривень 80 копійок).

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем - Державною судовою адміністрацією України подано апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що на момент прийняття Верховною Радою України постанови про звільнення позивача ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», що регламентувала виплату судді, який вийшов у відставку, вихідної неоподаткованої допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, втратила свою чинність на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», а тому її дія не розповсюджується на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника відповідача - Державної судової адміністрації України, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою Верховної Ради України від 25.03.2001 №2297-111 ОСОБА_2 обрана на посаду судді Апеляційного суду Дніпропетровської області безстроково.

21.03.2014, маючи необхідний для відставки судді стаж роботи, встановлений Законом України «Про судоустрій і статус суддів», позивач звернулася із заявою про відставку до Вищої Ради юстиції. Заява отримана начальником відділу кадрів Апеляційного суду Дніпропетровської області 21.03.2014, що підтверджується розпискою, а Вищою радою юстиції 26.03.2014, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 26, 28).

18.06.2015 Вищою радою юстиції внесено подання до Верховної Ради України про звільнення ОСОБА_2 з посади судді апеляційного суду Дніпропетровської області, у зв'язку з поданням заяви про відставку (а.с. 87).

16.07.2015 Верховною Радою України прийнято постанову №636-VIII «Про звільнення суддів», якою звільнено з займаної посади, у тому числі, суддю Апеляційного суду Дніпропетровської області - Кіктенко Л.М. (а.с. 88).

Наказом в.о. Голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.08.2015 № 165/к, на підставі постанови Верховної Ради України від 16.07.2015 №636-VПІ «Про звільнення суддів», ОСОБА_2 звільнено з посади судді у зв'язку з виходом у відставку та 25.08.2015 відраховано зі складу суддів апеляційного суду. При цьому, в наказі зазначено про необхідність начальнику відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення Єфімовій І.В. здійснити з позивачем необхідні розрахунки.

Разом з цим, Апеляційним судом Дніпропетровської області не здійснено позивачу нарахування та виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою, що передбачалося ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону, яка була чинна на день подачі позивачем заяви про відставку).

Даючи правову оцінку вищевикладеним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 5 ст. 126 Конституції України суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив, у тому числі, у разі подання суддею заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Як вбачається з п. 3.1 Рішення Конституційного суду України від 19 листопада 2013 року у справі № 1-1/2013 за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) статей 103, 109, 131, 132, 135, 136, 137, підпункту 1 пункту 2 розділу XII "Прикінцеві положення", абзацу четвертого пункту 3, абзацу четвертого пункту 5 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", аналіз розділу VIII Конституції України та Закону № 2453 дав Конституційному Суду України підстави для висновку, що відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді. Наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання.

В п. 3.2 цього рішення вказано, що за своєю правовою природою вихідна допомога є разовою формою матеріальної винагороди при виході судді у відставку. Вона виплачується з метою забезпечення йому належних соціально-побутових умов, а також для стимулювання осіб, які перебувають на посаді судді, до довгострокового виконання ними професійних обов'язків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції Закону, яка була чинна на день подачі позивачем заяви про відставку до Вищої Ради юстиції), суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 131 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Заява про відставку, заява про звільнення з посади за власним бажанням подається суддею безпосередньо до Вищої ради юстиції, яка протягом одного місяця з дня надходження відповідної заяви вносить до органу, який обрав або призначив суддю, подання про звільнення судді з посади. У разі звільнення судді з посади в результаті внесення такого подання Вища рада юстиції повідомляє про це Вищу кваліфікаційну комісію суддів України.

Частиною 1 статті 136 цього Закону встановлено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується вихідна допомога у розмірі 10 місячних заробітних плат за останньою посадою.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивача несвоєчасно звільнено з посади судді у відставку з незалежних від неї причин, а тому позбавлення її права на отримання відповідної вихідної допомоги у зв'язку з відставкою, на підставі Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», яким виключено ст. 136 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є протиправним, оскільки це призведе до звуження змісту та обсягу її прав, що суперечить змісту ч. 3 ст. 22 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що з заявою про відставку позивач звернулася до Набрання чинності Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, про наявність у ОСОБА_2 права на нарахування та виплату вихідної допомоги у розмірі 10 місячних заробітних плат.

Крім того, ч. 1, 2 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» фінансування всіх судів в Україні здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Бюджетні призначення на утримання судів належать до захищених статей видатків Державного бюджету України.

Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснюють: Конституційний Суд України, Верховний Суд України, вищі спеціалізовані суди - щодо фінансового забезпечення діяльності цих органів; Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів загальної юрисдикції, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України та Державної судової адміністрації.

Відповідно до Положення про Державну судову адміністрацію України, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 22.10.2010 р. №12, матеріальне і соціальне забезпечення суддів, у тому числі суддів у відставці, а також працівників апаратів судів відноситься до компетенції Державної судової адміністрації України.

Таким чином, законодавством України чітко передбачено обов'язок Державної судової адміністрації України щодо здійснення матеріального забезпечення суддів у відставці.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212 та 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної судової адміністрації України - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 листопада 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 22 лютого 2016 року.

Головуючий суддя Н.В. Безименна

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя Безименна Н.В.

Судді: Кучма А.Ю.

Аліменко В.О.