Справа № 821/1161/15-а
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року м. Київ К/800/36745/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В., Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі: Бруй О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги:

1.Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області

2.Державної податкової інспекції у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області

на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року

у справі №821/1161/15-а

за позовом Приватного підприємства «Господарь» (надалі - ПП «Господарь»)

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області, Головного управління Державної казначейської служби України у м.Херсоні, та Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (надалі - ДПІ у м.Херсоні, ГУ ДКС у м.Херсоні, ДПІ у Малиновському районі м.Одеси)

про визнання бездіяльності протиправною, стягнення бюджетного відшкодування, -

встановив:

У квітні 2015 року позивач звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поставлено питання про визнання протиправною бездіяльності ДПІ у м. Херсоні щодо неподання до органу Державної казначейської служби України висновків про відшкодування ПП «Господарь» з Державного бюджету України податку на додану вартість в сумі 1555818 грн. за березень, квітень, травень 2008 року, стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у сумі 1555818 грн., а також пені за несвоєчасне відшкодування податку в розмірі 105880,87грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 03.06.2015р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2015р., позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПП «Господарь» суму заборгованості бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1555818грн. та пеню в сумі 32225грн.

Судові рішення мотивовані тим, що правомірність формування спірної суми бюджетного відшкодування додану вартість підтвердження судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому вимога про стягнення невідшкодованої суми податку на додану вартість є такою, що підлягає задоволенню.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Малиновському районі м.Одеси звернулась із касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судами норм матеріального права, ставить питання про скасування постанови суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції та прийняття у справі нового рішення, яким відмовити в позові повністю.

Також до суду касаційної інстанції звернулась ДПІ у м.Херсоні, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування судами норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та прийняття нового рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ПП «Господарь» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Відповідно до ч.2 ст.220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями, у 2008 році ПП «Господарь» подало до ДПІ у Малиновському районі м.Одеси податкові декларації із податку на додану вартість за березень, квітень, травень 2008 року з задекларованим бюджетним відшкодуванням податку на розрахунковий рахунок підприємства за березень 2008 року в сумі 513579 грн., квітень 2008 року в сумі 401786 грн., травень 2008 року в сумі 640453грн.

ДПІ у Малиновському районі м.Одеси було проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Господарь» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку по деклараціях за березень, квітень, травень 2008 року, про що складено акт від 18.08.2008р. №102/23-210/31390566

На підставі зазначеного акту перевірки, 18.08.2008р. контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування за березень, квітень, травень 2008 року в розмірі 1555818 грн.

За результатами судового оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2010р. у справі №2а-7395/09/1570 позов ПП «Господарь» залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2015р. задоволено апеляційну скаргу ПП «Господарь» скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 31.08.2010р. та прийнято нову постанову, якою скасовано податкове повідомлення-рішення №/0 від 18.08.2008р.

07.04.2015р. та 09.04.2015р. позивач звертався до ДПІ у м.Херсоні із заявами, до яких було додано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.02.2015р. та інші необхідні документи, про надання до органу Державної казначейської служби висновку про відшкодування з бюджету податку на додану вартість в сумі 1555818грн.

Однак відповідей на вказані звернення не отримав, бюджетне відшкодування йому перераховано не було, у зв'язку з чим ПП «Господарь» звернулось до суду із даним адміністративним позовом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків встановлено статтею 200 Податкового кодексу України.

Так, за правилами пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

В силу вимог пункту 200.4 цієї ж статті Податкового кодексу України при від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації (підпункт «б»).

Згідно з пунктами 200.12, 200.13 статті 200 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов'язаний у п'ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Частиною другою пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України, визначено, що після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п'яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування або шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку, або шляхом оформлення (випуску) казначейського фінансового векселя (за згодою платника податків) протягом п'яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

Пунктом 200.23 статті 200 ПК передбачено, що суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Таким чином, після закінчення установлених чинним законодавством строків для адміністративної процедури перевірки наявності у платника права на бюджетне відшкодування у результаті невчинення компетентними органами належних дій невідшкодовані суми перетворюються на бюджетну заборгованість.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011р. № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, згідно з яким стягувач, на користь якого прийняті судові рішення про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, подає документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцем реєстрації стягувача в органі державної податкової служби (пункт 23).

Таким чином, наведеним підзаконним нормативно-правовим актом безпосередньо передбачено можливість ухвалення на користь особи судового рішення про стягнення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість і встановлено особливості процедури такого стягнення; у рамках цієї процедури особа зобов'язана подати до казначейства документи, наведені у пункті 6 зазначеного Порядку, якими є, зокрема, відповідна заява, судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності).

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 04.02.2016р. у справі №806/2256/15.

За таких обставин, враховуючи те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, підтверджено правомірність заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, але не відшкодованої у встановленому законом порядку, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 1555818 та пені в розмірі 32225 грн.

Доводи касаційної скарги не спростовують зазначених висновків суду.

За таких обставин, судами першої та апеляційної інстанцій, виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційні скарги Державної податкової інспекції у Малиновському районі м.Одеси Головного управління ДФС в Одеській області та Державної податкової інспекції у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області - залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 03 червня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун