Справа № 2а-146/11
Суддя: Троян Н.М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-146/11 Головуючий у 1-й інстанції: Зарицька Ю.Л. Суддя-доповідач: Троян Н.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Троян Н.М.,

суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.,

за участю секретаря - Новак О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року за заявою ОСОБА_2 про встановлення способу і порядку виконання постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва, Управління праці та соціального захисту населення Подільського району в місті Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення способу і порядку виконання постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва, Управління праці та соціального захисту населення Подільського району в місті Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про зобов'язання вчинити певні дії - відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись з зазначеною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати ухвалу та прийняте нове рішення, яким задовольнити його заяву та змінити порядок виконання постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року шляхом проведення Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва перерахунку ОСОБА_2 основної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, починаючи з 17 травня 2010 року до 23 жовтня 2015 року та окремо перерахунку додаткової пенсії в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17 травня 2010 року по 23 жовтня 2015 року, та виплатити шляхом стягнення коштів з державного бюджету України в порядку, встановленому законом.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, постановою Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва, Управління праці та соціального захисту населення Подільського району в місті Києві, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат задоволено частково. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва провести перерахунок та виплату позивачу основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17 травня 2010 року. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Подільського району міста Києва провести позивачу перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, починаючи з 17 травня 2010 року. Зобов'язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, починаючи з 17 травня 2010 року. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Подільському районі міста Києва та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат призначити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат. В іншій частині позовних вимог - відмовлено (а.с. 93-94 Том I).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2012 постанову Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року залишено без змін (а.с. 148 Том I).

16 травня 2012 року Подільським районним судом міста Києва видано виконавчі листи про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва провести перерахунок та виплату позивачу основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17 травня 2010 року (а.с. 155 Том I); про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Подільському районі міста Києва та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат призначити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат (а.с. 167 Том I); про зобов'язання Управління праці та соціального захисту населення Подільського району міста Києва провести позивачу перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, починаючи з 17 травня 2010 року (а.с. 181 Том I); про зобов'язання Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, починаючи з 17 травня 2010 року.

29 серпня 2012 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Новак Г.М. відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа від 16.05.2012 №2а-146/11 (а.с. 8 Том II).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 13.09.2012 у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у даній справі - відмовлено (а.с. 188-190 Том I).

05 травня 2014 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Махова Д.А. звернулась з поданням про зміну способу та порядку виконання постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року шляхом стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 3446 грн, які нараховані Управлінням праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (а.с. 212 Том I).

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27.06.2014 заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві Махової Д.А. задоволено, змінено спосіб та порядок виконання постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року шляхом стягнення з Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 3446 грн, які нараховані Управлінням праці та соціального захисту населення Подільської районної у місті Києві державної адміністрації (а.с. 242-244 Том I).

22 січня 2015 року Управлінням ДВС ГУЮ в м. Києві позивачу направлено повідомлення № 276/04-31 про прийняття до обліку рішення, виконання якого гарантується державою (а.с.7 Том II).

УПФУ Подільського району м. Києва у відповідь на звернення позивача направлено лист від 13.02.2015 № 38/Х-32, в якому повідомлено, що пенсійна справа відпрацьована відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 22.04.2011, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2012 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2012 (а.с.6 Том II).

16 червня 2015 року УПФУ в Подільському районі м. Києва направлено лист № 69/Х-32/1 ОСОБА_2 у відповідь на його звернення, в якому повідомлено, що його пенсійна справа відпрацьована відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 22.04.2011, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2012 та постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2012, також надано довідку про розмір призначено та фактично отриманої пенсії за період з 17.05.2010 по 22.07.2011 (а.с.5 Том II).

Вважаючи порушенням прав з боку пенсійного органу позивач звернувся з заявою, в якій просив змінити виконання постанови Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року шляхом проведення Управлінням Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва перерахунку ОСОБА_2 основної пенсії в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, починаючи з 17 травня 2010 року до 23 жовтня 2015 року та окремо перерахунку додаткової пенсії в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17 травня 2010 року по 23 жовтня 2015 року, та виплатити шляхом стягнення коштів з державного бюджету України в порядку, встановленому законом.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що постановою Подільського районного суду міста Києва від 22 квітня 2011 року визначено період, за який необхідно провести перерахунки та виплати позивачу - з 17.05.2010 і до дати винесення постанови - 22.04.2011, однак заявник просив встановити порядок виконання рішення шляхом проведення Пенсійним фондом України в Подільському районі м. Києва перерахунку позивачу основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 17.05.2010 до 23.10.2015 та окремо перерахунку додаткової пенсії в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17.05.2010 до 23.10.1015, та виплатити шляхом стягнення коштів з державного бюджету України в порядку, встановленому законом, що виходить за межі постанови від 22.04.2011, відтак вказана заява не підлягає задоволенню.

На думку колегії суддів позиція суду першої інстанції є вірною з огляду на наступні обставини справи.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частинами першою та другою статті 162 КАС України за результатами розгляду звернення особи до суду з адміністративним позовом і в разі його задоволення можуть бути прийняті постанови: 1) про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; 2) зобов'язання відповідача вчинити певні дії; 3) зобов'язання відповідача утриматись від вчинення певних дій; 4) стягнення з відповідача коштів; 5) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 6) примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 7) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 8) визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень. Суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб'єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 105 КАС України адміністративний позов може містити як вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень - прийняти рішення або вчинити певні дії, так і про стягнення з нього коштів на відшкодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено права та обов'язки державного виконавця, якою, крім іншого, передбачено, що державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Як зміну способу і порядку виконання судового рішення розуміють застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв'язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного суду України від 25.11.2014 (справа №21-506а14).

Частиною другою статті 263 КАС України передбачено, що суд розглядає питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або сторони виконавчого провадження, що звернулися із поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі, та у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду. У разі прийняття рішення про відстрочення чи розстрочення виконання постанови в адміністративній справі суд змінює строк подання суб'єктом владних повноважень звіту про виконання такої постанови.

З аналізу приписів вказаної норми вбачається, що підставою зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. При цьому, під порядком виконання судового рішення слід розуміти законодавчо врегульовану послідовність і зміст виконавчих дій державного виконавця, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом раніше встановленим судом.

Тому, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб і порядок виконання рішення суду. При цьому під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність обставин, які є об'єктивно непереборними, тобто такими що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду у раніше встановлений судом спосіб.

Наявність таких обставин має бути підтверджена належними та допустимими доказами.

З резолютивної частини постанови Подільського районного суду від 22.04.2011 вбачається, що Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва зобов'язано провести перерахунок та виплату позивачу основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії в розмірі 50% від мінімальної пенсії за віком, починаючи з 17 травня 2010 року. Управління праці та соціального захисту населення Подільського району міста Києва зобов'язано провести позивачу перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, починаючи з 17 травня 2010 року. Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зобов'язано виплатити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат, починаючи з 17 травня 2010 року. Управління праці та соціального захисту населення Подільському районі міста Києва та Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат зобов'язано призначити позивачу щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 4 мінімальних заробітних плат.

З вказаної постанови вбачається період, протягом якого необхідно провести перерахунок та виплату позивачу, тому, змінивши спосіб виконання такої постанови, суд змінить постанову по суті та виходить при цьому за межі позовних вимог та вирішить питання, що не були предметом дослідження судами всіх інстанцій при розгляді справи.

Частиною першою статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Аналізуючи норми частини першої статті 263 КАС України у системному зв'язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, можна дійти висновку, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовувалася необхідність зміни способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такої зміни, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.

Варто також зазначити, що невиконання управлінням Пенсійного фонду України у Подільському районі м. Києва судового зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні частини першої статті 263 КАС України не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція щодо застосування частини першої статті 263 КАС України, якою передбачено право на звернення із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 25 листопада 2014 року (справа №21-506а14) та від 11 листопада 2014 року (справа № 21-475а14).

Отже, зміна способу і порядку виконання рішення суду із зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва здійснити перерахунок та виплачувати пенсію та зобов'язання здійснення такого перерахунку за рахунок коштів державного бюджету України та зміни періоду, протягом якого необхідно провести такий перерахунок та виплату є незаконною.

З урахуванням викладеного, після детального з'ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що оскільки зміна на підставі статті 263 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 162 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, крім того, невиконання пенсійним фондом зобов'язання в частині виплати пенсії через брак коштів на її виплату не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку виконання судового рішення, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України, відтак підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про зміну способу і порядку виконання постанови Подільського районного суду міста Києва від 22.04.2011 відсутні.

Згідно із частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 254 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 14 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку та строки, передбачені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя: Н.М.Троян

Судді: Н.П. Бужак,

В.А. Твердохліб

.

Головуючий суддя Троян Н.М.

Судді: Бужак Н.П.

Твердохліб В.А.