Справа № 805/4753/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Козаченко А.В.
Суддя-доповідач - Васильєва Ірина Анатоліївна
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року справа №805/4753/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі:

Головуючого судді: Васильєвої І.А.

Суддів: Жаботинської С.В.

Казначеєва Е.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у справі № 805/4753/15-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2015 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із вимогами, про: визнання нечинною копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України від 08 травня 2014 року № 100 (по стройовій частині), що засвідчена т.в.о. першого заступника командира частини начальника штабу майором ОСОБА_2 , та не містить дати здійснення засвідчення, знаходиться в матеріалах справи № 808/6650/14 Запорізького окружного адміністративного суду; визнати протиправними дії т.в.о. першого заступника командира частини-начальника штабу майора ОСОБА_2 , здійснені ним під час засвідчення копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України від 08 травня 2014 року № 100 (по стройовій частині), яка знаходиться в матеріалах справи № 808/6650/14 Запорізького окружного адміністративного суду; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 за наслідками не вчинення відповідний дій, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», пов`язаних з отриманням запиту на інформацію від 11 липня 2015 року; зобов`язання військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України надати відомості стосовно запитуваної інформації «Запитом на інформацію» від 11 липня 2015 року (арк. справи 4-6).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2015 року суд відмовив у відкритті провадження у справі № 805/4753/15-а в частині позовних вимог: про визнання нечинною копію наказу командира військової частини НОМЕР_1 внутрішніх військ МВС України від 08 травня 2014 року № 100 (по стройовій частині), та в частині позовних вимог про визнання протиправними дії т.в.о. першого заступника командира частини начальника штабу майора ОСОБА_2 під час засвідчення копії наказу від 08 травня 2014 року № 100 (а.с. 1-2).

Отже з урахуванням викладеного, судом даною ухвалою відкрите провадження у справі в частині розгляду позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 за наслідками не вчинення відповідний дій, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», пов`язаних з отриманням запиту на інформацію від 11 липня 2015 року, а також зобов`язання військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України надати відомості стосовно запитуваної інформації «Запитом на інформацію» від 11 липня 2015 року (арк. справи 1-2).

Вищенаведена ухвала у судовому порядку позивачем не оскаржена, а отже є чинною.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у задоволені вищенаведених позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відмовлено повністю (арк. справи 54-55).

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 (далі апелянт, ОСОБА_1 ) подав апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів якої зазначив, що не погоджується із таким рішенням суду першої інстанції, оскільки йому не зрозуміло на підставі яких саме доказів суд дійшов висновку про відправлення позивачеві листа № 1011 саме 30 липня 2015 року, більш того апелянт вказав, що в рішенні не зазначено, за допомогою якої служби здійснено пересилання відповіді (листа № 1011), оскільки відсутній документ, що свідчить про пересилання до поштового відділення. До того ж апелянт зазначив, що виходячи із мотивувальної частини постанови вбачається, що судом взагалі не вивчався зміст листа № 1011 який має містити запитувану інформацію за запитом від 11 липня 2015 року.

Таким чином на думку апелянта зазначені обставини не дозволяють вважати лист № 1011 відправленим 30 липня 2015 року на адресу позивача, оскільки зазначене не підтверджено належними та відповідними доказами.

З урахуванням викладеного просив суд скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року по справі № 805/4753/15-а та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (арк. справи 56-58).

В судове засідання сторони не прибули, належним чином повідомлені про розгляд справи, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Судова колегія звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Отже приймаючи до уваги те, що предметом позову ОСОБА_1 було порушення його прав з боку відповідача на фактичне отримання відповіді на його інформаційний запит від 11.07.2015 року, то доводи апеляційної скарги в частині змісту та суті відповіді на запитувану інформацію судовою колегією не приймаються та не підлягають задоволенню, оскільки фактично змінюють предмет позову, що є неприпустимим на стадії апеляційного розгляду.

Щодо доводів апеляційної скарги про неотримання позивачем відповіді на інформаційний запит, судова колегія зазначає наступне.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI).

Відповідно до частин 1-5 статті 19 Закону № 2939-VI, запит на інформацію це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Таким чином, чинне законодавство України встановлює право запитувача інформації вільно обирати форму подання інформаційного запиту про доступ до інформації та форму отримання відповіді на запит. Інформаційні запити реєструються в єдиній системі реєстрації, незалежно від форми, у якій вони були подані. Відповіді, надані суб`єктом владних повноважень реєструються відповідно до порядку реєстрації вихідної кореспонденції та є офіційною інформацією розпорядника інформації.

При цьому, Кабінет Міністрів України у Постанові № 583 від 25 травня 2011 року «Питання виконання Закону України «Про доступ до публічної інформації» в Секретаріаті Кабінету Міністрів України, центральних та місцевих органах виконавчої влади» визначив, що відповідь на запит на інформацію надається у спосіб, обраний запитувачем, протягом п`яти робочих днів з дня надходження запиту.

Всі запити на інформацію, незалежно від того, яким чином вони отримані - телефоном, факсом, електронною поштою чи на особистому прийому проходять обов`язкову реєстрацію у відділі/структурному підрозділі, відповідальному за доступ до інформації. Відповідь на запит також реєструється, при цьому зазначається порядок відправлення відповіді тим способом, який вибрав запитувач інформації.

Згідно частини 1 статті 20 вищенаведеного Закону, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Так, як встановлено судом першої та апеляційної інстанції, а також підтверджується матеріалами адміністративної справи, на виконання вищевикладених норм Закону № 2939-VI, 12 липня 2015 року ОСОБА_3 на адресу відповідача направлений Запит на інформацію від 11 липня 2015 року (арк. справи 19), про що свідчить фіскальний чек УДППЗ «Укрпошта» про направлення на адресу (арк. справи 20), який був отриманий відповідачем 28 липня 2015 року, та зареєстрований за № 536, про що свідчить вхідний штамп про надходження даного документа до військової частини (арк. справи 33).

Як вбачається із наявних в матеріалах адміністративної справи записів в Журналі обліку звернень на запити щодо публічної інформації Національної гвардії України, 30 липня 2015 року за вих. № 1011 Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) спрямовано відповідь на «запит на публічну інформацію щодо надання документів від посадових осіб», які були перевірені та залишені без зауважень т.в.о командира військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_4 (арк. справи 50-51, 52).

Згідно з підпунктом 1, 2 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Так, відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

До того ж, згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок про те, що відповідач виконав свій обов`язок щодо надання відповіді на запит про доступ до публічної інформації.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки обов`язок надання відповіді відповідачем кореспондується з обов`язком (правом) позивача на отримання відповіді, а як встановлено з матеріалів справи, позивач як в суді першої так і апеляційної інстанції наполягав на тому, що він не отримав вказану відповідь, доказів протилежного відповідач не надав в порушення вимог ч.2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, з аналізу наявних в матеріалах адміністративної справи документів, окрім записів у «Журналі обліку звернень на запити щодо публічної інформації Національної гвардії України» у суду відсутні будь-які інші документальні докази фактичного направлення саме поштовою кореспонденцією відповідачем на адресу позивача відповіді на запит від 11 липня 2015 року, зокрема квитанції про направлення, чеки, або інші повідомлення (кур`єрською доставкою та ін.).

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку про скасування постанови суду першої інстанції на підставі ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, та ухвалення нової постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у справі № 805/4753/15-а, - задовольнити.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2015 року у справі № 805/4753/15-а, - скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 за наслідками не вчинення відповідний дій, передбачених Законом України «Про доступ до публічної інформації», пов`язаних з отриманням запиту на інформацію від 11 липня 2015 року. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України надати ОСОБА_1 відомості стосовно запитуваної інформації, згідно запиту від 11.07.2015 року.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили. Постанова прийнята за наслідками розгляду в письмовому проваджені набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

Е.Г.Казначеєв