Справа № 2-а-7048/11
Суддя: Спінчевська Н. А.
Дата ухвалення: 2011-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2 -а-7048 /11 р.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 червня 2011 р. Ленінський районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальовій С.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаєві адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2011 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії.

Позивач вказує на, те що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія І з 27 квітня 2007 року. У 2007 році йому встановлена ІІІ група інвалідності. 25 лютого 2011 року йому встановлена ІІ група інвалідності за захворюваннями, повязаними з виконанням обовязків військової служби на ЧАЕС та він має право на підставі п. 1 ст. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи» на одноразову компенсацію за шкоду, заподіяну здоровю в розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Частково ця компенсація йому частково була виплачена, заборгованість складає 42916 грн. 40 коп.

Посилаючись на те, що відповідач сплатити борг з одноразової компенсації відмовився, просив суд визнати неправомірними дії Департаменту праці та соціального захисту населення м. Миколаєва щодо відмови у виплаті одноразової компенсації відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та стягнути з відповідача на його користь як інваліду ІІ групи, недоплачену частину грошової компенсації за шкоду, заподіяну здоровю, в розмірі 42916 грн. 40 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, провила позов задовольнити.

Позивач та представник відповідача у судове засідання не зявились, про час і місце судового розгляду повідомлені судом належним чином. До суду відповідач подав заперечення, в яких просив в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши і оцінивши в сукупності наявні у справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач віднесений до першої категорії як особа, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи та є інвалідом ІІ групи.

Статтею 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що одноразова компенсація учасникам наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам ІІ групи 45 мінімальних заробітних плат, інвалідам ІІІ групи - 30 мінімальних заробітних плат.

29 березня 2011 року позивач звернувся із заявою про виплату заборгованості з виплати одноразової компенсації учасникам наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яка встановлена у розмірі 45 мінімальних заробітних плат. Відповідачем було відмовлено у виплаті з посиланнями на те, що одноразову компенсацію виплачено у відповідності до постанови Кабінету Міністрів від 26 липня 1996 року № 836.

Підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладений в такій редакції: «одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сімям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких повязана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України».

Зміни внесені підпунктом 11 пункту 28 розділу ІІ Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008 року.

Відповідно до частини 2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За такого, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо відмови у виплаті одноразової грошової компенсації позивачу як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як інваліду ІІ групи відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними та зобовязати відповідача виплатити позивачу одноразову компенсацію у відповідності до вимог Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Що стосується стягнення конкретної суми недотриманої суми компенсації, адміністративний суд не наділений правом призначення та визначення розміру виплати компенсації замість субєкту владних повноважень відповідача, а відтак відсутні підстави для задоволення вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача конкретно визначеної суми недотриманої компенсації.

Керуючись ст.ст.104, 122, 160, 161, 163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради щодо відмови у виплаті одноразової грошової компенсації ОСОБА_2 як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як інваліду ІІ групи відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобовязати Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради провести нарахування та виплату ОСОБА_2 недоплаченої одноразової компенсації відповідно до ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із 45 мінімальних заробітних плат з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Н.А. Спінчевська