Справа № 812/120/16
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2016 рокуСєвєродонецькСправа № 812/120/16

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., перевіривши матеріали адміністративного позову Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку до товариства з обмеженою відповідальністю «Віскор" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій за віком, на пільгових умовах за списком № 1 за період з 01.09.2015 по 31.12.2015 в сумі 1501,82 грн,-

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов вказаний адміністративний позов.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам статті 106 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.106 КАС України, до позовної заяви додається також документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Виходячи з вищенаведеного, позовна заява не відповідає вимогам ст. 106 КАС України, а саме: до позову не додано документу про сплату судового збору, між тим, позивач у прохальній частині позову просив звільнити його від сплати судового збору.

Приймаючи рішення про звільнення від оплати судових витрат, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

Відповідно до частини 1 статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічна норма міститься в статті 8 Закону України "Про судовий збір" згідно якої враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судові витрати це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

При вирішенні таких заяв, суд повинен враховувати те, що якщо при сплаті необхідних судових витрат середньомісячний дохід особи буде меншим від рівня прожиткового мінімуму, встановленого законом для відповідної категорії осіб, тоді у суду є підстава для застосування заходів щодо зменшення, звільнення, розстрочення або відстрочення сплати судового збору. Стаття 88 Кодексу адміністративного судочинства України може бути застосована і до юридичних осіб (зокрема до громадських організацій), якщо у них відсутні достатні кошти на рахунках для оплати судових витрат чи їх рух заблоковано внаслідок арешту.

При цьому, з огляду на відсутність передбачених критеріїв для визначення поважності таких підстав, прийняття відповідних рішень є дискреційним повноваженням суду, яке він реалізує за власними переконанням, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" та статті 88 Кодексу адміністративного судочинства України, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від сплати судового збору, є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів, тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не надано належних доказів майнового стану, який би позбавляв можливості сплатити судовий збір у встановленому законодавством України розмірі або відсутність достатніх коштів на рахунках позивача для оплати судових витрат.

Крім того, статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Вносячи зміни до Закону України "Про судовий збір" та виключаючи органи Пенсійного фонду України зі списку осіб, які звільняються від сплати судового збору, законодавець висловив певну волю, яка полягає у тому, що вказані органи повинні сплачувати судовий збір без будь-яких виключень. При цьому звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов'язком суду.

В даному випадку, держава взяла на себе зобов'язання забезпечити фінансування державних органів, яких позбавили пільг щодо сплати судового збору. Обмежене фінансування бюджетної установи або відсутність відокремленого виду видатків у відповідному кошторисі не є підставою для звільнення такої установи від сплати судового збору, оскільки свідчать не про скрутний фінансовий стан сторони по справі, а про відсутність належної взаємодії між державними органами під час бюджетного процесу.

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області звертається до суду з позовом як суб'єкт владних повноважень, а тому обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про звільнення від сплати судового збору з підстав, наведених позивачем.

Як вбачається з позовних вимог, позивачем, заявлено позовну вимогу яка має майновий характер та за яку потрібно справляти судовий збір.

За визначенням статті 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Судовий збір включається до складу судових витрат. Одночасно цей Закон визначає випадки, коли судовий збір не підлягає сплаті шляхом виключення відповідних заяв із числа об'єктів справляння та судового збору та встановлення пільг щодо слати судового збору.

Так, вичерпний перелік заяв, за подання яких не справляється судовий збір, наведено у ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", а пільги щодо сплати судового збору встановлені у статті 5 цього Закону.

Суд звертає увагу позивача на те, що він не має пільг щодо сплати судового збору відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір". З таких підстав позивач зобов'язаний додати до позову документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до адміністративного суду суб'єктом вданих повноважень, юридичною особою адміністративного позову майнового характеру п. 1 частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI встановлена ставка судового збору 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, за подання до адміністративного суду суб'єктом вданих повноважень, юридичною особою адміністративного позову немайнового характеру пунктом 1 частини 3 статті 4 Закону № 3674-VI встановлена ставка судового збору 1 розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на ціну позову (1501,82 грн) розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2016 року (1378,00 грн), ставку судового збору за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, позивач за подання даної позовної заяви повинен був сплатити судовий збір у розмір 1378,00 грн.

Всупереч вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України позивач не додав до позову документу про сплату судового збору у зазначеному розмірі.

Таким чином, позивачу у відповідності до вимог статті 4 Закону № 3674 за подання до адміністративного суду адміністративного позову, який має майновий характер, слід надати суду документ про сплату судового збору в доход Державного бюджету України за банківськими реквізитами: отримувач коштів УК у м. Сєвєродонецьк/Луганський окр.адмін.суд/22030001, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909, банк отримувача (МФО) 804013, рахунок отримувача 4080, код класифікації доходів бюджету 22030101.

У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що позовна заява Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не відповідає вимогам статті 106 КАС України.

Згідно зі статтею 108 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, 108 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку до товариства з обмеженою відповідальністю «Віскор" про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пенсій за віком, на пільгових умовах за списком № 1 за період з 01.09.2015 по 31.12.2015 в сумі 1501,82 грн - залишити без руху.

Запропонувати позивачу впродовж 5-ти днів з моменту отримання даної ухвали, усунути недоліки адміністративного позову, шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору.

У разі не усунення недоліків у зазначений строк адміністративний позов буде вважатися неподаним та буде повернутий позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяТ.В. Смішлива