Справа № 815/6489/15
Суддя: Свида Л. І.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6489/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

при секретарі судового засідання - Селезньовій А.В.

за участю сторін:

представника позивача - Соколова М. С. (по довіреності)

представника позивача - Павловського В. І. (по довіреності)

представник відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПАРТС» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулося ТОВ «УКРПАРТС» з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 02.11.2015 року, № від 02.11.2015 року, № від 02.11.2015 року.

Представники позивача адміністративний позов підтримали, на заявлених вимогах наполягали з підстав, викладених в позовній заяві, оскільки, первинними документами підтверджується здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД», їх реальність, всі документи на підтвердження здійснення операцій з зазначеними підприємствами надавалися податковому органу під час перевірки, а тому висновки податкового органу в акті перевірки щодо нікчемності правочинів з цими контрагентами є необґрунтованими, наявність кримінальної справи без вироку суду не може бути підставою для винесення податкових повідомлень-рішень позивачу.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач був належними чином повідомлений про розгляд справи, а тому справа розглянута за його відсутності. Згідно із наданими запереченнями на позов, відповідач позовні вимоги не визнає, з підстав викладених в акті перевірки (Том VІІ, аркуші справи 162-163).

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «УКРПАРТС» знаходиться на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області та є платником податку на додану вартість, основним видом діяльності якого за КВЕД є оптова та роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, торгівля іншими автотранспортними засобами, технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (Том І, аркуші справи 68-91).

Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області в період з 21.09.2015 року по 06.10.2015 року проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «УКРПАРТС» з питань дотримання вимог податкового, валютного так іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.07.2015 року, за результатами якої складений акт перевірки №2611/22-03 від 13.10.2015 року (Том І, аркуші справи 16-61).

Зазначеною перевіркою встановлено, зокрема, порушення ТОВ «УКРПАРТС» п. 44.1 ст. 44, п. п. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток за 2014 рік в розмірі 589794 грн., п. 44.1 ст. 44, п. 198.2, п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість за липень 2014 року - квітень 2015 року в розмірі 991585,36 грн., завищено суму залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року) на суму 8333,33 грн.

На підставі виявлених порушень, Державною податковою інспекцією у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 02.11.2015 року, яким зменшено від'ємне значення суми податку на додану вартість за липень 2015 року в розмірі 8333 грн., № від 02.11.2015 року, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем у розмірі 991585 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 247896 грн., № від 02.11.2015 року, яким збільшено позивачу суму грошового зобов'язання по податку на прибуток за основним платежем у розмірі 589784 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями у сумі 147446 грн. (Том І, аркуші справи 64-66).

Як вбачається з акту перевірки №2611/22-03 від 13.10.2015 року, підставою для висновків про завищення позивачем податкового кредиту та валових витрат є не надання оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», що не дає можливість дослідити дебіторську/кредиторську заборгованість позивача по взаємовідносинам з ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД», здійснення розрахунків з цим підприємствами пізніше ніж зазначено в договорах, не надання документів на складські приміщення, не надання всіх актів виконаних робіт щодо перевезення товару, аналізом податкової інформації по ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» встановлена відсутність факту реального здійснення господарських операцій позивача з цими підприємствами, оскільки, стосовно службових осіб ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» ведеться кримінальне провадження, внесене 03.03.2015 року до ЄРДР за №0000077 за фактом ухилення від сплати податків за ч. 3 ст. 212 КК України, що свідчить про нікчемність угод укладених між позивачем та ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» в силу приписів ст. 203, 215, 216, 228, 626, 629, 655, 658, 662 Цивільного кодексу України.

Суд вважає висновки податкового органу, викладені в акті перевірки, необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами та такими, що спростовуються наданими первинними документами в справі, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 44.1 ст. 44, п. п. 14.1.27 п. 14.1 ст. 14, ст. 138, ст. 139 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов'язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами.

Витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку таких витрат. До складу витрат не включається витрати, які не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до положень ст. 198 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку протягом звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними, митними деклараціями, іншими документами.

Аналізуючи зазначені норми Податкового кодексу України суд приходить до висновку, що право на віднесення сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту та право формування витрат виникає у суб'єкта господарювання в разі фактичного придбання товару/послуг, наявності первинних документів та використання в господарській діяльності цього товару та послуг.

При цьому, відповідно до ст. 1, ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складаються під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення та повинні мати назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З наданих до суду первинних документів вбачається, що між ТОВ «УКРПАРТС» та ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА» 01.07.2014 року укладений договір №250, за яким ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА» продає, а ТОВ «УКРПАРТС» купує запасні частини і аксесуари до легкових автомобілів. Ціна товару зазначається в видатковій накладній, оплата здійснюється не пізніше 3-х банківських днів з дня отримання товару, товар передається на складі продавця та оформлюється видатковою та податковою накладними, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (Том ІІІ, аркуші справи 233-235).

З наданих до суду видаткових накладних за липень 2014 року - листопад 2015 року вбачається, що позивачем отриманий товар, зокрема, різноманітні автомобільні запчастини, видаткові накладні містять печатки, підписи позивача та ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», дані щодо товару, його вартість, кількість, дані про осіб, які передавали та отримували товар, тощо (Том І, аркуші справи 128-241, 244-246, Том ІІ, аркуші справи 1-16).

ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА» виписані позивачу податкові накладні в липні 2014 року - січні 2015 року, які містять всі необхідні реквізити щодо товару, його ціни, підписи осіб, їх дані, печатки, посилання на договір, тощо (Том ІІ, аркуші справи 112-250, Том ІІІ, аркуші справи 1-92).

Слід зазначити, що зауважень до складання податкових та видаткових накладних у податкового органу під час перевірки не було та ці документи надавалися податковому органу під час проведення перевірки (Том І, аркуші справи 119-137).

Перевезення товару за договором №250 від 01.07.2014 року укладеним між ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА» та ТОВ «УКРПАРТС» здійснювалося на підставі товарно-транспортних накладних, за якими перевізником є ФОП ОСОБА_3, який є водієм транспортного засобу, в товарно-транспортних накладних містяться дані щодо водія, транспортного засобу, пунктів навантаження, розвантаження, містяться підписи осіб, які відправляли, отримували товар, печатки, тощо (Том ІV, аркуші справи 198-250, Том V, аркуші справи 1-244, Том VІ, аркуші справи 1-85, 90-147).

З наданих до суду первинних документів вбачається, що між ТОВ «УКРПАРТС» та ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» 01.07.2014 року укладений договір №25, за яким ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» продає, а ТОВ «УКРПАРТС» купує запасні частини і аксесуари до легкових автомобілів. Ціна товару зазначається в видатковій накладній, оплата здійснюється не пізніше 3-х банківських днів з дня отримання товару, товар передається на складі продавця та оформлюється видатковою та податковою накладними, довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (Том ІІІ, аркуші справи 236-237).

З наданих до суду видаткових накладних за липень - серпень 2014 року вбачається, що позивачем отриманий товар, зокрема, різноманітні автомобільні запчастини, видаткові накладні містять печатки, підписи позивача та ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД», дані щодо товару, його вартість, кількість, дані про осіб, які передавали та отримували товар, тощо (Том І, аркуші справи 242-243, Том ІІ, аркуші справи 17-101).

ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» виписані позивачу податкові накладні в липні 2014 року, які містять всі необхідні реквізити щодо товару, його ціни, підписи осіб, їх дані, печатки, посилання на договір, тощо (Том ІІІ, аркуші справи 93-232).

Слід зазначити, що зауважень до складання податкових та видаткових накладних у податкового органу під час перевірки не було та ці документи надавалися податковому органу під час проведення перевірки.

Перевезення товару за договором №25 від 01.07.2014 року укладеним між ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» та ТОВ «УКРПАРТС» здійснювалося на підставі товарно-транспортних накладних, за якими перевізником є ФОП ОСОБА_3, який є водієм транспортного засобу, в товарно-транспортних накладних містяться дані щодо водія, транспортного засобу, пунктів навантаження, розвантаження, містяться підписи осіб, які відправляли, отримували товар, печатки, тощо (Том VІ, аркуші справи 86-89, 148-250, Том VІІ, аркуші справи 1-161).

Перевезення автомобільних запчастин ФОП ОСОБА_3, придбаних у ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» здійснювалося на підставі договору перевезення, укладеного 01.07.2014 року за яким ФОП ОСОБА_3 мав завантажити, перевезти та розвантажити товар (Том ІV, аркуші справи 96-101). При цьому, за результатами перевезень, навантажувально-розвантажувальних робіт складені відповідні акти виконаних робіт, підписані сторонами договору (Том ІV, аркуші справи 84-95) та на підтвердження оплати цих послуг позивачем надані платіжні доручення (Том ІV, аркуші справи 102-125, 141-143, 179-192).

На підтвердження сплати грошових коштів по договору №250 від 01.07.2014 року укладеному між ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА» та ТОВ «УКРПАРТС» на придбання запчастин позивачем надані платіжні доручення (Том ІV, аркуші справи 126-140, 144-149, 159-171), на підтвердження сплати грошових коштів по договору №25 від 01.07.2014 року укладеному між ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» та ТОВ «УКРПАРТС» на придбання запчастин позивачем також надані платіжні доручення (Том ІV, аркуші справи 193-197).

Позивач користується приміщеннями офісу та складу за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору оренди №4 від 01.07.2014 року, укладеного з ТОВ «СВИТ ПЛЮС 2010» (Том ІІІ, аркуші справи 238-245) та на підтвердження зазначених обставин позивач надав акти виконаних робіт на надання послуг, які складаються щомісячно (Том ІV, аркуші справи 72-83), а також платіжні доручення на оплату оренди приміщень (Том ІV, аркуші справи 150-158, 172-178).

На підтвердження наявності у позивача трудових ресурсів та виплати заробітної плати працівникам, суду надані штатні розклади з липня 2014 року по березень 2015 року (Том ІV, аркуші справи 62-71) та відповідні табелі обліку робочого часу, дані щодо нарахування заробітної плати, утриманих податків, ЄСВ, тощо (Том ІV, аркуші справи 1-61).

На підтвердження здійснення всіх операцій пов'язаних із придбанням запчастин у ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД», їх подальшої реалізації іншим контрагентам, оплати орендної плати за користування приміщеннями, оплати послуг з перевезення автозапчастин, тощо, позивачем надана виписка банку по руху коштів за період з 01.07.2014 року по 31.07.2015 року (Том VІІ, аркуші справи 184-250, Том VІІІ, аркуші справи 1-194).

Також, на підтвердження проведення в бухгалтерському обліку операцій з ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» суду надані відповідні оборотно-сальдові відомості по рахункам 631, 361 (Том VІІІ, аркуші справи 195-203).

Враховуючи твердження податкового органу про фіктивність господарських операцій між позивачем та ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» та неможливість контрагентів позивача здійснювати операції щодо поставки автомобільних запчастин, ТОВ «УКРПАРТС» звернулося із запитом до своїх контрагентів з проханням надати первинні документи щодо спірних операцій, на які надані відповіді з повним переліком всіх первинних документів, які свідчать про отримання автомобільних запчастин контрагентами позивача, їх реалізацію, можливість здійснювати такі операції, наявність трудових ресурсів, тощо (Том VІІІ, аркуші справи 204-206, Том ХІІ, аркуш справи 235).

Так, зокрема, ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА» надані позивачу та залучені до матеріалів справи договір зберігання запасних частин, мастил, аксесуарів за адресою: АДРЕСА_1, укладений з ФОП ОСОБА_4 (Том VІІІ, аркуші справи 207-212), зовнішньоекономічний контракт на придбання запчастин (Том VІІІ, аркуші справи 213-217), табелі обліку робочого часу, штатний розклад, розрахункові відомості, які підтверджують наявність працівників на підприємстві (Том VІІІ, аркуші справи 218-238), митні декларації, які підтверджують придбання запчастин ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА» за зовнішньоекономічним контрактом та їх розмитнення (Том VІІІ, аркуші справи 239-249, Том ІХ, Том Х, Том ХІ, Том ХІІ, аркуші справи 1-134).

Крім того, ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» надані позивачу та залучені до матеріалів справи табелі обліку робочого часу, штатний розклад, розрахункові відомості, які підтверджують наявність працівників на підприємстві (Том ХІІ, аркуші справи 236-249, Том ХІІІ, аркуші справи 1-5), договір оренди офісу та складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (Том ХІІІ, аркуші справи 6-11), зовнішньоекономічний контракт на придбання запчастин та митні декларації щодо їх розмитнення (Том ХІІІ, аркуші справи 12-250, Том ХІV, Том ХV, Том ХVІ, Том ХVІІ, Том ХVІІІ, Том ХІХ, Том ХХ, аркуші справи 1-217).

Також, позивачем надані докази на підтвердження використання придбаних запчастин в господарській діяльності, зокрема, договори купівлі-продажу, які підтверджують реалізацію придбаних запчастин різним контрагентам (Том ХХ, аркуші справи 218-250, Том ХХІ, аркуші справи 1-48), видаткові накладні за якими автомобільні запчастини передавалися різним контрагентам (Том ХХІ, аркуші справи 49-250, Том ХХІІ, Том ХХІІІ, Том ХХІV, Том ХХV, Том ХХVІ, Том ХХVІІ, Том ХХVІІІ, аркуші справи 1-13).

З врахуванням наданих первинних документів, суд вважає, що позивач довів реальність здійснення господарських операцій з ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД», фактичне виконання умов договорів, перевезення придбаного товару, його використання в господарській діяльності, тощо, що спростовує твердження податкового органу, викладені в акті перевірки.

Більш того, позивачем надані докази, які спростовують твердження податкового органу щодо не можливості здійснення контрагентами господарських операцій, відсутність умов і трудових ресурсів для здійснення такої діяльності, тощо, оскільки, позивачем надані докази імпортування товарів на територію України, їх розмитнення, продаж позивачу та подальшу реалізацію позивачем автомобільних запчастин іншим контрагентам.

Щодо посилання в акті перевірки відповідачем на внесення до ЄРДР 03.03.2015 року за №0000077 кримінального провадження стосовно посадових осіб ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, слід зазначити, що сам по собі факт порушення кримінального провадження за відсутності вироку суду не може свідчити про встановлені факти кримінального правопорушення, однак, податковий орган за відсутності такого вироку неправомірно приймає такі дані як належний доказ відсутності факту реального здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Податковий орган мав в наявності та досліджував первинні документи по господарським операціям між ТОВ «УКРПАРТС» та ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД», зауважень до них не мав, зазначив тільки щодо невідповідності умовам договору строків сплати коштів за товар та не надання договорів оренди на складські приміщення.

Щодо посилання податкового органу в акті перевірки на ознаки нікчемності правочинів укладених між позивачем та ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД» суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 215 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 228 ЦК України правочин, який порушує публічний порядок, тобто, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним, є нікчемним.

Таким чином, існує презумпція правомірності правочину, тобто всі правочини, укладені між сторонами є чинними, якщо їх недійсність прямо не встановлена Законом в разі порушення публічного порядку, що може підтверджуватися вироком в кримінальній справі, а в інших випадках недійсність правочину має бути встановлена судом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, однак, відповідач не довів правомірність висновків, викладених в акті перевірки, не довів правомірність податкових повідомлень-рішень, в запереченнях зазначив ті ж самі обставини, що викладені в акті перевірки, будь-яких доказів на спростування позовних вимог позивача не надав, при цьому, позивач надав всі первинні документи, які свідчать про здійснення господарських операцій з контрагентами, перевезення товару, проведення операцій по бухгалтерському обліку, подальшу реалізацію придбаного товару, надав докази можливості здійснення господарських операцій ТОВ «АВТОЛОГИСТИКА», ПП «ТЕХНОМИР-АВТОТРЕЙД», отримання ними товару проданого позивачу, його розмитнення, тощо.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги ТОВ «УКРПАРТС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до приписів ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРПАРТС» до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 02.11.2015 року, № від 02.11.2015 року, № від 02.11.2015 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області № від 02.11.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області № від 02.11.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси ГУДФС в Одеській області № від 02.11.2015 року.

Постанова набирає законної сили у порядку ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги на постанову протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Апеляційна скарга на постанову подається до Одеського окружного адміністративного суду, та одночасно її копія надсилається до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 22.02.2016 року.

Суддя Л.І. Свида

.