Справа № 813/2790/14
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016р. Справа № 876/7529/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не з'явився

відповідача у справі: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояр"

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2014р. у справі №813/2790/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояр"

до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2014р. позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вояр" звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача: Державної податкової інспекції у Залізничному районі про скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 06.04.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті із порушенням вимог законодавства, оскільки право позивача на податковий кредит підтверджується усіма необхідними первинними бухгалтерськими документами, а висновки відповідача стосовно нереальності господарських операцій, здійснених із контрагентами позивача - ПП "Воллі", ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "ФПК "Каскад" є необґрунтованими та не підтвердженими доказами. У позивача наявні усі необхідні первинні документи, які дають право включити суми податку на додану вартість до складу податкового кредиту. Відтак, позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягають скасуванню.

За результатами розгляду справи Львівський окружний адміністративний суд у задоволені адміністративного позову відмовив повністю, оскільки відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулася, а не та, зміст якої лише відображений у первинних документах. Господарська операція, яка фактично не відбулася спрямована не на реальне настання правових наслідків, а на формування платниками податкового кредиту та валових витрат.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, апелянт (позивач у справі): ТзОВ "Вояр" оскаржив її в апеляційному порядку. В своїй апеляційній скарзі апелянт зазначає, що у товариства наявні належно оформлені податкові накладні, заповнені з дотриманням вимог чинного податкового законодавства і претензій та зауважень до їх заповнення у податкового інспектора не було. Апелянт вказує, що ТзОВ "Вояр" діяло в рамках закону, належним чином здійснено оформлення всіх первинних документів, належні суми ПДВ, оплачуючи вартість отриманих робіт, товарів, послуг шляхом сплати грошових коштів за поставлений товар, операції відображено у даних бухгалтерського звіту, отримано податкові накладні, а тому набуто законних підстав на податковий кредит. Апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою адміністративний позов задоволити.

В судове засідання сторони не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги у їх сукупності, встановивши обставини справи та відповідні їм правовідносини, колегією суддів встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, що відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та наказу ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області №400 від 03.03.2012p. проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТзОВ "Вояр" з питань-підтвердження господарських взаємовідносин з платниками податків ПП "Воллі" за період з 01.03.2011p. по 30.06.2011p., ТзОВ "Промтехметал" за період з 01.03.2011p. по 30.04.2011p., ТзОВ "Крафт ЛВ" за період з 01.05.2011p. по 31.05.2011p., ПП "ФПК "Каскад" за період з 01.01.2010p. по 31.05.2010p., їх реальності та повноти відображення в податковому та бухгалтерському обліку, у тому числі у податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2010р., травень 2010р., березень - червень 2011р.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 20.03.2012p. 31/22-40/30823037, на підставі якого ДПІ у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Проведеною перевіркою позивача було встановлено, що його контрагентами були такі суб'єкти господарювання, як ТзОВ "Крафт ЛВ", ТзОВ "Промтехметал", ПП "Воллі", ПП "ФПК "Каскад".

Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ "Вояр" було включено до складу податкового кредиту:

- у березні-червні 2011р. суми на підставі податкових накладних, які були виписані ПП "Воллі" ( п/н від 14.03.2011р. №13, від 14.03.2011р. №16, від 30.05.2011р. №169, від 31.05.2011р. №201, від 07.06.2011р. №20);

- у березні-квітні 2011р. суми на підставі податкових накладних, які були виписані ТзОВ "Промтехметал" (п/н від 02.03.2011р. №39, від 03.03.2011р. №48, від 04.03.2011. №60, від 07.03.2011. №68, від 04.04.2011р. №38, від 05.04.2011р. №58, від 06.04.2011р. №66);

- у травні 2011р. суми на підставі податкових накладних, які були виписані ТзОВ "Крафт ЛВ" (п/н від 04.05.2011р., №41, від 06.05.2011р. №70);

- у січні-травні 2010р. суми на підставі податкових накладних, які були виписані ПП "ФПК "Каскад" (п/н від 11.01.2010р., №. від 12.01.2010р., №. від 15.01.2010р.. №, від 03.02.2010р., №, від 02.03.2010р., №. від 04.03.2010р., №, від 05.04.2010р., №. від 23.04.2010р„ №. від 04.05.2010р.. №, від 11.05.2010р., №).

Відповідно до даних податкових накладних ТзОВ "Вояр" отримало від постачальників - ПП "Воллі" виконані будівельні роботи, від ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "ФПК "Каскад" товарно-матеріальні цінності - будівельні матеріали.

При проведенні перевірки ТзОВ "Вояр" по взаєморозрахунках з ПП "Воллі", ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "ФПК "Каскад" встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 21534,00грн., завищення залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного додаткового періоду в сумі 21971,00грн.

В процесі проведення перевірки, встановлено, що в ПП "Воллі", ТзОВ "Промтехметал", ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "ФПК "Каскад" власних виробничих потужностей та трудових ресурсів немає, що виключає можливість виконання взятих на себе зобов'язань згідно договорів укладених з ТзОВ "Вояр".

До таких висновків податковий орган дійшов ґрунтуючись на тому, що державною податковою інспекцією у Залізничному районі м. Львова при проведенні перевірки відповідно до акта від 30.06.2011р. №921/23-2/34029609 "Про проведення аналізу діяльності ПП "Воллі" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо правомірності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту декларацій податку на додану вартість за березень-квітень 2011р., скерованого на адресу ДПІ у Залізничному районі м. Львова листом від 05.07.2011р. №16182/7/23-213 ДПІ у Франківському районі м. Львова. В ході проведення аналізу матеріалів податкової звітності, реєстраційних документів, звітів та інших документів, встановлено відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу незначної чисельності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).

Такі ж висновки містяться і в актах від 20.07.2011р. №1260/23-4/34029609, від 23.08.2011р. №1559/23-4/34029609, скерованих на адресу ДПІ у Залізничному районі м. Львова ДПІ у Франківському району м. Львова.

Висновки щодо неможливості фактичного здійснення господарської діяльності контрагентів позивача ТзОВ "ПРОМТЕХМЕТАЛ, ТзОВ "Крафт ЛВ", ПП "ФПК "Каскад" були викладені в Актах від 04.11.2011р., №4124/23-408/37398974, від 13.07.2011р. №1163/23- 2/37399009, від 25.02.2011р. №214/23-2/35382611.

Як вбачається з представлених позивачем первинних документів, ТзОВ "Вояр" виконувались ремонтні роботи приміщень Львівської національної наукової бібліотеки України імені В.Стефаника. Проте, позивач стверджує, що для виконання даних робіт залучало субпідрядні організації, зокрема ПП "Воллі". З метою з'ясування фактичного виконавця робіт відповідачем скеровано запит до Львівської національної наукової бібліотеки України імені В.Стефаника щодо надання інформації про те, чи виконувались ремонтні роботи та хто виступав виконавцем робі. Згідно із отриманою відповіддю, випливає що дані роботи виконувалися ТзОВ "Вояр", а ТзОВ "Воллі" жодних робіт не виконувалось.

Крім цього, на підтвердження висновку податкового органу щодо нереальності господарських операцій позивача з ПП "Волі", надано суду вирок Сихівського районного суду м. Львова від 26.12.2012р. по справі №1319/5265/2012 щодо обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст.205, ч.2 ст.27, ч.4 ст.358 КК України.

Згідно із вимогами п.198.1. ст.198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Як вбачається зі змісту п.198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Водночас, відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку із:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльне і платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому мислі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі, при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податку на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Вимогами пункту 198.6. ст.198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст.201 цього Кодексу.

Згідно з нормами пункту 138.2 статті 138 ПК України, витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із вимогами ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно із вимогами ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, згідно з вимогами п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відтак, будь-які документи (у тому числі, договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Колегією суддів не беруться до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки такі є безпідставними та жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції. Колегія суддів звертає увагу, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. У податкових правовідносинах неприпустимою є ситуація, яка дозволяє недобросовісним платниками за допомогою інструментів, що використовуються у цивільно-правових відносинах, створювати ситуацію формальної наявності права на отримання податкової вигоди (у тому числі, у вигляді зменшення бази оподаткування за рахунок безпідставно сформованих валових витрат та податкового кредиту). Відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулася, а не та, зміст якої лише відображений у первинних документах. Господарська операція, яка фактично не відбулась спрямована не на реальне настання правових наслідків, а на формування платниками податкового кредиту та валових витрат.

Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст.9 КАС України, суди при вирішенні справи керуються принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не доведено фактичний характер господарських операцій, здійснених із контрагентами, а відповідачем доведено належними та допустимими доказами підставність висновків викладених в Акті перевірки від 20.03.2012р. №31/22-40/30823037, та прийняти на його підставі податкових повідомлень-рішень № та № від 06.04.2012р.

Відповідно до приписів ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояр" на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2014р. у справі №813/2790/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояр" до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м.Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.07.2014р. у справі №813/2790/14, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.02.2016р.