Справа № 821/101/16
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/101/16
10 год. 40 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

при секретарі: Харик В.Г.,

за участю:

позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Яцемирсього С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області (далі - ДПІ у м. Херсоні, відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 30.12.2015 №№ 000852204, 000862204, якими до неї застосовано штрафні санкції у сумі 1,00 грн. за порушення п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та штрафні санкції у сумі 17000,00 грн. за порушення ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта фактичної перевірки позивача від 16.12.2015 № 026/21/22/НОМЕР_1.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені вимоги, обґрунтовують їх тим, що під час проведення фактичної перевірки відповідачем було порушено порядок організації та проведення цієї перевірки, під час складення акта перевірки не доведеним є факт вчинення правопорушень саме позивачем під час здійснення продажу підакцизних товарів (пива) без застосування РРО та без наявності відповідної ліцензії на право продажу цих товарів. У наказі на проведення фактичної перевірки від 01.12.2015 № 301 не відображено відомостей щодо того, яка інформація про порушення законодавства була підставою для проведення такої перевірки та відсутні відомості про джерела цієї інформації. Позивач стверджує, що продаж пива здійснено її сином ОСОБА_4 та не доведено його участі в підприємницькій діяльності позивача. Позивач вважає, що ознаки незаконної підприємницької діяльності є саме у діях ОСОБА_4 за місцем його мешкання. Що стосується ФОП ОСОБА_1, то вона підприємницьку діяльність здійснює на ринку м. Гола Пристань. З цих причин вважає складені податкові повідомлення-рішення протиправними.

Відповідач проти позову заперечував і стверджував, що фактична перевірка здійснюється податковим органом без попередження платника податків та не передбачає під час її організації та здійснення розкриття джерела отримання інформації про можливі порушення платником податків законодавства України під час здійснення торгівельної діяльності. Відповідач зазначає, що проведеною перевіркою було встановлено продаж позивачем алкогольних напоїв (пива) без ліцензії на такий продаж та без застосування належним чином зареєстрованого реєстратора розрахункових операцій. За результатами перевірки обгрунтовано складено податкові повідомлення-рішення і тому просить суд відмовити позивачеві у позові щодо їх скасування.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що фактичну перевірку позивача здійснено на підставі наказу від 01.12.2015 № 301, виданого керівником Головного управління ДФС у Херсонській області. За наслідками перевірки складено акт від 16.12.2015 № 026/21/22/НОМЕР_1 (далі - акт перевірки).

За наказом від 01.12.2015 № 301 підставою для призначення фактичної перевірки відповідно до пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України було отримання податковим органом в установленому порядку інформації про порушення позивачем вимог законодавства під час здійснення торгівельної діяльності.

Порядок організації та проведення фактичної перевірки визначено положеннями ст. 80 ПК України, за змістом якої така перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки. Однією з обставин, за наявності якої може бути проведена фактична перевірка є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів. Статтею 80 ПК України не передбачено деталізацію отриманої інформації про можливі порушення законодавства платником податків та джерела отримання такої інформації, тому суд вважає помилковою думку позивача з цього питання.

За актом перевірки відповідачем було встановлено, що 16 грудня 2015 року з кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, гр. ОСОБА_4 було здійснено продаж пива алкогольного "Арсенал", міцне, міцністю 7,9%, об'ємом 0,5 літра за ціною 10,0 грн. Під час продажу розрахункового документу на вказану операції та ліцензії на право продажу алкогольних напоїв продавцем не надано.

В ході розгляду справи позивач стверджувала, що постійним місцем ведення її торгівельної діяльності є ринок у м. Гола Пристань, де вона продає товари непродовольчої групи. За адресою: АДРЕСА_1, як пояснила позивач, здійснювався продаж продуктів харчування з приміщення спеціально пристосованого для торгівельної діяльності з метою вивчення попиту та можливого розширення напрямів господарської діяльності. Торгівельна точка за адресою: АДРЕСА_1, дозвільних документів на відкриття та подальшу роботу не має, нерухоме майно за цією належить їй (позивачеві) на праві приватної власності. Позивач наполягала, що не уповноважувала будь-яких осіб здійснювати торгівлю алкогольним пивом з торгівельного місця за вказаною адресою. Реалізоване пиво належало її чоловіку та було продане її сином ОСОБА_4 без її відома.

В самому акті перевірки (п. 4.1 "Заперечення до акта перевірки") позивач власноручно зазначила: " Я, частный предприниматель, ОСОБА_1, с 1 января 2016 г. объект торговли по адресу: АДРЕСА_1, закрываю по причине отсутствия торговли".

Тобто, позивачка повідомила про закриття торгівельної точки, з якої здійснювалась незаконна торгівельна діяльність, навіть не відразу після перевірки, а з наступного року - з 1 січня 2016 року, засвідчуючи цим факт незаконної торгівельної діяльності.

Таким чином, враховуючи пояснення позивачки в судовому засіданні, а саме, що вона визнала факт приналежності їй торгівельного місця за постійним місцем проживання, яке і є її податковою адресою, та здійснення торгівельної діяльності за цією адресою: АДРЕСА_1, а також враховуючи пояснення, викладені в акті перевірки, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За ст. 49 ГК України підприємці зобов'язані не завдавати шкоди довкіллю, не порушувати права та законні інтереси громадян і їх об'єднань, інших суб'єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави. За завдані шкоду і збитки підприємець несе майнову та іншу встановлену законом відповідальність.

Позивач, здійснюючи підприємницьку діяльність із застування спрощеної системи оподаткування на ринку у м. Гола Пристань та продаж товарів за адресою: АДРЕСА_1, зобов'язаний був здійснювати цю діяльність в межах законодавства України, визначеного для організації та ведення такого виду підприємницької діяльності. При цьому, позивач при здійсненні торгівельної діяльності мав систематично здійснювати комплекс заходів, які б унеможливлювали безліцензійний продаж товарів та продаж товарів без застосування РРО у разі, коли таке застосування РРО передбачене чинним законодавством України.

На думку суду, суб'єкт господарювання несе повну відповідальність за дотриманням вимог чинного законодавства України у місцях, визначених ним для здійснення підприємницької діяльності, як у разі особистого здійснення підприємницької діяльності, так і у разі залучення до цієї діяльності інших осіб. Суд вважає, що фінансова відповідальність за порушення режиму ліцензування та використання РРО виникає у суб'єкта господарювання незважаючи на наявність дозвільних документів за місцем здійснення господарської діяльності цього суб'єкта господарювання.

Тому суд критично відноситься до пояснень позивачки, що син самостійно здійснив одноразово продаж пива, яке належало її чоловіку і тимчасово зберігалось в незаконно облаштованому торгівельному місці.

На думку суду, позивач в такий спосіб намагається уникнути фінансової відповідальності за вчинене порушення і, як було зазначено вище, була зобов'язана забезпечити не тільки дотримання вимог законодавства щодо здійснення торгівельної діяльності, а і забезпечити зберігання особистих продуктів харчування поза місцем торгівельної діяльності, незалежно від того, що таким є частина приміщення за місцем постійного її проживання та членів її сім'ї.

Відповідно до ч. 12 ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР) роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно з абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензій у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон № 265/95-ВР) суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Законом передбачено звільнення від обов'язків щодо застосування РРО суб'єктів підприємництва - фізичних осіб у разі, коли вони застосовують спрощену систему оподаткування своїх доходів. З 1 липня 2015 року діяльність суб'єктів господарювання з продажу пива підлягає ліцензуванню. За змістом ст. 15 Закону № 481/95-ВР обов'язковою умовою для отримання ліцензії на продаж пива, а відповідно і для подальшого продажу пива, є здійснення розрахунків через належним чином зареєстрований РРО (розрахункові квитанції).

Згідно з пунктом 1 ст. 17 Закону № 265/95-ВР у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту не проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції, якщо таке порушення вчинене вперше, у розмірі 1 гривня.

Тобто, законом передбачено звільнення від обов'язків щодо застування РРО суб'єктів підприємництва - фізичних осіб у разі, коли вони застосовують спрощену систему оподаткування своїх доходів, крім випадків здійснення торгівлі підакцизними товарами. Приписами Податкового кодексу України алкогольне пиво віднесене до підакцизних поварів.

Таким чином, суб'єкт підприємництва у разі здійснення торгівельної діяльності алкогольними напоями (алкогольним пивом) таку діяльність мав здійснювати із застосування належним зареєстрованого РРО при обов'язковій наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

У зв'язку з цим суд вважає правомірним застування до позивача штрафних санкцій за спірними податковими повідомленнями-рішеннями і тому відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАС України, суд,

постановив:

В задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 30.12.2015 №№ 000852204, 000862204 - відмовити повністю.

Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у сумі 551,22 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять дві копійки), як надлишково сплачений.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 лютого 2016 р.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 8.3.5