Справа № 825/222/16
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

23 лютого 2016 року м. Чернігів Справа № 825/222/16

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бородавкінаої С.В.,

суддів Кашпур О.В., Падій В.В.,

за участі секретаря Гайдука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 1 ст. 41 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

28.01.2016 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області та просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області у питанні розгляду її заяви від 10 серпня 2015 року у період з 24 грудня 2015 року по 26 січня 2016 року;

- визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області у питанні розгляду її заяви від 04 листопада 2015 року у період з 4 листопада 2015 року по 26 січня 2016 року.

- зобовязати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі структурного підрозділу: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області вчинити дії з розгляду її заяви від 04 листопада 2015 року в порядку та строк, встановлені Законом України «Про звернення громадян» та надати ґрунтовну відповідь з приводу поставлених в заяві питань.

Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про відмову від адміністративного позову, у звязку добровільним задоволенням його позовних вимог відповідачем, провадження по справі просить закрити, справу розглянути без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 2 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Одночасно ОСОБА_1 заявлено клопотання про присудження з відповідача на її користь понесених судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на правову допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України).

Колегією суддів встановлено, що при поданні до Чернігівського окружного адміністративного суду позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір на загальну суму 1653,60 грн., що підтверджується фіскальними чеками: від 23.01.2016 № 790 на суму 551,20 грн. та від 05.02.2016 № 192 на суму 1102,40 грн. (а.с. 5, 6).

Крім того при зверненні до суду, позивач користувалась послугами адвоката на підставі договору про надання правової допомоги адвокатом від 25.09.2015 № 539501 та додаткової угоди до нього (а.с. 31-32).

За наслідками надання правової допомоги адвокатом позивача складено розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 22.02.2016 на суму 925,00 грн. (а.с. 39).

При цьому на підтвердження сплати отриманих від адвоката послуг, надано розписку від 26.01.2016, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2, та адвокат ОСОБА_3 склали цю розписку про те, що замовник сплатив, а адвокат отримав 500,00 грн. за договором про надання правової допомоги адвокатом від 25.09.2015 № 539501 (а.с. 38).

Стосовно відшкодування сплаченої ОСОБА_1 суми судового збору в розмірі 1653,60 грн., колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 ст. 95 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови позивача від адміністративного позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від адміністративного позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання адміністративного позову, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Враховуючи наведені вимоги норм чинного законодавства, та те, що відповідачем фактично задоволено вимоги позивача після предявлення останнім до суду адміністративного позову (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області від 03.02.2016 № 40-1025-1.20/4-6/173-16 (а.с. 37)), суд вважає, що клопотання ОСОБА_1 в частині стягнення із відповідача на її користь сплаченої суми судового збору має бути задоволене.

Стосовно відшкодування ОСОБА_1 витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом.

Витрати на правову допомогу - це витрати сторін та третіх осіб, які вони несуть у зв'язку із оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, котрі беруть участь у справі.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною і особою, яка надає правову допомогу.

Відповідно до ст. 33 Правил адвокатської етики, схвалених Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України 01.10.1999, єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

Розмір гонорару і порядок його внесення мають бути чітко визначені в угоді про надання правової допомоги. Засади обчислення гонорару (фіксована сума, погодинна оплата, доплата гонорару за позитивний результат по справі, тощо) визначаються за домовленістю між адвокатом та клієнтом і також мають бути закріплені в угоді.

Відповідно до ст. 34 Правил адвокатської етики адвокат має право, окрім гонорару, стягувати з клієнта кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення, якщо обов'язок клієнта з погашення цих витрат визначено угодою. В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк та ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Таким чином до складу витрат, пов'язаних із оплатою правової допомоги, включаються витрати на оплату праці адвоката або іншого фахівця у галузі права (гонорар), а також відшкодування витрат, зумовлених наданням правової допомоги (наприклад, витрати у зв'язку із відрядженнями, нотаріальним посвідченням документів, перекладом; витрати, пов'язані із виконанням процесуальних дій по справі (наприклад, збір доказів, копіювання документів). Усі ці витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв'язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, а їх розмір повинен бути розумним.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам - наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу (надана суду розписка від 26.01.2016, розрахунок понесених витрат від 22.02.2016).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником (а не будь-ким) витрати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.10.2002 по справі № 30/63 в якій зазначено, що судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Стягнення ж суми в рахунок майбутньої їх оплати у вигляді судових витрат, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження оплати отриманих від адвоката послуг позивачем надано розписку від 26.01.2016, однак враховуючи вищенаведене, суд вважає, що остання не може бути належним доказом здійснення такої оплати, оскільки не відповідає встановленим законодавством вимогам оформлення розрахункових документів.

Тобто в задоволенні клопотання в частині відшкодування ОСОБА_1 витрат на правову допомогу необхідно відмовити.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 95, 157 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити частково.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі структурного підрозділу: Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати в сумі 1653 (одна тисяча шістсот пятдесят три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду у порядок і строки, передбачені статтею 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя С.В. Бородавкіна

Судді О.В. Кашпур

ОСОБА_4