Справа № 359/11350/15-а
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/359/16/16
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання незаконними дій суб»єкту владних повноважень, визнання незаконним і скасування рішення суб»єкту владних повноважень та зобов»язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_1, який діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2, звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вінє батьком малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився від шлюбу з третьою особою по справі ОСОБА_3 На даний час в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу та передачу дитини на виховання матері. 08 жовтня 2015 року виконком Івано-Франківської міської ради виніс рішення №568 «Про розгляд питань органу опіки та піклування», яким вирішив надати Івано-Франківському міському суду висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 та поклав виконання цього рішення на заступника міського голови. Як законний представник малолітнього сина, позивач вважає, що дії відповідача по направленню висновку служби у справах дітей Івано-Франківської міської ради є незаконними, а рішення відповідача №568 від 08 жовтня 2015 року підлягає скасуванню та просить суд зобовязати відповідача передати на вирішення питання про надання відповідного висновку про доцільність визначення місця проживання дитини до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області як органу опіки та піклування за дійсним місцем проживання сина.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав предявлений адміністративний позов в повному обсязі та пояснив, що з моменту народження і по даний час малолітній ОСОБА_2 зареєстрований та постійно проживає разом з позивачем в с. Рогозів Бориспільського району по вул. Леніна, 15, де свого часу проживала і була зареєстрована мати дитини - ОСОБА_3 У квітні 2015 року ОСОБА_3 без згоди батька вивезла дитину із с. Рогозів в м. Івано-Франківськ, незаконно зняла його з реєстрації в с. Рогозів, здійснивши реєстрацію місця проживання в м. Івано-Франківську. При цьому, ОСОБА_3, користуючись тим, що зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, ініціювала судовий спір про розірвання шлюбу та передачу дитини їй на виховання. Але після того, як позивач ініціював судовий спір щодо незаконного зняття з реєстрації дитини та її реєстрації в м. Івано-Франківськ, така реєстрація була скасована. В цей час мати дитини ОСОБА_3 змінила своє місце проживання і місце роботи, переїхавши до м. Рахів Закарпатської області. Представник позивача пояснив також, що відповідно до вимог діючого законодавства, рішення про надання висновку може бути прийнято виключно за місцем проживання дитини, а не за місцем знаходження Івано-Франківського міського суду, який розглядає справу, адже дитина проживає в Бориспільському районі Київської області, мати дитини в м. Рахів Закарпатської області, а прийняв рішення про надання висновку орган піки та піклування Івано-Франківської міської ради поза межами дії своїх повноважень.

Представник виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області у судове засідання не зявився. Направив до суду письмові заперечення, в яких позов не визнав та зазначив, що як орган опіки і піклування лише виконував ухвалу Івано-Франківського міського суду про надання висновку щодо визначення місця проживання дитини та вимог закону не порушував.

Залучена до участі у справі в якості третьої особи мати дитини ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 позов не визнали та пояснили, що форма та зміст ухвалення рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відповідають вимогам закону. Оскільки виконавчий комітет як орган опіки і піклування виконав вимоги ухвали суду та ухвалив рішення про надання Івано-Франківському міському суду висновку про місце проживання дитини (додаток: №5), де міститься сам висновок. Вказали на те, що виконком Івано-Франківської міської ради був повноважний виносити рішення про висновок, оскільки виконком Івано-Франківської міської ради делегував свої повноваження по наданню висновку комісії з питань захисту прав дитини. Що висновок органу опіки і піклування законний та обґрунтований, оскільки врахував всі фактичні обставини на користь матері.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та третя особа по справі ОСОБА_3 є батьками малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.8).

З 2009 року і по даний час малолітній ОСОБА_2 зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, де проживає та зареєстрований його батько позивач по справі, що підтверджується довідкою, виданою Рогозівською сільською радою №464 від 06 липня 2015 року (а.с.10).

07 квітня 2015 року мати дитини ОСОБА_3 виїхала з малолітнім ОСОБА_2 до м. Івано-Франківська, де стала проживати в жіночому монастирі, знявши без згоди батька дитину з реєстрації в с. Рогозів Бориспільського району, та зареєструвалась з ним в м. Івано-Франківськ. При цьому, дана реєстрація була визнана незаконною та скасована відповідним відділом ДМС України, а дитина повернулась проживати до батька в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог орган опіки та піклування виконкому Івано-Франківської міської ради про розірвання шлюбу та передачу дитини на виховання матері.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 червня 2015 року по даній цивільній справі, задоволено клопотання ОСОБА_3 та витребувано в органу піки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради висновок щодо місця проживання дитини ОСОБА_2 (а.с.40).

На виконання даної ухвали 08 жовтня 2015 року виконком Івано-Франківської міської ради виніс рішення №568 «Про розгляд питань органу опіки та піклування», яким вирішив надати Івано-Франківському міському суду висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (додаток 5) та поклав виконання цього рішення на заступника міського голови (а.с.13-16).

З додатку до рішення вбачається, що виконком Івано-Франківської міської ради вирішив надати суду висновок комісії з питань захисту прав дітей щодо доцільності визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 з його матірю.

Згідно змісту рішення встановлено, що виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради як орган опіки та піклування вирішив надати судувисновок консультативно-дорадчого органу комісії з питань захисту прав дітей, який не є висновком органу опіки та піклування. Виконком Івано-Франківської міської ради як єдиний повноважний орган опіки і піклування не обговорював висновку не приймав його та не затверджував, а лише виніс єдине рішення надати висновок виконаний та затверджений дорадчим органом службою у справах дітей.

Так, в силу вимог чинного законодавства до повноважень служби у справах дітей належить безпосередньо ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, а не прийняття рішень, які належать до виключної компетенції відповідних рад та виконавчих комітетів як органів опіки та піклування.

Відповідно до положення ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування.

Згідно з п.3 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та м. Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад (далі - органи опіки та піклування), які відповідно до законодавства провадять діяльність з надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових та житлових прав дітей.

Безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно захисту прав дітей, зокрема дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад.

У відповідності до ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Встановлено, що при винесенні оскаржуваного рішення виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради не приймав рішення по суті висновку та не приймав рішення про затвердження даного висновку.

Як вбачається зі змісту ухвали Івано-Франківського міського суду від 30 червня 2015 року, суд зобовязав орган опіки та піклування надати висновок щодо місця проживання дитини. При цьому, суд не встановлював та не зобовязував безпосередньо відповідача визначати місце проживання дитини або приймати рішення про затвердження відповідного висновку.

Отже, відповідач не мав правових підстав уповноважувати службу у справах дітей за місцем знаходження суду займатись питанням щодо визначення місця проживання дитини.

Тому, суд прийшов до висновку, що питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись органом опіки та піклування саме за місцем її фактичного проживання. Отже, відповідач зобовязаний був передати за належністю вирішення питання про надання висновку про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з одним з батьків до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області як органу опіки та піклування за фактичним місцем проживання дитини.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що позивач з малолітнім сином проживають в ІНФОРМАЦІЯ_4, а мати дитини смт. Рахів Закарпатської області, що виключає законність вирішення питання щодо встановлення місця проживання дитини поза межами компетенції відповідних органів опіки та піклування, зокрема на території Івано-Франківської міської ради.

Відповідно до правил п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, під час розвязання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обовязків матері та батька щодо дитини. При цьому, працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт. У разі коли батьки дитини проживають у межах різних адміністративно-територіальних одиниць, той із батьків, який подав заяву про визначення місця проживання дитини з ним, звертається до служби у справах дітей за місцем свого проживання для здійснення обстеження його житлово-побутових умов та складення акту обстеження умов проживання. Зазначений акт передається заявником до служби у справах дітей за місцем проживання дитини, працівник якої проводить з ним бесіду. Під час вирішення питання щодо визначення місця проживання дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоровя дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Місце проживання дитини не може бути визначене з тим із батьків, який не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або вживає наркотичні засоби, своєю поведінкою може зашкодити здоровю та розвитку дитини. Після обстеження житлово-побутових умов, проведення бесіди з батьками та дитиною служба у справах дітей складає висновок про визначення місця проживання дитини і подає його органу опіки та піклування для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до вимог ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчий комітет як орган опіки та піклування приймає та затверджує свої акти виключно у формі рішень.

У звязку з цим необхідно критично оцінити дії відповідача щодо прийняття рішення про надання суду висновку комісії з питань захисту прав дітей, який не є висновком органу опіки та піклування, а є висновком консультативно-дорадчого органу при виконкомі, має рекомендаційний характер для органу опіки та піклування, а тому має бути винесений на розгляд для погодження та подальшого затвердження органом опіки та піклування та прийняття рішення районною, районною у м. Києві та Севастополі держадміністрацією, виконавчим органом міської, районної у місті, сільської, селищної ради. При цьому, таке рішення виконавчий комітет має приймати колегіально, надати оцінку змісту та підставам для прийняття того чи іншого рішення, та обґрунтувати своє рішення.

Згідно з п.102 Інструкції з діловодства у виконавчому комітеті Івано-Франкiвської міської ради, затвердженої рішенням виконавчого комітету Івано-Франкiвської міської ради від 18 липня 2012 року №478 встановлено. що матеріали, які будуть розглядатись на засіданні виконавчого комітету міської ради, подають у протокольну частину не пізніше, ніж за 7 днів до засідання та включають проект рішення, правовий висновок юридичного відділу (у разі невідповідності проекту рішення законодавству), пояснювальну записку, яка містить необхідні розрахунки, обґрунтування і прогнози соціально-економічних та інших результатів реалізації документа, а також можуть додаватися інформаційно-довідкові матеріали (таблиці, графіки, тощо), довідку про погодження проекту рішення, зауваження, пропозиції, розробника проекту рішення тощо.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи та документи, які стали підставою для постановлення оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що рішення прийнято з порушенням вимог закону, оскільки розгляд питання щодо визначення місця проживання дитини не входило до компетенції даного органу місцевого самоврядування, дата складання висновку відсутня, що свідчить про порушення строків та порядку передачі даного документу на розгляд. До того ж висновок не підписаний уповноваженою особою.

Таким чином, по суті рішення щодо затвердження чи відмова у затвердженні рішення про погодження висновку комісії з питань захисту прав дітей щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2, суд вважає не прийнятим.

У відповідності до ст.55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач як орган місцевого самоврядування, до повноважень якого належить, зокрема вирішення у встановленому законодавством порядку питань опіки і піклування, вийшов за межі делегованих йому повноважень та прийняв по суті неправильне рішення, яке підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 рокурішення органу опіки та піклування про надання відповідно висновку щодо визначення місця проживання дитини має прийматись за місцем фактичного проживання дитини в Бориспільському районі Бориспільською районною державною адміністрацією як органом опіки та піклування.

В силу приписів ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до вимог ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); тощо.

Статтею 6 КАС України встановлено, що кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним і неупередженим судом. Згідно ст.104 КАС України, до адміністративного суду має право звернутись з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносини.

Відповідно до правил ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними дій чи бездіяльності субєкту владних повноважень та зобовязання відповідача вчинити певні дії.

Суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо винесення на розгляд комісії з питань захисту прав дітей Івано-Франківської міської ради та прийняття рішення від 08 жовтня 2015 року №568 «Про розгляд питань органу опіки та піклування», яким надано висновок Івано-Франківському міському суду про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2 з матірю є протиправними. Зважаючи на викладене, рішення відповідача про надання висновку комісії підлягає скасуванню та відповідача слід зобовязати вчинити дії, які повязані з передачею на розгляд до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області вирішення питання щодо надання висновку про визначення місця проживання дитини з одним із батьків.

Крім цього, на підставі ч.1 ст.94 КАС України з Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 слід стягнути понесені ним витрати на оплату судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.19, ст.55 Конституції України, ст.34 Закону України, ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.3 та п.72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженої Постановою Кабінеті Міністрів України №866 від 24 вересня 2008 року, п.102 Інструкції з діловодства у виконавчому комітеті Івано-Франкiвської міської ради, затвердженої рішенням виконавчого комітету Івано-Франкiвської міської ради від 18 липня 2012 року №478, ч.1 та ч.3 ст.2, ст.6,ч.1 ст.94, ст. ст.160-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради по винесенню на розгляд комісії з питань захисту прав дітей Івано-Франківської міської ради та скасування рішення відповідача від 08.10.2015 року № 568 «Про розгляд питань органу опіки та піклування», яким вирішив надати Івано-Франківському міському суду висновок щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Зобов'язати виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради передати на вирішення питання про надання висновку про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, з одним із батьків до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області, як органу опіки та піклування за дійсним місцем проживання дитини.

Стягнути з Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 сплаченийним при подачі позову судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржена через Бориспільський міськрайонний суд на протязі десяти днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_6