Справа № 815/6910/15
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6910/15
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року 16 год. 01 хв. м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

представника Позивача Тодорова В.Д.,

представника Відповідача Савецької Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ТОВ «АВТОДОР» до ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2015 року № , -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ТОВ «АВТОДОР» до ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2015 року № .

Ухвалою від 09.12.2015р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 16.02.2016 року адміністративний позов підтримав, на заявлених вимогах наполягав з підстав, викладених в позовній заяві, зазначив, про відсутність будь-яких порушень з боку позивача положень чинного податкового законодавства, оскільки позивач не міг надати перевіряючим відповідні документи, які стосуються виконаних протягом 2013-2015 робіт, з тих підстав, що вони були направлені до прокуратури м.Іллічівська. Натомість, контролюючим органом у порушення положень п.44.5 ст.44 Податкового кодексу України, відповідно до яких у разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків та за наявності наказу № 413 від 04.11.2015р. начальника ДПІ у м. Іллічівську щодо перенесення проведення перевірки, складено Акт про неможливість проведення документальної виїзної перевірки позивача, та застосовано штрафні санкції у розмірі 1020грн., відтак, представник позивача просив суд скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.11.2015 року № .

Відповідач в судове засідання з'явився, у судовому засідання 28.01.2016 року до матеріалів справи були залучені письмові заперечення по справі (а.с. 34), зазначаючи, що перевірку було проведено з дотриманням вимог чинного законодавства України, перевіркою було встановлено незабезпечення платником податків зберігання первинних облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 Податкового кодексу України строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копії при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених Податкового кодексу України, відтак накладання штрафу є правомірним, а тому оскаржуване рішення винесено правомірно.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази по справі під час розгляду справи, судом встановлені наступні факти та обставини.

Судом встановлено, а сторонами не заперечувалось, що на підставі направлення від 29.10.2015 № 01-045/421 та наказу від 16.10.2015 №370, виданих ДПІ у м. Іллічівську ТУ ДФС в Одеській області, головним державним ревізором- інспектором відділу перевірки якості аудиту управління податкового та митного аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Андріяновою Наталею Юхимівною, згідно із п. 75.1 ст. 75, ст. 77 розділу II Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання розпочата планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з з 01.01.2013 по 31.12.2014 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 року.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем було складено Акт перевірки № 1988/15-03-22-01/13888197 від 04.11.2015р (а.с. 38-39), згідно якого, під час проведення документальної перевірки до ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від позивача надійшло повідомлення про витребування до прокуратури м. Іллічівська документів, які стосуються виконаних протягом 2013-2015 робіт, а саме лист ТОВ «АВТОДОР» від 04.11.2015 № 332, вхід №10674 від 04.11.2015 (35-37). Окрім того, в акті перевірки зазначено, що згідно наданих в ході перевірки копій листів, встановлено, що підприємством на запит від 16.10-2015 №16-68/3374 листом від 19.10.2015 3324 надано до прокуратури м. Іллічівська оригінали документів, що стосуються виконаних протягом 2013-2015 робіт (договори, акти, накладні, та інше). Також, в акті перевірки зазначено, що у зв'язку з неможливістю продовжувати перевірку у терміни, вказані у направленні, терміни проведення перевірки будуть перенесені до дати надання документів в межах визначених Податковим Кодексом України строків. Також, суд зазначає, що згідно висновків акту перевірки, відповідач вказує, що відповідно до ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 Податкового кодексу України строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копії при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених Податкового кодексу України тягнуть за собою накладання штрафу.

На підставі вказаного акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.11.2015 року № про збільшення суми грошового зобов'язання за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 1020 грн. (а.с. 9).

Не погодившись з висновками акту перевірки та прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «АВТОДОР» оскаржило його в судовому порядку, вимагаючи його скасування.

Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовано Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010року (зі змінами та доповненнями), відповідно до ст.21 якого посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами та не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до п.п.20.1.6, п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право: запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов'язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи, а платник податків, у свою чергу, відповідно до п.п.16.1.7 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України зобов'язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Відповідно до п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 29.10.2015 № 01-045/421 та наказу від 16.10.2015 №370, виданих ДПІ у м. Іллічівську ТУ ДФС в Одеській області, головним державним ревізором- інспектором відділу перевірки якості аудиту управління податкового та митного аудиту Головного управління ДФС в Одеській області Андріяновою Наталею Юхимівною, згідно із п. 75.1 ст. 75, ст. 77 розділу II Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіка проведення планових виїзних перевірок суб'єктів господарювання розпочата планова виїзна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Автодор», код за з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з з 01.01.2013 по 31.12.2014 рік, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 року. За результатами зазначеної перевірки відповідачем було складено Акт перевірки № 1988/15-03-22-01/13888197 від 04.11.2015р (а.с. 38-39), згідно якого, під час проведення документальної перевірки до ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від позивача надійшло повідомлення про витребування до прокуратури м. Іллічівська документів, які стосуються виконаних протягом 2013-2015 робіт, а саме лист ТОВ «АВТОДОР» від 04.11.2015 № 332, вхід №10674 від 04.11.2015 (35-37). Окрім того, в акті перевірки зазначено, що згідно наданих в ході перевірки копій листів, встановлено, що підприємством на запит від 16.10-2015 №16-68/3374 листом від 19.10.2015 3324 надано до прокуратури м. Іллічівська оригінали документів, що стосуються виконаних протягом 2013-2015 робіт (договори, акти, накладні, та інше). Також, в акті перевірки зазначено, що у зв'язку з неможливістю продовжувати перевірку у терміни, вказані у направленні, терміни проведення перевірки будуть перенесені до дати надання документів в межах визначених Податковим Кодексом України строків. Також, суд зазначає, що згідно висновків акту перевірки, відповідач вказує, що відповідно до ст. 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних облікових та іннції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

о та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, вЗгідно зі ст.83 Податкового кодексу України, для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

Згідно вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.2010р. № 984, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до п.85.9 ст.85 Податкового кодексу України, у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов'язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

Такі копії, засвідчені печаткою та підписами посадових (службових) осіб правоохоронних та інших органів, якими було здійснено вилучення оригіналів документів, або яким було забезпечено доступ до перевірки вилучених документів, повинні бути надані протягом трьох робочих днів з дня отримання письмового запиту контролюючого органу.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Судом встановлено, що на виконання приписів п.85.9 ст.85 Податкового кодексу України відповідачем було прийнято наказ № 413 від 04.11.2015р. щодо перенесення проведення перевірки до дати отримання копій вилучених документів від прокуратури м. Іллічівська або забезпечення доступу до них.

Разом з тим, відповідачем було складено Акт перевірки № 1988/15-03-22-01/13888197 від 04.11.2015р (а.с. 38-39) та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, судом з'ясовано, що відповідачем всупереч законодавчо передбаченої можливості ознайомитись або отримати вилучені прокуратурою документи, було передчасно зроблено висновки щодо незабезпечення позивачем зберігання первинних облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 Податкового кодексу України строків їх зберігання та/або ненадання документів чи їх копії при здійсненні податкового контролю, з урахуванням чого відповідно підстави для застосування до позивача фінансових санкцій відсутні.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмових запереченнях на адміністративний позов та викладені усно в ході судового розгляду справи по суті.

Відтак, зважаючи на встановлені судом обставини, з урахуванням положень діючого законодавства, суд дійшов висновку, що доводи відповідача щодо встановлених порушень позивачем податкового законодавства є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 21.1. ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов'язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Види перевірок, порядок їх проведення, умови та порядок допуску посадових осіб органів державної податкової служби до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок, строки проведення виїзних перевірок, перелік матеріалів, які є підставами для висновків під час проведення перевірок, порядок оформлення результатів перевірок тощо визначені в главі 8 Податкового кодексу України (статті від 75 до 86 включно).

Так, згідно ст. 75 цього Кодексу встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

При цьому документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Порядок оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства зазначає, що факти виявлених порушень викладаються з посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації.

З аналізу вказаної правової норми випливає, що рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень повинні бути прийняті чи здійснені в межах компетенції відповідного органу та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, не порушувати інтересів держави, прав та інтересів фізичних та юридичних осіб, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), відповідати вимогам діючого законодавства.

Встановлення невідповідності діяльності суб'єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову, однак лише за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч. 1 ст. 70 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд не може визнати акт перевірки позивача як достатній, належний та незаперечний доказ допущених позивачем порушень вимог податкового законодавства, а відтак податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі такого акту є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у запереченнях до позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 16.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Складення постанови у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 159 - 163, 167, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ТОВ «АВТОДОР» до ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.2015 року № - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 18.11.2015 року № .

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «АВТОДОР» () судові витрати у розмірі 1218, 00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп).

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Якщо рішення було прийняте у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії такого рішення. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили відповідно до статті 254 КАС України.

Повний текст постанови підписано суддею 22.02.2016 року.

Суддя О.М. Тарасишина

.