Справа № 464/4957/15а,2а/464/142/15
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Справа № 876/8297/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Богдан А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова на постанову Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2015 року в адміністративній справі № 464/4957/15-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова про перерахунок пенсії державного службовця,

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова (надалі - УПФУ в Галицькому районі м.Львова), в якому просила зобов'язати відповідача провести перерахунок і виплату пенсії з урахуванням інших видів виплат (матеріальної допомоги, індексації), згідно з довідкою про заробітну плату, якою передбачені складові заробітної плати для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 22.12.2014 р.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2015 року позов задоволено.

Зобов'язано УПФУ в Галицькому районі м.Львова здійснити перерахунок та виплачувати ОСОБА_2 пенсію державного службовця з урахуванням розміру індексації заробітної плати, матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначених у довідці про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 85% заробітної плати починаючи з 22.12.2014 р., з урахуванням виплачених сум.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржило УПФУ в Галицькому районі м.Львова, яке вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить скасувати оскаржувану постанову і прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2000 р. № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати не входять до складу заробітної плати для пенсії державним службовцям, а тому такі не можуть враховуватися при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є безпідставна і не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивачу після звільнення з державної служби 31.12.2010 р. призначено пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу».

Оскільки пенсія призначена без урахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати, позивач 05.06.2015 р. звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Листом № В-17 від 15.06.2015 р. відповідач у задоволенні заяви позивачу відмовив, що стало підставою для звернення до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань та індексація заробітної плати, з яких сплачено внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються до заробітку для обчислення пенсії державного службовця, а отже позивач має право на перерахунок пенсії, як державному службовцю, з урахуванням сум виплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення, допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними.

За змістом статті 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

У частині першій статті 1 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" врегульовано види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66 цього Закону до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

З наведеного видно, що суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Судом встановлено, що позивач у 2006- 2010 роках отримувала матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та індексацію заробітної плати; на всі виплати, включені в довідку, нараховувались страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що УПФУ в Галицькому районі м.Львова неправомірно відмовило позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Частиною першою статті 200 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла переконання, що доводи апеляційної скарги є безпідставними і необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196, 198 п.1 ч.1, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова залишити без задоволення, а постанову Сихівського районного суду м.Львова від 27 липня 2015 року в адміністративній справі № 464/4957/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Р.Й. Коваль

Судді В.В.Гуляк

Н.М.Судова-Хомюк

Ухвала в повному обсязі складена 22 лютого 2016 року.