Справа № 820/8953/15
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 лютого 2016 р. № 820/8953/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

при секретарі судового засідання - Кікоян Г.О.,

за участю представника позивача - Ємельяненко Д.Д.,

представника відповідача - Піскун О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Промкомплекс"
до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техно-Промкомплекс" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Техно-Промкомплекс"), звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у Київському районі), в якому просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 5 421 159, 00 грн., в тому числі 3 614 106, 00 грн. за основним платежем та 1 807 053, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про неправомірність висновків акта відповідача «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Промкомплекс", , питань правильності визначення, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.112014 року по 31.01.2015 року» від 27.07.2015 р. за № 2039/20-31-22-03-07/38381673 про те, що ТОВ "Техно-Промкомплекс" за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 року та з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року здійснювало операції з фінансово - грошовими потоками відповідно до правочинів (відображених в виписках банківських рахунків та наданих до перевірки документів), які свідчать про відсутність їх економічного змісту та сумнівність господарських операцій у перевіряємому періоді та порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість та, як наслідок, занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет у загальній сумі 3 614 106 грн. у тому числі по періодам: листопад 2014 року в сумі 1 148 103 грн., грудень 2014 року в сумі 1 444 409 грн., січень 2015 року в сумі 1 021 594 грн., оскільки реальність господарських операцій підтверджується складеними належним чином первинними документами бухгалтерського та податкового обліку, через що вважає незаконним винесене податкове повідомлення - рішення.

Відповідач до суду подав письмові заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких зазначив про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, прийнятим у повній відповідності до вимог Податкового кодексу України та у відповідності з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки ТОВ "Техно-Промкомплекс" включило до податкового кредиту листопада - грудня 2014 року, січня 2015 року суми ПДВ по податкових накладних від контрагентів, за операціями, що не підтверджені належним чином складеними первинними документами. Операції були проведені без отримання прибутку, оскільки у подальшому придбаний товар та послуги реалізовувалися за ціною придбання, відсутні докази фактичного переміщення товару у просторі, змін у структурі активів підприємства, відсутність можливості зберігання, розвантаження-навантаження товарів.

Також відповідач стверджує про нереальність здійснення операцій по отриманню позивачем консультаційних, клінінгових, послуг з перефасовки товару, просування сайту в інтернеті, анодування профілю, перемотки полотна нетканого, навантажувально-розвантажувальних робіт та решти інших послуг, зазначених у податкових накладних, виписаних на адресу позивача, оскільки акти приймання передачі не містять основних ознак первинного документа, місце їх надання, зміст послуги, обсяг наданих послуг.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити у повному обсязі з підстав та мотивів зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив у повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні з підстав, вказаних у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив наступне.

ТОВ «ТЕХНО-ПРОМКОМПЛЕКС», , зареєстровано 22.11.2012 року в Харківському міському управлінні юстиції, номер державної реєстрації - 0021919, номер виписки з ЄДР - 956124, взято на податковий облік в органах державної податкової служби 23.11.2012р. за №2314 в Дергачівській ОДПІ ГУ Міндоходів у Харківській області, перейшов до ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області 25.01.2014р., станом на момент перевірки перебуває на обліку в ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області, зареєстровано платником ПДВ відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість 07.03.2014 р. № 200166038.

Позивач має в суборенді частину складського приміщення за адресою: 62300, Харківська область, Дергачівський район, м. Дергачі, вулиця Панфілова, 6, згідно договору суборенди №б/н від 01.02.2014р. з ТОВ «Промбуд-монтажінвест», код за . Об'єкт суборенди належить СУБОРЕНДОДАВЦЮ на підставі договору суборенди №б/н від 01.02.2014 року між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «Промбуд-монтажінвест».

Площа об'єкта суборенди складає 15,0 кв.м. Строк суборенди складає 12 місяців з моменту підписання Договору. Розмір місячної плати за об'єкт суборенди складає 75,00 грн. (сімдесят п'ять гривень 00 копійок).

З 10.07.2015 року по 16.07.2015 року посадовими особами Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на підставі направлень від 10.07.2015 року за №809, №810, № 811 та наказу ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ Міндоходів у Харківської області від 09.07.2015 року №778 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТЕХНО-ПРОМКОМПЛЕКС», » було проведено документальну перевірку позивача за результатами якої було складено акт «Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Промкомплекс", , питань правильності визначення, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість за період з 01.112014 року по 31.01.2015 року» від 27.07.2015 р. за № 2039/20-31-22-03-07/38381673, згідно висновку якого встановлено що ТОВ "Техно-Промкомплекс" за період з 01.11.2014 року по 30.11.2014 року, з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 року та з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року здійснювало операції з фінансово - грошовими потоками відповідно до правочинів (відображених в виписках банківських рахунків та наданих до перевірки документів), які свідчать про відсутність їх економічного змісту та сумнівність господарських операцій у перевіряємому періоді та порушення п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму податкового кредиту з податку на додану вартість та, як наслідок, занижено податок на додану вартість до сплати в бюджет у загальній сумі 3 614 106 грн. у тому числі по періодам: листопад 2014 року в сумі 1 148 103 грн., грудень 2014 року в сумі 1 444 409 грн., січень 2015 року в сумі 1 021 594 грн.

На підставі висновків акта перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.08.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 5 421 159, 00 грн., в тому числі 3 614 106, 00 грн. за основним платежем та 1 807 053, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Як вбачається з матеріалів справи позивач у перевіряємому податковим органом періодах мав господарські правовідносини із ТОВ «Укр - Будсервіс», ТОВ «Строй-Клімат», ФО-П ОСОБА_4, ТОВ «ВКП» АНТ».

Відносини позивача з ТОВ «Укр-Будсервіс» склались в межах договору про співпрацю б/н від 24.01.2013 р. згідно п. 1.1 якого сторони надають один одному фінансову, матеріальну, господарську допомогу у здійсненні своєї статутної діяльності у відповідності до законодавства України (а.с. 2 т.7).

Сторони можуть здійснювати постачання один одному продукції, як власного виробництва, так і придбаних комплектуючих, матеріалів, запасних частин, давальницької сировини, різноманітних товарів народного споживання, товарів для промислового використання, енергоносіїв та паливно-мастильних матеріалів на підставі оформлення накладних без оформлення договорів та угод, а також здійснювати будь-яку господарську діяльність, не заборонену діючим законодавством, в тому числі посередницьку, діяльність з надання послуг, виконанню робіт і т.п. (п. 1.2. договору).

Розрахунки за вчинені поставки один одному здійснюються в готівковій або безготівковій формі шляхом перерахування грошей в уповноважені сторонами банки України, або шляхом заліку взаємних вимог або векселем (п. 1.3).

У п. 1.8. зазначено, що повний розрахунок та взаємозалік здійснюється сторонами по факту закінчення дії цього договору та підтверджується актом, підписного обома сторонами.

Договір діє з моменту його підписання до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 1.9.).

Згідно вказаного договору на адресу позивача ніби - то постачалися вугілля, труби, дріт, кабелі, модуля, нитки, круг, шнури, гільзи, прутки, амперметри, картриджі, побутова хімія, олія, цукор, запасні частини, інші будівельні матеріали, здійснювалися інформаційно - консультаційні та клінингові послуги, послуги з перефасовки товару, просування сайту в інтернеті, анодування профілю, перемотки полотна нетканого, навантажувально-розвантажувальних робіт та решти інших послуг.

Позивачем як на підтвердження реальності вчинення господарських операцій за цим договором із ТОВ «Укр-Будсервіс» в листопаді 2014 року були надані копії податкових накладних (а.с. 35-43, 45-55, 57-62, 249 т.7, а.с. 198 - 229 т.11), видаткових накладних (а.с. 200-210, 213-242, 244-248, 250 т. 7, а.с. 130,131, 133-136 т. 11), видаткових та податкових накладних (а.с. 140-169, 171-184, 187-190, 193, 196-199, 211, 212 т.7).

На виконання послуг ТОВ «Укр-Будсервіс» в листопаді 2014 року позивачем були надані копії наступних документів:

- акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) та податкову накладну №234 на організацію та забезпечення підтримки відкриття супермаркету у м. Бровари, вул. Київська, 253 (а.с. 44, 243 т.7);

- акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) та податкову накладну № 244 на просування сайту (а.с. 56 т.7, а.с. 132 т.11);

- акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) та податкову накладну № 65 на консультації з довідково - інформаційного характеру з питань фінансово-господарської діяльності (а.с. 170, 191 т.7);

- акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) та податкову накладну № 103 на фото, відео, технічне та музичне забезпечення конференції по вул. Велика Житомирська, 2А в м. Києві гот. Інтерконтинеталь (а.с. 194, 195 т.7).

Як на підтвердження реальності вчинення господарських операцій з постачання ТОВ «Укр-Будсервіс» в грудні 2014 року товарно-матеріальних цінностей за вказаним договором були надані копії видаткових накладних (а.с. 108-151, 156-180, 182-184, 187-190 т.10), податкових накладних (а.с. 199-202, 204-208 т.10, а.с. 62-127 т.11).

На виконання послуг, а саме з: консультацій на тему: «Реєстрація транспортних засобів», «Пенсійний збір», «Строк сплати податку», «Фінансовий облік», з довідково - інформаційного характеру з питань фінансово-господарської діяльності, агентські послуги, просування сайту, «Банківські рахунки»,- ТОВ «Укр-Будсервіс» в грудні 2014 року позивачем були надані копії актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) (а.с. 152-155, 181, 185, 186, 190 т.10) та податкові накладні (а.с. 195 - 198, 203 т.10, а.с. 128,129, т.11).

Податкову накладну за отримані послуги з консультацій на тему: «Банківські рахунки» до матеріалів справи не надано.

Як на підтвердження реальності вчинення господарських операцій з постачання ТОВ «Укр-Будсервіс» в січні 2015 року товарно-матеріальних цінностей за вказаним договором були надані копії видаткових накладних (а.с. 18-38, 40-43, 45, 47-51, 53-59, 61-66, 68-76, 78-89, 91-102, 109-112, 114, 115, 117, 118 т. 3).

Надано лише 11 податкових накладних на постачання ТМЦ у січні 2015 року згідно вищенаведених видаткових накладних (а.с. 7-17 т.3).

На виконання послуг, а саме:

- інформаційно-консультаційних ТОВ «Укр-Будсервіс» (а.с. 2-6, 90, 104, 105, 116 т.3);

- перефасовки товару (а.с. 3, 9, 44, 52, 60 т.3);

- просування сайту в інтернеті (а.с. 108 т.3);

- консультації на тему «Бухгалтерський облік» (а.с. 106 т.3);

- консультації на тему «Фінансова звітність» (а.с. 107 т.3);

- анодування профілю (а.с. 46 т.3);

- клінінгові послуги (а.с. 103 т.3);

- агентські послуги з формування договірних відносин (а.с. 113 т.3);

- перемотка полотна нетканого (а.с. 67 т.3);

- навантажуально-розвантажувальні роботи (а.с. 77 т.3) в січні 2015 року позивачем були надані копії актів здачі - прийняття робіт (надання послуг). Податкових накладних на отримання зазначених послуг позивачем до суду не надано.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ «Строй-Клімат» був підписаний договір про співпрацю б/н від 29.01.2013 р. згідно п. 1.1 якого сторони надають один одному фінансову, матеріальну, господарську допомогу у здійсненні своєї статутної діяльності у відповідності до законодавства України (а.с. 1 т. 10).

Сторони можуть здійснювати постачання один одному продукції, як власного виробництва, так і придбаних комплектуючих, матеріалів, запасних частин, давальницької сировини, різноманітних товарів народного споживання, товарів для промислового використання, енергоносіїв та паливно-мастильних матеріалів на підставі оформлення накладних без оформлення договорів та угод, а також здійснювати будь-яку господарську діяльність, не заборонену діючим законодавством, в тому числі посередницьку, діяльність з надання послуг, виконанню робіт і т.п. (п. 1.2. договору).

Розрахунки за вчинені поставки один одному здійснюються в готівковій або безготівковій формі шляхом перерахування грошей в уповноважені сторонами банки України, або шляхом заліку взаємних вимог або векселем (п. 1.3).

У п. 1.8. зазначено, що повний розрахунок та взаємозалік здійснюється сторонами по факту закінчення дії цього договору та підтверджується актом, підписного обома сторонами.

Договір діє з моменту його підписання до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 1.9.).

Згідно вказаного договору на адресу позивача ніби - то постачалися вугілля, прокат, чушки алюмінієві, трансформатори, труби, сляби свинцеві, компресори, швелера, алюміній, сталь, продукти харчування, запасні частини, інші будівельні матеріали, здійснювалися інформаційно - консультаційні та інші послуги.

Позивачем, як на підтвердження реальності вчинення господарських операцій з постачання ТМЦ за цим договором ТОВ «Строй - Клімат»» в листопаді 2014 року, були надані копії видаткових та податкових накладних (а.с. 132-139 т. 7) (а.с. 230-231 т.11), податкових накладних (а.с. 63 - 88, 90-105, 107 - 125, 128-131 т. 7), видаткових накладних (а.с. 137 - 141, 143 - 161, 163 - 197 т.11).

На виконання послуг, а саме: консультацій з питань фінансово-господарської діяльності ТОВ «Строй-Клімат» в листопаді 2014 року позивачем були надані копії податкових накладних (а.с. 89, 106 т.7), актів приймання наданих послуг (а.с. 142, 162 т. 11).

З послуг по зборці, комплектації трубопровідної та енергетичної арматури по вул. Дмитрієвській, 5 кв. 4 позивачем долучено копії акта здачі - прийняття робіт (надання послуг) та податкову накладну (а.с. 126, 127 т. 7).

Щодо господарських операцій у грудні 2014 року з ТОВ «Строй-Клімат» позивачем надано до матеріалів справи копії видаткових (а.с. 5 -99, 101-167 т.10) та податкових накладних (а.с. 210 - 250 т.10, а.с. 1- 61 т. 11).

До матеріалів справи позивачем також надано копію акта приймання наданих послуг від 15.12.2014 року № РН -0001968 про надання консультації довідково-інформаційного характеру з питань фінансово-господарської діяльності (а.с. 100 т.10), податкова накладна (а.с. 209 т.10).

Також надано податкову накладну на суму 10170, 00 грн., в т.ч. ПДВ - 1695 грн. про надання ТОВ «Строй-Клімат» консультацій по темі: банківські рахунки, види, умови їх відкриття та використання (а.с. 194 т.10). Інші документи, які б підтверджували реальність здійснення цієї операції відсутні.

При цьому суд зазначає, що ані до перевірки, ані до суду позивач не надав документів, щодо фізичного переміщення товару у просторі (подорожні листи, товарно-транспортні накладні, тощо). Відомості про те, що на підприємстві обліковуються транспортні засоби відсутні.

У договорах про співпрацю позивача з постачальниками не зазначено жодних умов щодо зберігання та транспортування товару, навантаження-вивантаження, хто несе такі витрати.

Крім того, позивачем не надано підтвердження про зберігання придбаних ТМЦ, укладених договорів зберігання у зберігачів та оплату їх послуг. До посилання представника позивача про зберігання придбаних у контрагентів ТМЦ на складі у м. Дергачі, вулиця Панфілова, 6, згідно договору суборенди №б/н від 01.02.2014р. з ТОВ «Промбуд-монтажінвест», площею об'єкта суборенди 15,0 кв.м., суд ставиться критично та приймає їх у якості належного доказу, оскільки, виходячи з обсягів придбаних товарів, які зазначено у видаткових та податкових накладних, зазначена площа є недостатньою для здійснення операцій зберігання товару в зазначеній кількості.

Крім того, позивачем не надано доказів наявності техніки та робочої сили для здійснення вантажно-навантажувальних робіт на орендованому складі.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення перевірки було встановлено, що ТОВ «ТЕХНО-ПРОМКОМПЛЕКС», придбане вугілля за період з 01.11.2014 року по 31.01.2015 року у ТОВ «УКР-БУДСЕРВІС» та ТОВ «СТРОЙ-КЛІМАТ» було передано надалі по ланцюгу постачання на адресу ПП «ПІК-ІНВЕСТ», та на адресу ПП "Мирненський паливний склад", в один і той же день на на загальну суму 1477523,8 грн., у т.ч. ПДВ - 246253,95 грн. з тією ж номенклатурою товару та без будь-якої торгівельної націнки.

Придбані ТОВ «ТЕХНО-ПРОМКОМПЛЕКС» у ТОВ «УКР-БУДСЕРВІС» та ТОВ «СТРОЙ-КЛІМАТ» ТМЦ: шпали, бруси, затяжки та інш. за період з 01.11.2014 року по 31.01.2015 року було передано надалі по ланцюгу постачання на адресу ПП «ФИРМА ТТЛ» в один і той же день на загальну суму 3561655,21 грн., у т.ч. ПДВ - 593609,20 грн. з тією ж номенклатурою товару та без будь-якої торгівельної націнки.

Також суд зазначає, що виписані видаткові накладні, складені всупереч вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки не містять інформації про місце їх складання, що унеможливлює встановити місце отримання товару..

Щодо наданих контрагентами ТОВ «УКР-БУДСЕРВІС» та ТОВ «СТРОЙ-КЛІМАТ» послуг, то суд вказує на те, що відсутні докази фактичного надання послуг, вказаних у актах здачі-прийняття наданих послуг, оскільки, як під час проведення перевірки податковим органом так і під час судового розгляду справи позивачем не надано звітів про виконані роботи.

До суду позивачем було надано лише два звіти, які, як вбачається з акта перевірки до перевірки не надавались, а саме звіт від ТОВ «Укр-Будсервіс» до договору б/н від 24.01.2013 року на тему: «Бухгалтерський облік та фінансова звітність» та на тему «Автомобіль на підприємстві. Облік придбання та використання ПММ. Використання автомобіля в діяльності підприємства. Заміна запчастин та особливості обліку. Додаткове обладнання автомобіля», та містять загальні знання про організацію ведення бухгалтерського обліку, що наявні у загальнодоступній мережі інтернет та не складають будь-якої цінності у вартісних показниках.

Звіт на тему: «Бухгалтерський облік та фінансова звітність» у значній мірі дублює положення відповідного Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Крім того, в матеріалах справи відсутні податкова накладна та акт здачі-приймання наданих послуг із формулюванням «Бухгалтерський облік та фінансова звітність», а оскільки такі послуги надавалися під назвами: «консультації довідково-інформаційного характеру з питань фінансово-господарської діяльності», окремо «Бухгалтерський облік», «Фінансовий облік», «Фінансова звітність» та в різні періоди, неможливо ідентифікувати за якими саме актами здачі-приймання наданих послуг складені зазначені звіти.

В матеріалах справи відсутні також докази про подальше використання позивачем цих послуг у власній господарській діяльності, або їх результати, як-от наявність або придбання автотранспорту позивачем та його використання у власній господарській діяльності (щодо звіту на тему «Автомобіль на підприємстві. Облік придбання та використання ПММ. Використання автомобіля в діяльності підприємства. Заміна запчастин та особливості обліку. Додаткове обладнання автомобіля»).

Частиною другою ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону).

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, назву документа, дату, місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) між ТОВ «Техно - Промкомплекс» та ТОВ «Строй-Клімат», ТОВ «Укр-Будсервіс» не відповідають вимогам Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 „Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. № 318, п. 1 ст. 2 Закону України „Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" та п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88., оскільки вони не містять обсяг та одиниці виміру наданих послуг, вартість кожного окремого виду наданих послуг в погодинному та будь-якому іншому виразі та їх деталізація. Акти не містять посилань на те, які саме, за яких обставин та коли кожна окрема послуга були надані виконавцем, відсутній зміст господарської операції.

Отже, суд вважає, що перелічені вище акти прийому-передачі виконаних послуг не відображають зміст господарської операції та її вимірник, а відтак не можуть вважатись первинними документами бухгалтерського та податкового обліку що відображають фактично здійснені позивачем господарські операції.

Зі змісту наданих документів, не можливо встановити кому безпосередньо надано консультації, місце їх надання, осіб відповідальних за їх проведення, зв'язок з господарською діяльністю та економічний ефект у господарській діяльності позивача.

При цьому, позивачем не надано документів, які б свідчили про відрядження його посадових осіб до м. Києва та м. Бровари Київської області (акт здачі - прийняття робіт (надання послуг), податкова накладна № 103 на фото, відео, технічне та музичне забезпечення конференції по вул. Велика Житомирська, 2А в м. Києві гот. Інтерконтинеталь; акт здачі - прийняття робіт (надання послуг), податкова накладна №234 на організацію та забезпечення підтримки відкриття супермаркету у м. Бровари, вул. Київська, 253).

Відповідно до преамбули Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного банку України, від 15.12.2004 р. № 637 (зареєстровано у Мін'юсті України 13.01.2005 р. за № 40/10320, зі змінами та доповненнями) це Положення розроблено відповідно до статті 33 Закону України "Про Національний банк України", визначає порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами (підприємцями), а також окремі питання організації банками роботи з готівкою (далі по тексту - Положення № 637).

Абзацом 11 п. 1.2. Положення № 637 визначено, що касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси.

Видача готівкових коштів під звіт або на відрядження (далі - під звіт) здійснюється відповідно до законодавства України. Звітування за одержані під звіт готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України (п. 2.11. Положення № 637).

Пунктом 3.1. Положення № 637, визначено, що касові операції оформляються касовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів, іншими касовими документами, які згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Відповідно до п.п. 2.11 Положення № 637 видача готівкових коштів під звіт на господарські потреби дозволяється на строк не більше двох робочих днів, включаючи день отримання готівкових коштів під звіт. Якщо підзвітна особа знаходиться у відрядженні, то строк, на який видано готівку під звіт, може бути продовжено до завершення терміну такого відрядження.

Так, доказами відрядження є наказ, квитки на транспорт, докази видачі авансу на відрядження, звіт про використання коштів, виданих на відрядження до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Мінфіну № 59 від 13.03.1998 р.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи у перевіряємому відповідачем періоді ТОВ «Техно-Промкомплекс» мав відносини з ФО-П ОСОБА_4 («перевізник») склались в межах договору про надання транспортних послуг № 02/10 ДТ від 02.10.2014 р. предметом якого є здійснення перевізником від свого імені та за рахунок замовника перевезення вантажів замовника автомобільним транспортом у міському, приміському та міжміському сполученні (п 1.1) (а.с. 1-3 т.4).

Вартість послуги перевезення визначається у рахунку-фактурі та у акті здачі-прийняття робіт (п. 5.1.).

Строк дії договору - до 31.12.2015 року (п. 9.1. договору).

На підтвердження факту виконаних робіт у листопаді, грудні 2014 р. - січні 2015 позивачем надано копії податкових накладних, актів виконаних робіт та рахунків-фактур (а.с. 4 - 126 т. 4), які до перевірки не надавались.

Умовами договору передбачено, що тарифи за перевезення вантажу та його організація здійснюється на підставі заявок, які ні до перевірки, ні до суду не надано.

Всупереч вимог п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, акти здачі - прийняття не містять конкретного змісту та обсягу послуг, які б розкривали їх сутність.

Зі змісту актів здачі-прийняття не можливо встановити відомості відносно пункту навантаження (вказано лише м. Харків), відстані між пунктами навантаження та розвантаження, автотранспорту та водіїв, що були задіяні у перевезені, вантажу який потребував перевезення.

Крім того, за умовами договору обов'язок з навантаження та розвантаження покладається на Замовника - ТОВ «Техно-Промкомплекс», в той час, як на підприємстві лічиться не значний штат працівників (4кв. 2014 року - 3 особи, 1кв. 2015 року - 1 особа), що унеможлив проведення таких робіт (п.п. 3.2.1 договору). Доказів проведення зазначених робіт іншими особами за рахунок позивача, як-от договори, акти виконаних робіт, сплата на адресу вантажників, останнім не надано.

Позивач не надав доказів складання перепусток на водіїв, які засвідчують право проїзду на об'єкти, позаяк такий обов'язок прямо передбачено (п.п.3. 2.2 договору).

Відносини позивача з ТОВ «ВКП» АНТ» склались в межах договору поставки № 051214 від 05.12.2014р., згідно якого покупець ТОВ «Техно - Поромкомплекс» зобов'язується сплатити, а Продавець постачати покупцю металопродукцію, найменування, кількість, асортимент, ціни, умови поставки, якого зазначаються у специфікаціях (а.с. 200 -203 т. 6).

Позивачем, як на підтвердження факту здійснення господарської операції надано копії рахунку- фактури, видаткової податкової накладної, які, згідно акта перевірки до перевірки не надавалися (а.с. 204-206 т.6).

Документів, що засвідчують фізичне переміщення товару у просторі, зберігання, навантаження, розвантаження, наявність для цього у власності чи оренді складських приміщень, спеціальної техніки, робочої сили позивачем не надано.

Частиною другою ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій (ч. 1 ст. 9 вищезазначеного Закону).

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, назву документа, дату, місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції.

Згідно з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити, зокрема - місце складання.

Всупереч наведеним нормам видаткові накладні, видані ТОВ «Строй-Клімат», ТОВ «Укр-Будсервіс», ТОВ «ВКП» АНТ» не містить місця її складання, що унеможливлює встановити місце отримання товару.

Підписання видаткової накладної сторонами не свідчить про фізичне отримання товару покупцем та переміщення на склад позивача, його розвантаження на складі.

При аналізі реальності господарських відносин позивача з його контрагентами в рамках податкової перевірки суд бере до уваги рекомендації викладені в листі ВАСУ від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11, в якому необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

У листі Вищого адміністративного суду від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 "Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України" вказується, що про відсутність факту здійснення господарської операції можуть свідчити, зокрема, такі обставини:

- всупереч даним податкового обліку будь-кого з учасників операції відсутні зміни активів, зобов'язань чи власного капіталу принаймні в одного з таких учасників (наприклад, збільшення статутного капіталу особи за рахунок активів, що не мають ринкової вартості, зокрема фіктивних цінних паперів, тобто цінних паперів, обіг яких на момент вчинення операції був припинений після оприлюднення даних щодо скасування свідоцтва про реєстрацію їх випуску);

- отримання майнової вигоди чи права на таку вигоду будь-кого з учасників операції виключно шляхом зменшення бази оподаткування з певного податку та/або отримання коштів із Державного бюджету за одночасної відсутності об'єктивної можливості отримати майнову вигоду від цієї операції в інший спосіб (наприклад, експорт товару на підставну особу, яка не має відповідної реєстрації чи не веде будь-якої господарської діяльності, виключно з метою отримання документів, що підтверджують право на бюджетне відшкодування з податку на додану вартість; "тимчасова" поставка товару (тобто з подальшим поверненням того самого товару без обґрунтованої економічної причини в наступних податкових періодах постачальнику від покупця безпосередньо або через ланцюг посередників) тим платником податку, в якого за результатами певного податкового періоду наявне від'ємне значення податкових зобов'язань із податку на додану вартість тому учаснику, який має зобов'язання до сплати в бюджет тощо);

- результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо).

Однак, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували використання в господарській діяльності послуг придбаних у контрагента.

Таким чином, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Суд вважає, що податковим органом доведено, що при здійсненні господарської діяльності, навіть за наявності усіх первинних документів, платником податків здійснено незаконну господарську діяльність, що була спрямована на отримання податкової вигоди за рахунок чи переважно з бюджету .

Згідно ч. 1 ст. 244-2 КАСУ висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 237 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 244-2 КАСУ висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Так, у Постанові ВСУ від 07.02.2012 року у справі за позовом відкритого акціонерного товариства "Броварисільбуд" до Броварської об'єднаної державної податкової інспекції Київської області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, викладено правову позицію, згідно якої на думку колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, наявність у позивача податкових накладних, виданих контрагентом, за умови встановлення судом факту нездійснення самої господарської операції, не є підставою для віднесення зазначених у цих накладних сум до податкового кредиту.

У Постанові ВСУ від 27.10.2015 року у справі за позовом ТОВ «Комфортзон» до ДПІ у Подільському районі ГУ Міндоходів у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, Верховний Суд зазначив, що Згідно з пунктом 198.6 статті 198 ПК не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Суд зазначає, що правильність формування платником податків валових витрат та податкового кредиту вимагає наявності зв'язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг.

Понесення позивачем витрат згідно договорів, видаткових накладних та актів здачі - приймання виконаних робіт не обумовило отримання ним економічної вигоди, якою характеризується будь-яка господарська діяльність.

Відповідно до п.п.14.1.181 п. 14.1 ст.14 ПКУ податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв'язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;дата отримання платником податку товарів/послуг ( п.198.2 ст. 198 ПКУ).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що суб'єкт владних повноважень, крім того, що має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України, зобов'язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб'єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх. Під встановленими законом повноваженнями прийнято розуміти як ті, на наявність яких прямо вказує закон - так звані «прямі повноваження», так і повноваження, які прямо законом не передбачені, але безпосередньо випливають із положень закону і є необхідними для реалізації суб'єктом владних повноважень своїх функцій (завдань) так звані «похідні повноваження».

«У спосіб» означає, що суб'єкт владних повноважень зобов'язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні (стаття 86 КАС України).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що вимоги стосовно скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.08.2015 року про збільшення суми грошового зобов'язання по податку на додану вартість у розмірі 5 421 159, 00 грн., в тому числі 3 614 106, 00 грн. за основним платежем та 1 807 053, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), як такого, що вчинено безпідставно не підтверджуються матеріалами справи, спростовані відповідачем, а відтак не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Промкомплекс" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення -рішення - відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бадюков Ю.В.