Справа № 823/5470/15
Суддя: В.В. Мишенко
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року справа № 823/5470/15

м. Черкаси

10 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Мишенка В.В.,

при секретарі Гордієнку Ю.П.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про виплату вихідної допомоги,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулася ОСОБА_1 (далі-позивач) до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - відповідач), у якій просить стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу та суму середньомісячної плати за час затримання розрахунку при звільненні.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що при звільненні з органів МВС у запас через скорочення штатів з ОСОБА_1, всупереч чинному законодавству, не проведений повний розрахунок, а саме відповідач не виплатив на користь позивача одноразову грошову допомогу, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв. Разом з тим, відповідач до суду надав письмові заперечення проти позову в яких щодо заявлених позовних вимог заперечував, з підстав викладених в письмових запереченнях. Зокрема посилаючись на те, що на момент звільнення позивача, остання перебувала в соціальній відпустці по догляду за дитиною і не отримувала грошового забезпечення, що в свою чергу унеможливлює виплату їй одноразової грошової допомоги.

Заслухавши пояснення позивача, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з Конституцією України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій, чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Суд встановив, що з 22.02.1999 по 06.11.2015 ОСОБА_1 являлася працівником УМВС України в Черкаській області.

22.02.1999 згідно наказу УМВС в Черкаській області № 37 о/с від 22.02.1999 прийнята на службу в органи внутрішніх справ, а в подальшому, наказом УМВС України в Черкаській області від 06 листопада 2015 року № 311 о/с майора міліції ОСОБА_1 - експерта сектору техніко-криміналістичного забезпечення ОВС НДЕКЦ при УМВС звільнено з посади, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 6-ти річного віку - відповідно до п. 64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів).

Крім того, відповідно до витягу з наказу від 06 листопада 2015 року № 311 о/с (а.с. 4) судом з'ясовано, що на момент звільнення у позивача вислуга років складала: 16 років 08 місяців 15 днів і остання має згідно п. 10 постанови КМУ № 393 право на вихідну допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення по вищевказаній вислузі.

У зв'язку з перебуванням позивача у соціальній відпустці по догляду за дитиною та невиплатою суми вихідної допомоги, ОСОБА_1 на підставі ст. 116 КЗпП України звернулася 03.12.2015 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення - а.с. 10) до УМВС України в Черкаській області з вимогою (а.с. 9).

Посилаючись на неотримання одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач звернувся до суду з вимогою про їх стягнення з відповідача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про міліцію», держава гарантує працівникам міліції соціальний захист.

Згідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір укладений на невизначений строк може бути розірваний уповноваженим органом в разі скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ст. 44 КЗпП України при припиненні договору з підстав п. 1 ст. 40 КЗпП України виплачується вихідна допомога.

Згідно з наказом МВС України «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» від 31.12.2007 № 499 та ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Пунктом 10 Постанови КМ України, від 17.07.1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" встановлено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної інспекції техногенної безпеки, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби зокрема, які звільняються із служби за віком, у зв'язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Окрім того, останнім абзацом п. 10 Постанови КМ України, від 17.07.1992 року № 393 передбачено, що строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Отже, згідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2, особової справи № М-056729 та наказу № 311 о/с від 06.11.2015 судом встановлено, що позивач має вислугу років в органах ОВС повних 16 років, що в свою чергу достатньо для виплати у відповідності до Постанови КМ України № 393 одноразова грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Тобто, відповідач зобов'язаний сплатити грошову допомогу при звільненні за повні 16 років служби.

У судовому засіданні встановлено, що при звільненні позивача одноразова грошова допомога відповідачем не була виплачена, що підтверджується матеріалами справи, а отже, позовна вимога про зобов'язання УМВС України в Черкаській області виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні підлягає задоволенню.

Що стосується посилання представника відповідача, що на момент звільнення позивача, остання перебувала в соціальній відпустці по догляду за дитиною і не отримувала грошового забезпечення, що в свою чергу унеможливлює виплату їй одноразової грошової допомоги, суд зазначає.

Відповідно до вимог "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, встановлено, що цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках зокрема і виплати вихідної допомоги.

Абзацом 3-4 ч. 2 Порядку № 100 визначено періоди, за яким обчислюється середня заробітна плата, а саме у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю. В інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Також п. 3.6.2 наказу МВС України «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» від 31.12.2007 № 499 визначено, що особам рядового і начальницького складу за час перебування у відпустці по догляду за дитиною грошове забезпечення не виплачується. Таким особам призначається державна допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку згідно із Законом України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми".

Підсумовуючи викладене суд наголошує, що в даному випадку позивачу необхідно розраховувати 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у відповідності до посадового (місячного) окладу, що передував події (звільненню), з якою пов'язана відповідна виплата.

Крім того, у зв'язку з невиконанням у відповідності до ст. 116, 117 КЗпП України вимоги позивача щодо проведення з нею розрахунків (отримана 03.12.2015), відповідачу необхідно також виплатити з 04.12.2015 за аналогією - посадовий (місячний) оклад по тарифній ставці визначеній трудовим договором, що передував моменту звільнення за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У відповідності до ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Оскільки, з матеріалів справи неможливо встановити суму посадового окладу по посаді позивача, станом на час звільнення та у зв'язку з ненаданням представником відповідача даних доказів, суд вбачає за доцільне зобов'язати УМВС України в Черкаській області здійснити нарахування одноразової грошової допомоги при звільненні - позивачу у відповідності до повних 16 років служби та виходячи з 50% посадового окладу, що передував моменту звільнення, а також посадовий (місячний) оклад по тарифній ставці визначеній трудовим договором, що передував моменту звільнення за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.11,14,70,71,89,94,159 - 163 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби - за повні 16 років вислуги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний відпрацьований рік з урахуванням посадового (місячного) окладу посади ОСОБА_1, що передував моменту звільнення.

Зобов'язати управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму посадового (місячного) окладу посади ОСОБА_1, що передував моменту звільнення за весь час затримання розрахунку при звільненні з 04.12.2015 по день фактичного розрахунку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) грн. 21 коп.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд в порядку ст. 185-187 КАС України.

Суддя В.В. Мишенко

Повний текст постанови виготовлено 24.02.2016