Справа № 818/3907/15
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 р. Справа № 818/3907/15

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Прімової-Крикуненко О.В.,

представника позивача - Чуб К.В.,

представника відповідача - Семенової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №818/3907/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська паляниця"

до Державної екологічної інспекції у Сумській області, Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Державної екологічної інспекції у Сумській області Лубенської М.М.

про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумська паляниця» звернулося із позовом до суду, в якому просить визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Сумській області при проведенні розрахунку розміру відшкодування збитків за наднормативні викиди забруднюючих речовин від стаціонарних джерел позивача внаслідок відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на суму 137128грн.17коп. за період з 01.09.2014р. до 28.11.2014р.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачем при проведенні розрахунків шкоди, завданої товариством навколишньому природному середовищу не було дотримано вимог законодавства України, а саме при проведенні розрахунку відповідач не врахував, що у вчиненні правопорушення вина позивача відсутня, оскільки до середини липня 2014р. він не передбачав здійснювати виробництво хліба та хлібобулочних виробів за адресами розташування потужностей: м. Суми вул. Нахімова, 30, та м. Суми, вул. Харківська, 119. Підприємство завчасно - 17.07.2014р. розпочало оформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами шляхом укладення договору №51.16.01-65.14.СП на створення (передачу) науково-технічної документації з Сумським державним університетом на виконання робіт з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та розробку документів, в яких обґрунтовуються обсяги таких викидів. Внаслідок докладання товариством значних зусиль роботи за договором були завершені 06.11.2014р. замість 31.12.2014 р., що підтверджується актом виконаних робіт, та вже 27 та 28 листопада 2014 року отримані відповідні дозволи на викиди забруднюючих речовин. Таким чином, на думку позивача, він заздалегідь приступив до виконання умов, необхідних для отримання дозволу, а час роботи джерел викидів з 01.09.2014р. до 27-28 листопада 2014р. без дозволу на викиди забруднюючих речовин стався не з його вини, що свідчить про відсутність складу правопорушення та неможливість настання передбаченої законом відповідальності.

Крім того, вказує, що в порушення «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.01.2009р. №48/16064), при визначенні маси забруднюючої речовини відповідач використовував метод складання пропорції, чого цією Методикою взагалі не передбачено; під час виконання розрахунку не було з'ясовано часу роботи джерел викидів, кожне з яких має самостійний режим роботи; відповідач неправильно визначив час роботи позивача без дозволу на викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, зокрема, враховуючи, що один із дозволів був отриманий товариством 27.11.2014р., екологічна інспекція мала скласти два розрахунки за кожним окремим дозволом, а не один розрахунок, в якому час роботи з порушеннями значиться з 01.09.2014р. до 28.11.2014 р. Також, всупереч п.3.11 Методики розрахунок був здійснений за період, який передував моменту виявлення порушення (дата проведення перевірки 06.10.2015р.), та не враховано факт усунення порушення на момент проведення перевірки шляхом отримання дозволів 27.11.2014р. та 28.11.2014р.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та підтвердив обставини, на які посилається у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Державної екологічної інспекції у Сумській області та старший державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Лубенська М.М., яка проводила перевірку, в судовому засіданні проти позову заперечували (а.с.123-127), вказавши, що проведеною екологічною інспекцією перевіркою дотримання вимог природоохоронного законодавства встановлено, що ТОВ «Сумська паляниця» здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за відсутності дозволу на викиди, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 06.10.2015р.-23.10.2015р., підписаному керівником підприємства без зауважень. Розмір шкоди в сумі 137128грн.17коп.грн., заподіяної позивачем навколишньому природному середовищу, визначений відповідачем на підставі «Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормових викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.12.2008 року № 639. Так, під час проведення розрахунку маса забруднюючих речовин, що надійшла в атмосферне повітря від стаціонарних джерел підприємства наднормативно, була визначена розрахунковим методом, що відповідає пункту 2.2 та 2.7.1 розділу 2 Методики №639. На виконання п.3.6 Методики для визначення маси забруднюючих речовин, що надійшли в атмосферне повітря, використовувалися матеріали «Звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТОВ «Сумська паляниця» окремо по кожному з виробничих підрозділів (табл.2.4 «Характеристика викидів забруднюючих речовин від основних виробництв») та довідка підприємства від 11.11.2015р. №04/556 щодо фактичної кількості виробленої продукції за час роботи технологічного обладнання в режимі наднормативного викиду, окремо по кожному з підрозділів. Під час визначення розміру відшкодування збитків екологічною інспекцією не порушені вимоги п.3.11 Методики, оскільки днем виявлення порушення слід вважати не день проведення перевірки (06.10.2015р.)? а перший день роботи підприємства без дозволу (01.09.2014р.). Тому у задоволенні позову слід відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши зібрані в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

ТОВ "Сумська паляниця" 01.07.2009 року зареєстровано юридичною особою (а.с.114), основний вид економічної діяльності 10.71 - виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання.

Позивач здійснює господарську діяльність на виробничих потужностях (м. Суми, вул. Нахімова,30, та вул. Харківська,119) з 01.09.2014р.

В період з 06.10.2015р. до 23.10.2015р. відповідно до наказу від 05.10.2015р. №128-П та на підставі направлення від 05.10.2015р. №106/03-16 працівниками Державної екологічної інспекції у Сумській області проведена планова перевірка дотримання позивачем вимог природоохоронного законодавства, результати якої оформлені актом № 61/08 11.04.2011 року, підписаним директором ТОВ «Сумська паляниця» без зауважень.

Перевіркою встановлено, що позивач в порушення ст.11 Закону України „Про охорону атмосферного повітря" здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за відсутності дозволу на викиди з 01.09.2014р. до 28.11.2014р.

Зокрема, в матеріалах справи містяться копії дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, виданими ТОВ «Сумська паляниця» Департаментом екології, паливно-енергетичного комплексу та природних ресурсів Сумської обласної державної адміністрації, терміном на 10 років, з 27.11.2014р. до 27.11.2024р. та з 28.11.2014р. до 28.11.2024р. (а.с.28-59).

За наслідками перевірки відповідачем здійснений розрахунок розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі позивачем, в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря в загальному розмірі 137128грн.17коп. (а.с.25-26).

Досліджуючи правомірність дій відповідача по розрахунку збитків, нанесених державі від стаціонарних джерел викидів, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до ст.5 Закону України від 25.06.1991 року № 1264-XII «Про охорону навколишнього природного середовища» (далі - Закон №1264-XII) державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в народному господарстві в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

В силу ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» підприємства, установи, організації та громадяни - суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо.

Державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (ч. 1 ст. 35 Закону № 1264-XII).

Пунктом 6.4 Положення про Державну екологічну інспекцію у Сумській області, затвердженого наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011р. №136 (а.с.128-141), закріплено, що Державна екологічна інспекція у Сумській області для виконання покладених на неї завдань має право проводити перевірки з питань, що належать до її компетенції, видавати за їх результатами обов'язкові для виконання приписи, розпорядження.

Згідно з пунктом 6.11 Положення Державна екологічна інспекція у Сумській області для виконання покладених на неї завдань має право розраховувати розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, та пред'явити претензії.

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Строк дії дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, - сім років, об'єкт якого належить до другої групи, - десять років, об'єкт якого належить до третьої групи, - необмежений (ч.8 ст.11 цього ж Закону).

Єдиний механізм проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами встановлено Порядком проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002р. №302.

Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами у розумінні пункту 2 Порядку №302 - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

Для отримання дозволу суб'єкт господарювання: оформляє заяву; готує документи, в яких обґрунтовуються обсяги викидів забруднюючих речовин; проводить інвентаризацію стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, видів та обсягів викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, пилогазоочисного обладнання; проводить оцінку впливу викидів забруднюючих речовин на стан атмосферного повітря на межі санітарно-захисної зони; розробляє плани заходів щодо: досягнення встановлених нормативів граничнодопустимих викидів для найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин; охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; ліквідації причин і наслідків забруднення атмосферного повітря; остаточного припинення діяльності, пов'язаної з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, та приведення місця діяльності у задовільний стан; запобігання перевищенню встановлених нормативів граничнодопустимих викидів у процесі виробництва; здійснення контролю за дотриманням встановлених нормативів граничнодопустимих викидів забруднюючих речовин та умов дозволу на викиди; обґрунтовує розміри нормативних санітарно-захисних зон, проводить оцінку витрат, пов'язаних з реалізацією заходів щодо їх створення; проводить оцінку та аналіз витрат, пов'язаних з реалізацією запланованих заходів щодо запобігання забрудненню атмосферного повітря; готує інформацію про отримання дозволу для ознайомлення з нею громадськості відповідно до законодавства.

Суб'єкт господарювання для розроблення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, може залучати установи, організації та заклади, яким Мінприроди надає право на розроблення цих документів (пункт 4).

Суб'єкт господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, для отримання дозволу подає Мінприроди, а суб'єкт господарювання, об'єкт якого належить до другої або третьої групи, - дозвільному центру у письмовій та в електронній формі документи, підготовлені відповідно до затвердженої Мінприроди Інструкції про загальні вимоги до оформлення документів, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами для підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, а також вміщує в місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про намір отримати дозвіл із зазначенням адреси місцевої держадміністрації, до якої можуть надсилатися зауваження громадських організацій та окремих громадян (пункт 5).

Пунктом 6 Порядку №302 визначено, що Мінприроди та дозвільні центри передають Держсанепідслужбі, її територіальним органам відповідно заяву та документи на отримання дозволу.

Держсанепідслужба, її територіальні органи протягом 15 календарних днів з дати надходження документів приймають рішення щодо можливості/неможливості видачі дозволу, яке надсилається Мінприроди та дозвільним центрам відповідно.

У разі прийняття рішення щодо неможливості видачі дозволу у ньому зазначається зміст зауважень.

Відповідно до пункту 7, 8 Порядку №302 місцеві держадміністрації розглядають зауваження громадських організацій, у разі потреби організовують проведення їх публічного обговорення і протягом 30 календарних днів з дати опублікування інформації про намір суб'єкта господарювання отримати дозвіл повідомляють про це орган, який видав дозвіл. Органи, які видавали дозвіл, аналізують зауваження та у разі необхідності пропонує суб'єкту господарювання врахувати їх під час підготовки дозволу до видачі.

Орган, який видав дозвіл, протягом 30 календарних днів розглядає заяву та документи на отримання дозволу і у разі відсутності зауважень видає дозвіл.

У разі наявності зауважень документи повертаються суб'єкту господарювання з викладом їх змісту та зазначенням терміну повторного подання.

Рішення про видачу дозволу надсилається органом, який видав дозвіл, суб'єкту господарювання та Держсанепідслужбі або її територіальним органам.

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо вжиття ним всіх необхідних та завчасних заходів з метою якнайшвидшого отримання дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря є необґрунтованими, оскільки суб'єкт господарювання взагалі не повинен розпочинати діяльність своїх виробничих підрозділів без їх наявності. Відсутність вини підприємства у здійсненні роботи без таких дозволів може мати місце лише у випадку, коли воно заздалегідь, до закінчення строку дії попереднього дозволу, на виконання вимог закону оформило заяву та підготувало повний перелік документів, наведений в пункті 4 Порядку №302, подавши їх до дозвільного центру, проте, у визначений законодавством строк ці документи не були розглянуті, внаслідок чого дозволи вчасно видано не було. Вказані обставини мають бути підтверджені належними доказами.

Згідно зі ст. 68 Закону №1264-XII підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ст.69 Закону №1264-XII шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Стаття 34 Закону України «Про атмосферне повітря» також передбачає відшкодування шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, у порядку та розмірах, встановлених законом.

Порядок визначення розмірів відшкодування шкоди, заподіяної державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) регулюється «Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря», затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 року №639, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 21.01.2009 року за № 48/16064 (надалі - Методика №639).

Відповідно до п.1.5 Методики №639 викид є надходженням в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров'я та стан навколишнього природного середовища.

Пунктом 1.4 Методики №639 передбачено, що ця Методика поширюється на державних інспекторів України з охорони навколишнього природного середовища та державних інспекторів з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що виявлені за результатами державного контролю за додержанням суб'єктами господарювання вимог природоохоронного законодавства.

За змістом пп.2.1.2 і пп.2.1.1 п.2.1 Методики №639 наднормативними викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря вважаються: викиди забруднюючих речовин, які перевищують затверджені граничнодопустимі викиди, установлені дозволом на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ; викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства.

Отже, відповідач, який є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, наділений повноваженнями щодо проведення перевірок дотримання природоохоронного законодавства господарюючими суб'єктами, щодо складання актів перевірок та розрахунку шкоди, заподіяної цими суб'єктами внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в тому числі і в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Тому, встановивши під час перевірки порушення позивачем ст.11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та наявність понаднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів без дозволу на викиди, відповідач правомірно здійснив розрахунок збитків, завданих позивачем державі в результаті таких викидів, користуючись при цьому Методикою №639.

Щодо розміру визначених відповідачем збитків в сумі 137128грн.17коп., нанесених позивачем в результаті наднормативних викидів та порядку їх визначення, то суд враховує, що факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря встановлюється державними інспекторами при проведенні перевірки суб'єктів господарювання інструментально-лабораторними методами контролю та розрахунковими методами (п.2.2 Методики №639).

Пунктом 2.7 розділу 2 зазначеної вище Методики визначені випадки, за наявності яких можуть використовуватися розрахункові методи наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, в т.ч. і п.п.2.7.1 - за умови викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

Суд встановив, що розмір збитків, заподіяних позивачем державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів без дозволу на викиди, визначався відповідачем на підставі п.4.1. Методики №639, якою передбачено, що розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1, 2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини (а.с.25).

Пунктом п.4.1. Методики №639 також встановлена формула 12 для визначення розміру збитків: З = mi х 1,1П х Ai х Кт х Кзi, де З - розмір збитків, грн; mi - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т; 1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т; Ai - безрозмірний показник відносної небезпечності i-тої забруднюючої речовини; Кт - коефіцієнт, що враховує територіальні соціально-екологічні особливості; Кзi - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту i-тою забруднюючою речовиною. Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

За положеннями п.3.6 Методики №639 розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва, режимні карти роботи паливовикористовувального обладнання, питомі викиди (показники емісії), дані державних статистичних спостережень з охорони атмосферного повітря за формою N 2-ТП (повітря)), або згідно з методиками для розрахунків маси викидів забруднюючих речовин за час роботи джерела без дозволу на викиди.

Для визначення маси забруднюючих речовин, що надійшли в атмосферне повітря від стаціонарних джерел виробничих підрозділів підприємства - хлібозаводу та кондитерського цеху - за період з 01.09.2014р. до 28.11.2014р. відповідачем використані матеріали «Звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел ТОВ «Сумська паляниця» окремо по кожному з виробничих підрозділів (табл.2.4 «Характеристика викидів забруднюючих речовин від основних виробництв») та довідка підприємства від 11.11.2015р. №04/556 щодо фактичної кількості виробленої продукції за час роботи технологічного обладнання в режимі наднормативного викиду, окремо по кожному з підрозділів (а.с.142-144).

Зокрема, в таблиці 2.4 наведені узагальнені дані щодо кількості продукції, яка випускається виробничим підрозділом, та дані про кількісний та якісний склад забруднювачів, які надходять до атмосфери під час випуску цієї продукції - перелік забруднюючих речовин та їх кількість (у тонах). У зв'язку з цим, у екологічної інспекції при розрахунку маси забруднюючих речовин, що надійшли в атмосферу наднормативно, була відсутня потреба визначати час роботи окремих видів обладнання за час його роботи в наднормативному режимі.

Отже, визначення маси забруднюючих речовин проведено у даному випадку розрахунковим шляхом. Під час розрахунку порівнювалися дані щодо кількості продукції, яка мала бути вироблена протягом року (разом з цим якісний та кількісний склад викидів, що потрапляє в атмосферне повітря під час випуску продукції), та дані щодо кількості продукції, яка була вироблена за час роботи технологічного обладнання в режимі наднормативного викиду, та в пропорційному відношенні розрахована кількість забруднюючих речовин (маса), що надійшла в атмосферу в період з 01.09.2014р. до 28.11.2014р., що не суперечить вимогам пункту 2.2 Методики.

З приводу посилань позивача на недотримання відповідачем під час здійснення розрахунку збитків п.3.11 Методики, згідно з яким час роботи джерела в режимі наднормативного викиду визначається з моменту виявлення порушення до моменту його усунення, з урахуванням фактично відпрацьованого часу, слід відмітити, що за змістом вказаної норми закону момент виявлення порушення визначається з початку експлуатації обладнання, пов'язаного з викидами забруднюючих речовин в атмосферне повітря, без відповідного дозволу. Відлік фактично відпрацьованого часу роботи джерела у режимі наднормативного викиду визначається від дати закінчення терміну дії дозволу. У разі відсутності дозволу відлік часу роботи джерела у режимі наднормативного викиду визначається від дати, з якої суб'єкт господарювання здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу.

Тобто моментом виявлення порушення слід вважати не день проведення Державною екологічною інспекцією у Сумській області перевірки (06.10.2015р.)? а перший день роботи підприємства без дозволу (01.09.2014р.), а моментом його усунення - день отримання останнього дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря (28.11.2014р.), що узгоджується з позицією Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 30.01.2013р. у справі К/9991/37522/11-с та від 10.12.2015р. у справі К/800/6889/15.

Відтак, розмір збитків повинен обраховуватися з моменту початку експлуатації обладнання без відповідного дозволу до моменту його отримання, оскільки акт перевірки дотримання підприємством вимог природоохоронного законодавства лише фіксує факт порушення ст.11 Закону України «Про атмосферне повітря» за минулий період та з пункту 3.11 Методики вбачається, що в акті визначається момент початку правопорушення, що виявлений перевіркою, а не момент, з якого нараховуються збитки.

Таким чином, збитки позивачем правомірно розраховано на підставі Методики N 639 за період наднормативних викидів з 01.09.2014 року до 28.11.2014 року.

Стосовно посилань позивача на необхідність складення інспекцією двох розрахунків за кожним окремим дозволом, а не одного розрахунку, в якому час роботи з порушеннями значиться з 01.09.2014р. до 28.11.2014 р., суд зазначає, що в цілому порушення тривало до 28.11.2014р. та за одну добу кількість забруднюючих речовин, які потрапили до атмосферного повітря, була мізерною, що не мало істотного впливу на стан навколишнього природного середовища. Крім того, Методикою №639 не передбачено складання окремих розрахунків за фактом отримання кожного дозволу суб'єктом господарювання, що в своїй діяльності допустив наднормативні викиди, та складання розрахунків за окремими джерелами викиду.

Також, з приводу доводів позивача на неможливість використання під час проведення розрахунку збитків постанови Головного державного санітарного лікаря України від 15 квітня 2013 року №9 «Про затвердження значень гігієнічних нормативів хімічних речовин в атмосферному повітрі населених місць» внаслідок не внесення запису про його реєстрацію як нормативно-правового акту до відповідного Єдиного державного реєстру варто зазначити, що вказана постанова була прийнята відповідно до статті 40 Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", якою Головному державному санітарному лікарю України надані повноваження затверджувати регламенти використання небезпечних факторів, гранично допустимі концентрації та орієнтовно безпечні рівні хімічних і біологічних чинників у предметах та виробах, воді, повітрі, ґрунті. Тому використання Списку орієнтовних безпечних рівнів впливу (ОБРВ) хімічних речовин в атмосферному повітрі населених місць посадовими особами Державної екологічної інспекції у Сумській області не свідчить про порушення ними вимог чинного законодавства, що регулює порядок розрахунку збитків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 11,71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно до ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

В процесі судового розгляду справи відповідачем доведено правомірність дій по розрахунку збитків, нанесених позивачем державі від стаціонарних джерел викидів в розмірі 137128грн.17коп., тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумська паляниця" до Державної екологічної інспекції у Сумській області, Старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Державної екологічної інспекції у Сумській області Лубенської М.М. про визнання дій протиправними -відмовити .

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня отримання копії повного тексту постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Осіпова

З оригіналом згідно

Суддя

Повний текст постанови складено та підписано 18.02.2016 року