Справа № 808/8437/15
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2016 року о/об 12 год. 56 хв.Справа № 808/8437/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., за участю секретаря судового засідання Малої Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика-Сервіс» до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

за участю:

представника позивача - Ясир Д.І.

(діє на підставі довіреності б/н від 11.01.2016)

представника відповідача - Дегтяр О.М.

(діє на підставі довіреності № 10386/10/10-017 від 23.07.2015)

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшов адміністративний позов від Товариства з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика-Сервіс» (далі - позивач) до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 січня 2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у грудні 2014 року Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м.Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість, за результатами якої складений акт №37/08-28-15-01/20498700 від 19 грудня 2014 року, згідно якого встановлено порушення ТОВ «Промавтоматика-Сервіс» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження суми, яка підлягала до сплати в бюджет за результатами жовтня 2014р. у сумі 41 553,00грн. На підставі зазначеного акту позивачу виставлено податкове повідомлення рішення №« від 14 січня 2015 року на суму 51 941,00 грн. Позивач не погоджується з таким рішенням податкового органу, оскільки керуючись абз.17 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «Промавтоматика-Сервіс» 18 листопада 2014 року надало декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року разом із заявою зі скаргою на ТОВ «Буд Енерго-Стандарт», Також у межах встановленого Податковим кодексом строку 60 календарних днів позивачем були надані відповідні первинні розрахункові документи на підтвердження проведення вищезазначеної господарської операції. Таким чином з огляду на наявність заяви-скарги із розрахунковими документами, зазначена у акті перевірки сума мала бути визнана та включена до податкового кредиту, а отже на думку позивача підстави для нарахування штрафних санкцій відсутні, так як відсутнє заниження суми податку, що підлягає сплаті до бюджету.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимого підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у письмових запереченнях відповідно до яких зазначив, що граничний термін подання податкової декларації з ПДВ за жовтень 2014 рік настав 22 листопада 2014 року, тобто, платник мав подати копії документів до додатку 8 у паперовому вигляді з дотриманням граничних термінів, а саме, до 22 листопада 2014 року, проте ТОВ «ПРОМАВТОМАТИКА-СЕРВІС» було надано до ДПІ копії документів до додатку 8 лише 22 грудня 2014 року, а відтак документи вважаються поданими несвоєчасно, тому і не були враховані при винесенні акту перевірки від 19 грудня 2014 року № 37/08-28-15-01/20498700.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

Відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 19 січня 2016 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину постанови та оголошено про час виготовлення постанови у повному обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у судовому засіданні здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: комплексу «Камертон».

Вислухавши пояснення позивача та представників відповідача, вивчивши наявні матеріали та фактичні обставини справи, перевіривши їх наявними у справі доказами, суд з'ясував наступне.

Відповідно до Свідоцтва серія А01 №512124 про державну реєстрацію юридичної особи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика-Сервіс» 21 квітня 1993 року зареєстроване, як юридична особа за адресою: 69089, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Алуштинська , буд 37, ідентифікаційний код 20498700.

18 листопада 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика-Сервіс» до податкового органу подано податкову декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року.

Разом з декларацію з податку на додану вартість за жовтень 2014 року позивачем до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області подано Заяву про відмову постачальника видати податкову накладну.

19 грудня 2014 року головним державним ревізором-інспектором відділу контролю за декларуванням податку на додану вартість управління оподаткування юридичних осіб ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ ДФС у Запорізькій області, ОСОБА_1 на підставі пункту 200.10 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, в порядку статті 76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за період: жовтень 2014 року - декларація з ПДВ від 18 листопада 2014 року № та реєстр отриманих та виданих податкових накладних від 18 листопада 2014 року № .

За результатами перевірки складено Акт перевірки №37/08-28-15-01/204398700 від 19 грудня 2014 року «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість».

Перевіркою встановлено порушення ТОВ «ПРОМАВТОМАТИКА-СЕРВІС» пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело заниження суми, яка підлягала до сплати в бюджет за результатами жовтня 2014 року у сумі - 41553 грн.

На підставі Акту перевірки №37/08-28-15-01/204398700 від 19 грудня 2014 року податковим органом стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика-Сервіс» прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13 січня 2015 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість у розмірі 41553,00 грн. та штрафними санкціями 10388,25 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області позивач звернувся до суду з позовом.

Спір між сторонами пов'язується з правовою оцінкою рішення податкового органу, яким позивачу збільшено грошове зобов'язання з податку на додану вартість внаслідок неправомірного формування платником податків податкового кредиту.

Поняття платників податку на додану вартість, об'єктів, бази та ставки оподаткування, переліку неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування, внесення та відшкодування податку на додану вартість регламентується розділом V Податкового кодексу України .

Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1. статті 4 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Однак, це право платника податків обмежується положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, згідно з якими не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної (абзац 2 пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.2 статті 201 Податкового кодексу передбачено, що Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. (пункт 201.6 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац 1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 6 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов'язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов'язань за відповідний звітний період.

Згідно з абз. 9 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту. Таке право зберігається за ним протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг (абз. 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до матеріалів адміністративної справи встановлено, що в податковій декларації за жовтень 2014 року у Додатку № 8 «Заява про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) відповідно до якої позивач заявив про порушення порядку реєстрації податкових накладних з боку свого контрагента платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд Енерго-Стандарт» (податковий номер 55).

Згідно з абзацом 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України надходження такої заяви із скаргою є підставою для проведення документальної позапланової виїзної перевірки зазначеного продавця для з'ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов'язань з податку за такою операцією.

Але, відповідно до матеріалів адміністративної справи 19 грудня 2014 року Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість.

22 грудня 2014 року на адресу Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області позивач супровідним листом до додатку «8» до податкової декларації на додану вартість надав:

- копію податкової накладної №44 від 06 жовтня 2014 року ТОВ «Буд Енерго-Стандарт»;

- копію акту виконаних робіт за жовтень 2014 року ТОВ «Буд Енерго-Стандарт»;

- копію заказ-накладної №1 від 06 жовтня 2014 року на передачу виготовленої кродукції ТОВ «Буд Енерго-Стандарт»;

- копію договору №211 від 17 березня 2014 року з додатками ТОВ «Буд Енерго-Стандарт»;

- копія платіжного доручення №Е1105TVТ60 від 05 листопада 2014 року;

- копію наказу господарського суду Запорізької області про примусове стягнення по справі №908/4090/13 від 17 березня 2014 року.

У висновках Акту перевірки відповідачем зазначено, що ТОВ «ПРОМАВТОМАТИКА-СЕРВІС» було подано заяву про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних) (8Д), а документи до заяви на адресу ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області не надходили.

На підставі зазначеного податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що призвело заниження суми, яка підлягала до сплати в бюджет за результатами жовтня 2014 року у сумі - 41553 грн.

Суд не погоджується з такими діями податкового органу, оскільки абзац 10 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України зберігає право позивача на надання документів (копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв'язку з придбанням таких товарів/послуг або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг) податковому органу протягом 60 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або порушено порядок її заповнення та/або порядок реєстрації в Єдиному реєстрі.

Також, вказаним пунктом Податкового кодексу визначено право позивача на включення сум податку до складу податкового періоду, у зв'язку з поданням заяви про відмову постачальника надати податкову накладну (порушення ним порядку заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Так, оскільки податковим органом проведена саме камеральна перевірка, в 60 календарних днів, які надавались позивачу для подання документів до Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на підтвердження скарги на контрагента, що є порушенням абз. 9 пункту 201.10 статті 201 ПК України, то суд вважає податкове повідомлення-рішення № від 14 січня 2015 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 3 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною 1 статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності дійшов висновку, що відповідачем не доведено законність та обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, докази позивача не спростовані, тому з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7-11, 71, 86, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика-Сервіс» - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 14 січня 2015 року.

Судові витрати у розмірі 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок) стягнути з Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промавтоматика-Сервіс».

Постанова набирає законної сили відповідно до частини 1 статті 254 КАС України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами встановленими статтями 185-186 КАС України.

Суддя Д.В. Татаринов