Справа № 2а-11261/10/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року № 2а-11261/10/1370

о 10 год., 17 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу

за позовомДержавної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова, представник - не прибув
доОСОБА_1, - не прибув, за участі третьої особи, - Львівського відділу реєстраційно - екзаменаційної роботи Державної автомобільної інспекції ГУ МВС у Львівській області, представник - не прибув
простягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекції у Залізничному районі м. Львова звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на ім'я відповідача 25.02.2010 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_2, 2002 року випуску. Відповідач повинен був сплатити податок з власників транспортних засобів до бюджету Залізничного району м. Львова в сумі - 24610,00 грн. за автомобіль марки VOLKSWAGEN та 21480,00 грн. за автомобіль MERCEDES-BENZ. Доказів про зарахування вказаного податку в доход державного бюджету відповідачем не надано, що є підставою його стягнення податковим органом в примусовому порядку.

Представник позивача в судове засідання не прибула, 16.02.2016 року подала до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримала повністю, просила позов задоволити справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не прибув, прибуття повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неприбуття не повідомив, заперечення на позовну заяву не подав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Третя особа прибуття повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причини неприбуття не повідомила, заперечення на позовну заяву не подала, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

Згідно листа управління Державтоінспекції Львівського ВРЕР № 9/2074 від 31.08.2010 року на ім'я ОСОБА_1 25.02.2010 року здійснено першу державну реєстрацію автомобіля марки VOLKSWAGEN, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіль марки MERCEDES-BENZ, державний номерний знак НОМЕР_2, 2002 року випуску.

Згідно Розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час здійснення першої реєстрації транспортних засобів в Україні, сума податку, що підлягає сплаті, становить 46090,00 грн., об'єм двигуна:

- 2461 куб. см., ставка податку 1000 грн. за 100 куб. см., 1000 х 2461 / 100 = 24610,00 грн. (VOLKSWAGEN, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1);

- 2148 куб. см., ставка податку 1000 грн. за 100 куб. см., 1000 х 2148 / 100 = 21480,00 грн. (MERCEDES-BENZ, 2002 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2);

Згідно довідки ДПІ у Залізничному районі м. Львова №30070/9/19-023/1535 від 04.11.2010 року на рахунок ВДК у Залізничному районі «Податок з власників транспортних засобів» надходжень від ОСОБА_1 не було.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» від 11.12.1991 року за № 1963-XII зі змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів», платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього ж Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно ст. 2 цього ж Закону, об'єктами оподаткування є, зокрема, автомобілі вантажні - код 8704.

Згідно ст. 3 цього ж Закону, перша реєстрація в Україні - це реєстрація транспортного засобу в Україні, яка здійснюється уповноваженими державними органами України вперше щодо цього транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 5 цього ж Закону, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні, реєстрацією, перереєстрацією транспортних засобів, а також перед технічним оглядом транспортних засобів щорічно або один раз за два роки, але не пізніше першого півріччя року, в якому провадиться технічний огляд.

Згідно ч. 6 ст. 5 цього ж Закону фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

Згідно ч. 5 ст. 6 цього ж Закону, сума податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що сплачується фізичними особами, обчислюється за ставками, визначеними у статті 3 цього ж Закону. У разі виявлення юридичних чи фізичних осіб, які не сплачували податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вони зобов'язані сплатити податок не більш як за три попередні роки. Перерахування неправильно сплаченого податку допускається не більш як за три попередні роки. Органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов'язані щомісячно повідомляти податкові органи про транспортні засоби, зареєстровані або зняті з реєстрації протягом попереднього місяця, за формою, затвердженою центральним податковим органом України, та їх власників.

Згідно ст. 7 цього ж Закону у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.09.2015 року у касаційному провадженні № К/800/33876/15 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; постанову Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2011 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.03.2014 року у справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказаною ухвалою встановлено: «Задовольняючи позовні вимоги суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідач не виконав свого обов'язку із сплати податку, оскільки, сума податку з власників транспортних засобів, яка мала б бути сплачена ним під час первинної реєстрації транспортного засобу, не зарахована на єдиний казначейський рахунок державного бюджету.

Однак, колегія суддів касаційної інстанції приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій при винесенні рішення не перевірено реєстраційні справи по реєстраціям автомобілів Volkswagen Т4 (державний номерний знак НОМЕР_1. 2000 року випуску) та Mercedes-Benz VITO 108 (державний номерний знак НОМЕР_2, 2002 року випуску).

Крім того, не звернуто увагу на кримінальні справи відносно посадових осіб Львівського МРЕВ ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Також не звернено увагу на окреме провадження, виділене з кримінальної справи №181-0311, відносно посадових осіб «Приватбанку».

Наведена неповнота встановлення обставин зі спору призвела до прийняття попередніми судовими інстанціями рішень, які не відповідають вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, тоді як передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають Вищому адміністративному суду України права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями.

Під час нового розгляду суду слід врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, витребувати та об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права і обов'язки сторін, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та прийняти законне і обґрунтоване рішення.»

Згідно ч. 5 ст. 227 КАС України, висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи.

Згідно витягу з вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 01.07.2013 року стосовно посадової особи Львівського ВРЕР ОСОБА_2 він був визнаний винним у скоєнні злочину при реєстрації транспортних засобів у Львівському ВРЕР в тому числі ОСОБА_1 25 та 27 лютого 2010 року.

Згідно витягу постанови прокуратури Львівської області від 12.11.2012 року про зміну обвинувачення в суді ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 являється потерпілим по кримінальній справі № 181-0318 при реєстрації 25 та 27 лютого 2010 року транспортних засобів.

Постановою прокуратури Львівської області про виділення матеріалів кримінальної справи від 20.02.2012 року стосовно працівників «Приватбанку» та інших невстановлених осіб, які мали відношення до розкрадання коштів платників податків при реєстрації ТЗ у Львівському ВРЕР в період 2008-2010 років, виділено з кримінальної справи № 181-0311, порушеної щодо начальника Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 за фактом зловживання службовим становищем за ознаками злочинів, передбачено ст. 364 ч. 3 КК України в окреме провадження кримінальну справу за фактом шахрайства, вчиненого невстановленими особами великих розмірах, підроблення документів та використання невстановленими особами завідомо пі дроблення документів за ознаками злочинів, передбачених ст. ст. 190 ч. 4, 358 ч. ч. 1,3 КК України, якій присвоєно номер № 181-0062.

Судом не враховуються обґрунтування податкового органу вимог про стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки позивачем з врахуванням вищевказаних висновків ВАС України належними та допустимими доказами не підтверджено обґрунтованість позовних вимог.

Крім цього, згідно ч. 6 ст. 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів» у разі відсутності документів про сплату податку перша реєстрація в Україні транспортних засобів не проводиться.

Таким чином, ніхто не може здійснити державну реєстрацію транспортного засобу без попередньої сплати за нього податку з власників транспортних засобів.

Суд прийшов до висновку про відсутність законних підстав для стягнення з відповідача податку з власників транспортних засобів через не доведення податковим органом беззаперечними, належними та допустимими доказами обставин і підстав виникнення у відповідача податкового зобов'язання.

Вказана позиція суду, повністю узгоджується із позицією ВАС України викладеною в ухвалі від 04.08.2015 року по справі № К/800/5145/15 (реєстр. 48543987

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобов'язані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень.

Таким чином, позовні вимоги Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в сумі 46090,00 грн. не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94 КАС України не застосовується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 21 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (редакцією на момент звернення до суду).

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 22.02.2016 року.

Суддя Гавдик З.В.