Справа № 2-а-7770/11
Суддя: Цвіркун О.С.
Дата ухвалення: 2011-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Рівненський міський суд Рівненської області
__________________________________________________________________________________________
Справа №2а-7770/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2011 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Цвіркун О.С.,

за участю секретаря Власюк О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВДАІ з ОАТ м. Рівне та ATI УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ВДАІ з ОАТ м. Рівне та ATI УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В адміністративному позові просить суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ВК №185334 від 08.08.2011 року, винесену інспектором ДПС Рівненської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 260 грн. скасувати як незаконну, на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП і закрити провадження у справі.

Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, адміністративний позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про дату та час слухання справи повідомлявся завчасно та у встановленому законом порядку. Заяв та клопотань про перенесення розгляду справи а також заперечень проти адміністративного позову не надходило. Суд, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача - субєкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату та час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про неприбуття розгляд справи не відкладається і справу можу бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, всебічно дослідивши докази по справі та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 08 серпня 2011 року інспектором ДПС Рівненської роти ДПС з обслуговування доріг державного значення ОСОБА_2А було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2011 року серії ВК № 185334 та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260 гривень, чим порушив п.3.25 ПДР

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові справи: про накладення адміністративних стягнень, тобто ці справи підлягають розгляду у судах загальної юрисдикції у порядку адміністративного судочинства.

Згідно ч. 5 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову в справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Відповідно до ст. 288 КУпАП Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 08.08.2011 року, о 15 год. 22 хв. на 145 км а/д Городище Рівне - Старокостянтинів, водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_2, керував автомобілем марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та дорожню розмітку 1.1 «Суцільна лінія», яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків.

Аналогічно зміст зазначеного порушення зазначено і в протоколі про адміністративне правопорушення у цій справі. З цього ж протоколу видно, що ОСОБА_1 одразу ж на місці заперечував допущення ним порушення ПДР і не погоджувався з обставинами, зазначеними в протоколі.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність в тому числі за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг

Так, інспектором ДПС були зафіксовані порушення водієм ч.1 ст.122 КУпАП, щодо невиконання позивачем вимог дорожнього знаку 3.25 «Обгін заборонено» та дорожньої розмітки 1.1. «Суцільна лінія», яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення від 08.08.11 року.

Проте, як вбачається зі змісту позовної заяви та пояснень позивача ОСОБА_1 наданих в протоколі про адміністративне правопорушення, водій заперечує здійснення такого маневру як обгін, а стверджує, що здійснив випередження транспортного засобу. У відповідності до ПДР «обгін» - це випередження одного або кількох транспортних засобів, повязаних з виїздом на смугу зустрічного руху (п.1.10 ПДР) , а «випередження» - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі (п.1.10 ПДР). Як стверджує позивач у своєму адміністративному позові, оскільки автомобіль, який він випереджав включивши правий поворот зїжджав на узбіччя, тому у відповідності до Правил дорожнього руху він здійснив випередження перешкоди без виїзду на смугу зустрічного руху.

Відповідно до п. 1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху суцільна лінія - вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в'їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об'їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об'їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи. Ці дані встановлюються проколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами. Так як позивач заперечував свою причетність щодо порушення дорожнього знаку «Обгін заборонено» та дорожньої розмітки «Суцільна лінія» ще на місці події, відповідач ніяким доказом не довів порушення ПДР саме позивачем, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху не доведена.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Протокол про адміністративне правопорушення суд не визнає достовірним доказом вчинення порушення позивачем, оскільки останній відразу ж не погодився з обставинами, що викладені у протоколі і зазначив, що правил дорожнього руху не порушував, а інспектор ДПС жодних інших доказів вчинення гр. ОСОБА_1 порушення не зібрав. Даний протокол не підтверджується жодним іншим доказом, тому, суд не може покладати сумнівний доказ у основу свого рішення.

Тому, виходячи із наведеного принципу покладення обовязку доказування на відповідача, слід констатувати, що відповідач не довів суду правомірність винесеної постанови від 08 серпня 2011 року про накладення штрафу на позивача.

Отже, слід визнати, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена безпідставно і підлягає скасуванню із закриттям справи через відсутність (недоведеність) складу адміністративного правопорушення відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП.

Оскільки, ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.251, 268, 272, 280, 287, 288, 289 КУпАП, ст. 17, 71, 112, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ВДАІ з ОАТ м. Рівне та ATI УДАІ УМВС України в Рівненській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 08 серпня 2011 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 260 грн.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Цвіркун