Справа № 804/14107/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі

суддів: Леонтович К.Г., Калашнікової О.В., Сороки М.О.,

в с т а н о в и л а :

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що винесені митним органом рішення є протиправними, оскільки в рішенні про коригування митної вартості товарів та картці відмови Дніпропетровською митницею не вказано жодної обґрунтованої підстави, відповідно до якої було відмовлено позивачу по оформленню товару за основним методом (за ціною контракту). У зв'язку з не наведенням митним органом доказів того, що подані позивачем документи для митного оформлення товару є недостатніми або такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування відповідачем переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність винесеного митним органом рішення щодо застосування іншого, ніж основний методу визначення митної вартості.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року, відмовлено у позові.

Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями публічне акціонерне товариство „Дніпропетровський металургійний комбінат ім.Ф.Е. Дзержинського” звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої і апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, матеріали касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що відсутні підстави для скасування судових рішень, а касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між „VESUVIUS POLAND SP.Z O.О.” (Польща) (Продавець) та ПАТ „ДМКД” (покупець) укладений зовнішньоекономічний контракт від 28.01.2014 року №14-0156-12 (далі – Контракт) згідно з умовами якого продавець зобов'язався здійснити поставку товару покупцю, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар на умовах, визначених у Додатках до Контракту.

Митна вартість товару була заявлена позивачем шляхом подання декларації митної вартості форми ДМВ-1 за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди першої і апеляційної інстанцій дійшли висновку, що відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару та оформленні картки відмови діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів першої і апеляційної інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до положень статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До документів, які підтверджують митну вартість належить, в тому числі і рахунок-фактура (інвойс).

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов’язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов’язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов’язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України митний орган, у відповідності до Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служба України № 362 від 13.07.2012 року в якості джерела інформації може використовуватися спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України.

Таким чином, наявність у митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості надає їй можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

За таких обставин, саме наявність у митного органу сумніву щодо правильності визначення позивачем митної вартості товарів та відсутність, в наданих документах, відповідних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, на підставі яких можливо було спростувати виниклі сумніви, стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Судами встановлено, що зовнішньоекономічним контрактом від 28.01.2014р. № 14-0156-12 (п.4.1.) передбачено, що Покупець перераховує 50% вартості кожної замовленої партії товару шляхом здійснення авансового платежу згідно відповідного рахунку протягом 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу такого рахунку від Продавця, другі 50 % покупець перераховує протягом 20 банківських днів з дати постачання такої партії товару.

Зазначене також викладено у товаросупровідних рахунках від 28.04.2014р. №131403027, від 23.05.2014р. № 131403680, від 26.05.2014р. № 13140371.

Так, надані ПАТ “ДМКД” копії документів та переклади до них, які не засвідчені у відповідності до вищезазначених положень законодавства.

Згідно умов Контракту та специфікацій №1, №2 до нього - поставка товару здійснюється на умовах DAP Дніпродзержинськ, відповідно до яких складовими ціни товару є всі витрати на поставку товару до зазначеного місця призначення.

Надані листами підприємства заявки на транспортування видані відправником „Vesuvius Poland Sp. г.о.о."(Польща) транспортній компанії „ОLЕХІМ Sp. z.о.о."(Полыца).

Так, за нормами європейського законодавства - статистична вартість повинна включати допоміжні витрати, такі як транспортування та страхування, які відносяться до частини шляху, який при експорті товарів проходив по статистичній території країни експортера, тобто - Польщі.

Надані у підтвердження митної вартості декларації країни відправлення від 28.04.2014р. № 14PL351010Е0028919; від 23.05.2014р. № 14PL351010E0035468, від 26.05.2014р. № 14PL351010Е0035813 у гр.46 містять відомості щодо статистичної вартості імпортованого товару на кордоні ЄС (Польща - Україна).

Експедиторські послуги за рахунком - фактурою від 09.05.2014р. № 54/UA/2014 розраховані згідно з вагою товару відповідно до пакувального листа, наданого при митному оформленні, від 28.04.2014 № 151402940 транспортні витрати від Скавіна до кордону ЄС складають 0,02 EUR/кг.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що розрахована позивачем за відомостями прайс-листа та рахунків на експедиторські послуги, вартість імпортованих товарів не відповідає (зменшена) відомостям щодо статистичної вартості товарів, задекларованої країною експортером.

Крім того, надані рахунки - фактури від 09.05.2014р. №54/UA/2014, від 02.06.2014р. № 68/UA/2014, від 02.06.2014р. № 69/UA/2014, що використані для проведення обчислення, містять відомості лише про вартість послуг з експедиційного обслуговування до кордону ЄС та після (до м.Дніпродзержинськ), та не містять відомостей про витрати на перевезення вантажу, що є складовою митної вартості товару.

Враховуючи викладене Дніпропетровська митниця дійшла до вірного висновку, що позивачем не надані документи для проведення перевірки правильності визначення митної вартості товару з урахуванням відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості з урахуванням характеру зовнішньоекономічного контракту та умов поставки.

З урахуванням вищенаведеного суди першої і апеляційної інстанцій дійшли до вірного висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства „Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” відхилити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 жовтня 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: