Справа № 200/599/15-а(2-а/200/109/15)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 лютого 2016 рокусправа № 200/599/15-а(2-а/200/109/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Білак С.В. Шальєвої В.А.

за участю секретаря судового засідання: Фірсіка Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська

на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2015р. у справі № 200/599/15-а(2-а/200/109/15)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного Фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська

про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2015 року звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, в якому просить зобов'язати відповідача провести перерахунок пенсії, починаючи з 28 листопада 2013 року, з урахуванням стажу та заробітної плати за період його роботи за сумісництвом у ВК «Модуль», за період з січня 1988 року по грудень 1991 року; зобов'язати відповідача сплатити недораховану пенсію з урахуванням перерахунку та індексу інфляції, з 28 листопада 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відмова відповідача у перерахунку є неправомірною, а отже дії відповідача протиправними.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2015 року адміністративний позов задоволено частково, а саме: зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням повного стажу та заробітної плати за 60 місяців, за період часу з червня 1988 року по серпень 1991 року, та сплатити пенсію за період часу, починаючи з 05 липня 2014 року; стягнуто з управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 73 гривні 08 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Управлінням Пенсійного Фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська, подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просить суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

В судовому засіданні позивач проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною. Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 листопада 2013 року звернувся до управління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська із заявою про здійснення перерахунку пенсії з урахуванням стажу його роботи за сумісництвом з червня 1988 року по серпень 1991 року у ВК «Модуль».

Листом від 06 грудня 2013 року № Т-235 відповідачем відмовлено у перерахунку пенсії.

В обґрунтування відмови у перерахунку пенсії відповідач посилався на те, що при аналізі поданих документів, трудовий стаж складає 24 роки 11 місяців 19 днів, що є недостатнім для перерахунку пенсії.

23 грудня 2013 року позивач повторно звернувся із заявою про перерахунок пенсії.

Листом від 17 січня 2014 року за вих. № Т2912-13 відповідач повторно відмовив у здійснення перерахунку, посилаючись на те, що до заяви позивача від 28 листопада 2013 року не були надані документи, що підтверджують роботу позивача за сумісництвом у ВК «Модуль» та не була надана довідка про заробітну плату, яка була б видана у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому, в розрахунок середньомісячного заробітку не були включені суми заробітку, отримані за роботу за сумісництвом у період часу з 1988 по 1991 роки.

Також, листами від 18 березня 2014 року та 12 листопада 2014 року відповідач підтвердив наявність у позивача страхового стажу 25 років 1 день, однак для здійснення перерахунку пенсії позивачем була надана довідка про заробітну плату, яка не відповідає вимогам нормативного акту - Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, в зв'язку із чим неможливо її врахувати для перерахунку пенсії.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з 05 липня 2014 року, тобто у межах шестимісячного строку на звернення до суду з позовом, встановленому ч. 2 ст. 99 КАС України, з урахуванням стажу та заробітної плати за період його роботи за сумісництвом у ВК «Модуль», за період з червня 1988 року по серпень 1991 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції, погоджується з таким висновком, зважаючи на наступне.

Згідно з ст. 56 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Відповідно п. 27 постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", до заяви про перерахунок пенсії у звязку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у звязку зі зміною кількості членів сімї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Як вбачається із трудової книжки ОСОБА_1, у період часу з 15 червня 1988 року по 21 серпня 1991 року працював художником-оформлювачем за сумісництвом у ВК «Модуль».

На підтвердження факту роботи у ВК «Модуль» позивачем надано копії первинних документів, копії розрахункових відомостей №№ 1-7, 1-12, 1-12, 1-8, 1-7 від 01 вересня 1991 року про нарахування заробітної плати ОСОБА_1, які видані уповноваженою особою ВК «Модуль».

На підставі вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відмова відповідача у перерахунку пенсії є безпідставною та такою, що порушує його права, свободи та інтереси, оскільки, підстав для того, щоб вважати розрахункові відомості №№ 1-7, 1-12, 1-12, 1-8, 1-7 від 01 вересня 1991 року про нарахування заробітної плати ОСОБА_1, немає.

Окрім того, факт роботи позивача у спірний період у ВК «Модуль» підтверджується відповідним записом у його трудовій книжці.

Всі доводи відповідача не підтверджені жодними доказами, хоча за вимогами частини 2 статті 71 КАС України саме відповідач як суб'єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачу на підставі наданих ним документів про заробітну плату.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно, повно встановив обставини справи та по суті вірно її вирішив, але припустив порушення норм матеріального права, що є підставою для зміни рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 201 КАС України, підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є: 1) правильне по суті вирішення справи чи питання, але з помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права; 2) вирішення не всіх позовних вимог або питань.

З огляду на це, судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська задовольнити частково, а постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2015 року змінити.

Керуючись ст. ст. 161, 195, 198, 201, 207 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська задовольнити частково.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2015р. у справі № 200/599/15-а(2-а/200/109/15) - змінити.

Абзац 4 викласти в наступній редакції: стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 73 гривні 08 копійок.

В іншій частині постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.11.2015р. у справі № 200/599/15-а(2-а/200/109/15) - залишити без змін.

Стягнути на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України ( Отримувач: УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, рахунок отримувача: 1004; КБКД 22030001; Код з ЄРДПОУ: 37989274; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області м. Дніпропетровська; Код банку отримувача (МФО): 805012 ) з бюджетних асигнувань Управління Пенсійного Фонду України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська несплаченого судового збору у розмірі 80 грн.(вісімдесят гривень) 39 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 23.02.2016 року.

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: С.В. Білак

Суддя: В.А. Шальєва