Справа № 2-а-330/10
Суддя: Гордійко Ю. Г.
Дата ухвалення: 2010-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-330/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2010 р. м.Чернігів

Новозаводський районний суд м. Чернігова у складі: головуючого - судці Гордійка Ю.Г., при секретарі Вашиліній Т.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі міста Чернігова про визнання дій неправомірними (незаконними), зобов'язання вчинити перерахунок та забезпечити виплати,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2010 р. ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій неправомірними (незаконними), зобов'язання вчинити перерахунок та забезпечити виплати (а.с.3-4). Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що має статус «дитини війни» та відповідно до ст.б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. повинна виплачуватись щомісячна соціальна державна допомога у розмірі ЗО % мінімальної пенсії за віком. Вказує, що державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені чи скасовані іншими нормативно-правовими актами. Посилається, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складає: з 01 січня - 350 грн., з 01 квітня - 359 грн., з 01 жовтня - Збб грн., Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня - 380 грн., з 01 квітня - 406 грн., з 01 жовтня - 411 грн., Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з -01 січня 470 грн., з 01 квітня - 431 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн. Статтею 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» установлено у 2009 р. прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року. Законом України «Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати» від 20.10.2009 р. встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 01.11.2009 р. - 573 грн. з 01.01.2010 р. - 695 грн. Зазначає, що рішеннями Конституційного Суду України № б-рп/2007 та від 09.07.2007 року та №10-рп/2008 від 22.05.2008 року визнано такими, що не відповідають Конституції України норми Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» і Закону України «Про Державний бюджет на 2035 рік», якими обмежуються виплати «дітям війни». Просить визнати бездіяльність відповідача протиправною; зобов'язати відповідача здійснити нарахування їй підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 01.01.2006 р. по 31.01.2010 р. та виплатити нараховану суму.

Представник відповідача надав письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що згідно п. 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» зупинено. Відповідно до ст. 110 Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 ст. Закону України «Про соціальний захист дітей війни», запроваджуються з 01.01.2006 р., у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Законом України «Про внесення змін до Закону України Про Державшій бюджет України на 2006 рік» п. 17 ст. 77 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік» виключено, а ст. 110 цього Закону встановлено, що пільги дітям війни, передбачені абзацом 7 ст. 5 Закону України «Про соціальний захист дітей війни запроваджуються з 01.01.2006 p., а ст. 6-у 2006 р. поетапно, за результатами виконання бюджету у першому півріччі, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за погодженням з ОСОБА_2 України з питань бюджету. Законом України «Про Державний бюджет на 2007 рік» було припинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону України «Про соціальний та правовий захист дітей війни». Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України положення п. 12 ст. 71 та ст. 111 Закону України «Про Державнийбюджет України на 2007 рік», але відповідних змін до нормативно правових актів не прийнято. Посилається, що в 2008 та в 2009 роках підвищення до пенсії виплачувалось в розмірах, встановлених Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік» і постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 p.. Зазначив, що позивачем пропущений встановлений п. 1 ст. 100 КАС України річний строк звернення до суду, в зв' язку з чим наполягає на відмові в задоволенні частини позовних вимог, за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Правовий статус дітей війни, основи їх соціального захисту встановлюються Законом України «Про соціальний захист дітей війни» № 2195-ІУ від 18.11.2004 р. (зі змінами та доповненнями). ОСОБА_3 гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і соціальної підтримки.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється дитиною війни, що підтверджується пенсійним посвідченням (а.с.5).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачуються замість пенсії підвищуються на ЗО відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та з інших випадках, передбачених законом. Таким чином, щомісячна доплата до пенсії для дітей війни є формою соціального забезпечення громадян, які відповідно до спеціального закону, є дітьми війни. Тобто, фактично ця щомісячна надбавка є формою реалізації конституційного права громадян, які є дітьми війни, на соціальний захист.

Статтею 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі мінімального споживчого бюджету і підвищується у зв'язку із збільшенням величини вартості мінімального споживчого бюджету чи межі малозабезпеченості.

Дію ст. б Закону № 2195-ІУ було зупинено на 2007 р. відповідно до п. 12 ст. 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» від 19.12.2006 р. з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим законом, зупинено на 2007 р. дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст.111 цього Закону, відповідно якої у 2007 р. підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії, відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") , у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 р. було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), такі положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» , як п. 12 ст. 71, яким зупинено на 2007 рік дію статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням статті 111 цього закону.

Згідно п. 41 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2008 р. текст ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни» викладено у новій редакції, відповідно до якої дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Відповідно до п. 2 Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пунктів 36-100 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2008 р.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів при розгляді ними позовів у зв'язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнанні неконституційними. Відповідне рішення Конституційного Суду України є обов'язковим для виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Згідно ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 19, ч. З ст. 22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. При цьому при прийняті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Положення статей, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цих рішень - тобто з 09.07.2007 р. та з 22.05.2008 р.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на підвищення пенсії як дитині війни у розмірі, визначеному ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», за 2007 рік - з 09.07.2007 р. по 31.12.2007 р., за 2008 рік - з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 p..

Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не вносились зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно частини 2 ст. 99 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Про розмір пенсії та отримуваної щомісячної соціальної державної допомоги позивачу було відомо, оскільки отримувала пенсію щомісячно, однак до суду за захистом прав вона звернулась лише в 12.01.2010 p., пропустивши річний строк, передбачений ст. 99 КАС України. Позивач в своєму адміністративному позові не заявляє клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду і не надає жодного доказу на підтвердження причин поважності пропуску зазначеного строку. Таким чином, суд вважає, що відсутні поважні причини пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін. В своїх письмових запереченнях представник відповідача наполягав на відмові у задоволені адміністративного позову в частині позовних вимог, за період, який передує річному строку звернення з адміністративним позовом з зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до адміністративного суду.

Беручи до уваги, що відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, а позивач в адміністративному позові цей строк поновити не просить, поважних причин пропуску строку не зазначає, суд вважає за необхідне в частині вимог позивача з 01.01.2006 р. по 11.01.2009 р. відмовити в зв'язку з пропущенням строку звернення до суду.

Судом встановлено, що підвищення до пенсії в 2009 р. виплачувалося в розмірах, встановлених тим же Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідні положення якого визнані неконституційними та Постанови КМУ «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 р. № 530. Законом України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» не вносились зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено їх права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, необхідною умовою для звернення особи до суду з адміністративним позовом є обов'язкова наявність порушення прав, свобод чи інтересів цієї особи у сфері публічно-правових відносин. Якщо за

результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у адміністративного суду немає правових підстав для задоволення позову. При цьому суд зазначає, що оскільки правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених прав, свобод чи інтересів, то право на позов у особи виникає лише після порушення відповідачем її права, тобто захисту підлягає порушене право, а не те, яке може бути порушене в майбутньому і щодо якого невідомо, буде воно порушено чи ні.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги пріоритетність законів над підзаконними актами, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на підвищення пенсії як дитині війни у розмірі, встановленому ст. . 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 12.01.2009 р. по 29.01.2010 р. (день постановлення рішення суду).

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду доказів та не доведено правомірності свого рішення щодо не нарахування та невиплати позивачу доплати до пенсії відповідно до Закону України „Про соціальний захист дітей війни".

Здійснення перерахунку пенсії тягне за собою доплату невиплачених коштів, а заборгованість виникає з нарахованих, але не виплачених сум, чого відповідачем не проводилось.

Враховуючи викладене, адміністративний позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова підлягає задоволенню частково - необхідно: визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова неправомірними (незаконними); зобов'язати відповідача вчинити перерахунок підвищення до пенсії позивача за період з 12.01.2009 року по 29.01.2010 року (день постановлення рішення суду) відповідно до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни»; в задоволенні решти позовних вимог відмовити; відповідно до ст. 94 КАС України стягнути з Державного бюджету України на користь позивача в зв'язку з частковим задоволенням позову половину здійснених нею судових витрат - в розмірі 1,70 грн.(3,40:2).

На підставі викладеного, керуючись п. 10 ч. 1 ст. З, ст.ст. 94, 99-100, 122, 158-163, 167 КАС України, Законом України «Про соціальний захист дітей війни» від 18.11.2004 р. -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова про визнання дій неправомірними (незаконними), зобов'язання вчинити перерахунок та забезпечити виплати - задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова неправомірними (незаконними).

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Новозаводському районі м. Чернігова вчинити перерахунок підвищення до пенсії ОСОБА_1 за період з 12.01.2009 року по 29.01.2010 року відповідно до ст. б Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 грн. 70 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова, заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти .днів з дня складання постанови у повному обсязі, апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів ;після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: Ю.Г.Гордійко