Справа № 495/9344/15-а
Суддя: Заверюха В. О.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 495/9344/15-а
Ухвала

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

18 лютого 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, у складі:

судді Заверюхи В.О.,

при секретарі Червинській І.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3, представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгород-Дністровському справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- визнати недійним та скасувати рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 27.11.2015 року №21-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для ведення особистого селянського господарства», в частині, щодо затвердження ОСОБА_3 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2797 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №:03:001:0031 в с. Попаздра, вул. Середня, 14, землі сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту та в частині передачі безоплатно у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,2797 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий №:03:001:0031 в с. Попаздра, вул. Середня, 14, землі сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2015 року провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні позивач підтримав свій адміністративний позов, проси його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні, позов не визнав просив у його задоволенні відмовити.

Третя особа та її представник заявили клопотання про закриття провадження у справі, посилаючись на те, що даний спір має розглядатися в прядку цивільного судочинства, адже у даному випадку порушений спір про право. Крім того третя особа просила скасувати заходи забезпечення даного адміністративного позову, у звязку з необхідністю його закриття.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у даній адміністративній справі підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 27.11.2015 року №21-VII «Про затвердження технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) для ведення особистого селянського господарства»: 1. затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) ОСОБА_3, загальною площею 0,5297 га. з них: площею 0,2500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:001:0030 в с. Попаздра, вул. Середня, 14, землі житлової та громадської забудови в межах населеного пункту; площею 0,2797 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0031 в с. Попаздра, вул. Середня, 14, землі сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту. 2. Передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_3 земельні ділянки площею 0,2500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :03:001:0030 в с. Попаздра, вул. Середня, 14, землі житлової та громадської забудови в межах населеного пункту; площею 0,2797 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :03:001:0031 в с. Попаздра, вул. Середня, 14, землі сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту. (а.с.7)

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, 02.07.2009 року, між ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_1 було укладено, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, відповідно до якого, позивач придбав земельну ділянку площею, 0,280 га. в тому числі під ріллею 0,280 га., що належала продавцю, на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Попаздра, вул. Середня, 14, кадастровий номер :03:001:0031. (а.с.5)

Отже оскаржуваним рішенням Приморської сільської ради, третій особі ОСОБА_3, було передано безкоштовно у власність земельну ділянку, (кадастровий номер :03:001:0031), яку придбав позивач, на підставі, нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

Далі, як встановлено в судовому засіданні, третя особа ОСОБА_3 зверталася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом про визнання вказаного вище договору купівлі-продажу недійсним. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.07.2013 року позов ОСОБА_3 було задоволено, а ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13.11.2013 року зазначене рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду скасовано, а у задоволенні позову відмовлено. (а.с. 8-13)

Крім того в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що оскаржуване рішення Приморською сільською радою було прийнято, у звязку з тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, яке набрало чинності, було визнано недійсним та скасовано державний акт про право власності на земельну ділянку (кадастровий номер:03:001:0031) , що належала ОСОБА_5, яка в свою чергу продала її позивачу. Відповідно до положень ст. 244-2 КАС України висновок щодо застосування норм права, викладений у рішеннях Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

В своїй постанові від 24.02.2015р. у справі №21-34а15 (копія якої міститься в матеріалах справи) Верховний суд України зазначив, що колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що у разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Крім того Пленум Верховного Суду України в п. 7 постанови від 16.04.2004 р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснив, що судам слід мати на увазі, що спори, повязані із земельними відносинами, розглядаються в позовному провадженні. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК).

Також Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови №3 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснив, що захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування. Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства. Це стосується, наприклад, позовів про визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо видання дозволу на виготовлення (розроблення) проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи невирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею (статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та інші), крім спорів, передбачених частиною першою статті 16 Закону України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI «Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності», про цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства (статті 210, 211 ЗК), про повернення самовільно зайнятих земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з вимогами частини 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів.

Зокрема, пунктом 1 частини першої статті 17 КАС України визначено, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Основними критеріями розмежування справ підсудних адміністративним судам та судам загальної юрисдикції є суб'єктний склад та предмет спірних правовідносин.

Тобто, обов'язковим учасником публічно-правового спору має бути суб'єкт владних повноважень, а предметом судового розгляду у адміністративному провадженні - публічно-правовий спір.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є питання повязані з порушенням права власності позивача на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, яка в свою чергу оскаржуваним рішенням передана безоплатно у власність третій особі ОСОБА_6

Таким чином системний аналіз зазначеного дає підстави вважати, що спір у даній справі зводиться до захисту права на землю, а отже підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства, що, в свою чергу, виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства.

Згідно частини першої статті 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Крім цього третя особа просила, у зв'язку із закриттям провадження у справі, скасувати і заходи забезпечення цього адміністративного позову, які були вжиті судом, відповідно до ухвали від 23.12.2015 року за заявою позивача.

Суд вважає, що у цій частині клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з того, що відповідно до положень ст. 118 КАС України, вказане питання можливо буде вирішити, після набрання чинності цією ухвалою, адже у іншому випадку скасування заходів забезпечення позову може призвести до порушення права позивача, що є недопустимим.

Керуючись ст.ст. 118, п.1 ч.1 ст. 157 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області закрити.

Розяснити позивачу його право звернутися до суду з аналогічними вимогами в порядку цивільного судочинства.

У задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_3, щодо скасування заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: