Справа № 2а-138/09
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 876/58/16

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24 липня 2009 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області про зобов»язання нарахувати та виплатити допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку,-

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2009 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області (далі - УПСЗН Деражнянської РДА), в якому просила визнати неправомірними дії відповідача; стягнути з відповідача різницю недоплаченої допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за січень - грудень 2008 року та січень - травень 2009 року в сумі 7 085,87 грн. та зобов»язати відповідача в подальшому виплачувати допомогу на дитину в повному обсязі, як передбачено ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликалася на те, що відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» вона мала право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно зі ст. 15 цього Закону зазначена допомога повинна була надаватись у розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, однак виплачувалась не в повному розмірі.

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24 липня 2009 року адміністративний позов задоволено частково; стягнуто з УПСЗН Деражнянської РДА державну допомогу сім»ям з дітьми на користь позивача за період з 22.05.2008 р. по 31.12.2008 р. в розмірі 4002,00 грн.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, УПСЗН Деражнянської РДА подано апеляційну скаргу на неї, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачу допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачувалась відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», з врахуванням постанови КМ України № 1751 від 27.12.2001 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім»ям з дітьми». Крім того, відповідач зазначає, що виключно Законом про Державний бюджет України визначаються видатки на загальносуспільні потреби, їх розмір та цільове спрямування.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у зв»язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до довідки УПСЗН Деражнянської РДА від 02.06.2009 року №855/01-22 позивачу нарахована та виплачена допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за період з січня 2008 року по травень 2009 року (а.с. 5, зворот).

З копій трудової книжки позивача видно, що на момент призначення виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з січня 2008 року по травень 2009 року позивач не перебувала у трудових відносинах з підприємством, не була застрахованою, тобто до неї застосовувались норми ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми»

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами визначаються, зокрема, основи соціального захисту, а статтею 75 Конституції встановлено, що єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України. Конституція не надавала права парламенту делегувати свої повноваження іншим державним органам, а останнім - своїми нормативно-правовими актами змінювати положення законів.

Статтею 62 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» визначається прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі: з 01 січня - 434 гривні; з 01 квітня - 463 гривні; з 01 жовтня - 470 гривень. За змістом ст. 14 цього ж Закону, допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку виплачується щомісяця з дня призначення такої допомоги по день досягнення дитиною трирічного віку включно.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми», допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років. Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається на кожну дитину, незалежно від кількості народжених (усиновлених, взятих під опіку) дітей у сім»ї, по догляду за якими надається допомога.

Що стосується виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за 2008-2009 роки, колегія суддів зазначає, що п. 23 розділу ІІ цього ж Закону «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким було внесено зміни до Закону України «Про допомогу сім»ям з дітьми», на предмет конституційності не розглядався, у встановленому порядку неконституційними не визнавався та своєї чинності у 2008,2009 роках не втрачав.

Згідно ст. 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року № 107-6 (далі Закон № 107-6) затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 01 січня-526 грн., з 01 квітня - 538 грн., з 01 липня - 540 грн., а згідно пункту 23 цього Закону, підпункт 8 пункту 8 з розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» викладено у такій редакції: «Допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між: з 01 січня 2008 року - 50%, з 01 січня 2009 року - 75%, з 01 січня 2010 року - 100% прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців.

Саме тому у 2008-2009 роках допомога нараховувалась та виплачувалась відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім»ям з дітьми» та положень Закону України «Про загальнообов»язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання які спричинили втрату працездатності» № 1105-14 від 28.12.2007 року, яким визначено, що допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається у розмірі, що дорівнює різниці між прожитковим мінімумом, встановленим для працездатних осіб, та середньомісячним сукупним доходом сім»ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців, але не менше 130 грн., і дане положення Рішенням Конституційного Суду України № 10-рп/2008 року не було визнано неконституційним.

Таким чином, з наведених підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору помилково встановив фактичні обставини справи та надав їм не належну правову оцінку через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Деражнянської районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити, постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 24 липня 2009 року у справі №2а-138/09 - скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя : Л.Я. Гудим

Судді: О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст постанови виготовлено та підписано 25.02.2016 року.