Справа № 823/56/16
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/56/16 Головуючий у 1-й інстанції: Мишенко В.В. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

23 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Черкаського окружного адміністративного суду про визнання протиправною відмови суду щодо вступу до участі у справі третьої особи, визнання незаконним факту розгляду справи,-

в с т а н о в и в:

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаського окружного адміністративного суду про визнання протиправною відмови суду щодо вступу до участі у справі третьої особи, визнання незаконним факту розгляду справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення, дії і бездіяльність посадових осіб суду, які шляхом неналежної організації руху справи поза межами судового засідання створюють перешкоди щодо реалізації процесуальних прав особам, які беруть участь у справі, можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.195 КАС України в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив визнати відмови суду щодо вступу його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача та за довіреністю протиправними, визнати факт розгляду справи №823/1342/15 без наявності позовної заяви, предмету позову, документа про судовий збір незаконним, а саме злочином проти правосуддя.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, дійшов висновку, що розгляд судом позовних вимог, предметом яких є оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи, нормами КАС України чи іншими законами України не передбачено, у зв'язку з чим наявні підстави для застосування п.1 ч.1 ст.109 КАС України.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Частинами 1, 2 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.3 КАС України у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні, зокрема:

справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень;

суд - суддя адміністративного суду, який розглядає і вирішує адміністративну справу одноособово, колегія суддів адміністративного суду;

суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

Відповідно до ч.3 ст.50 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З аналізу вказаних вище норм вбачається, що в порядку адміністративного судочинства розглядаються справи за позовами до суб'єктів владних повноважень щодо оскарження їх рішень, дій, бездіяльності саме у сфері управлінської діяльності, при здійсненні ними владних управлінських функцій.

В силу вимог ст.13 КАС України особам, які беруть участь у справі, а також особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами ст.185 КАС України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанови суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду повністю або частково у випадках, встановлених цим Кодексом. Заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Таким чином, КАС України забезпечено право, як осіб, які беруть участь у справі, так і осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки, на апеляційний та касаційний перегляд рішення адміністративного суду, при цьому, ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від постанови суду у випадках, встановлених КАС України, а заперечення на інші ухвали можуть бути викладені в апеляційній скарзі на постанову суду першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.126, 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється.

Суд є органом, що вирішує спори за позовами осіб на підставі чинного законодавства. Рішення суду оскаржується в порядку, визначеному ст.129 Конституції і законодавством про судочинство. Оскарження дій або бездіяльності судів під час здійснення правосуддя шляхом звернення до іншого суду першої інстанції є порушенням конституційного принципу їх незалежності.

Пунктом 4.2 рішення Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23 травня 2001 року (справа за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абз.3, 4, 5 ст.248-3 ЦПК України та за конституційними зверненнями громадян щодо офіційного тлумачення положення абз.4 ст.248-3 ЦПК України (справа щодо конституційності ст.248-3 ЦПК України) визначено, що відповідно ч.1 ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійсненні правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону (ч.1 ст.129 Конституції України). Виключно законами України визначаються судоустрій і судочинство. Порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судовий розгляд справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» №6 від 12 червня 2009 року визначено, що у розумінні положень ч.1 ст.2, п.1, п.7, п.9 ст.3, ст.17, ч.3 ст.50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

Крім того, у п.10 постанови Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченими процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Зі змісту наведених положень чинного законодавства України вбачається, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть бути оскаржені у встановленому законом апеляційному та касаційному порядку, що передбачено процесуальним законом, а не шляхом їх оскарження до суду першої інстанції, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

У зв'язку із викладеним, розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), законами України не передбачено.

У своїй апеляційній скарзі позивач посилається на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2014 року у справі №К/800/3275/14, в якій викладені висновки суду касаційної інстанції, що рішення, дії і бездіяльність посадових осіб суду, які шляхом неналежної організації руху справи поза межами судового засідання створюють перешкоди щодо реалізації процесуальних прав особам, які беруть участь у справі, можуть бути оскаржені до суду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не бере до уваги зазначене посилання апелянта, оскільки висновки Вищого адміністративного суду України у вказаній ухвалі стосуються оскарження саме управлінських дій судді, як посадової особи, що безпосередньо не пов'язані із здійсненням правосуддя, та які перешкоджають реалізації процесуальних прав поза межами судового процесу. Натомість, позивачем заявлені позовні вимоги щодо неправомірних, на його думку, відмов суду щодо вступу його в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача та за довіреністю, а також неправомірних дій щодо розгляду справи №823/1342/15 без наявності позовної заяви, предмету позову, документа про судовий збір, тобто фактично оскаржуються процесуальні дії суду під час розгляду адміністративної справи та здійснення правосуддя.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав передбачених п.1 ч.1 ст.109 КАС України для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Черкаського окружного адміністративного суду про визнання протиправною відмови суду щодо вступу до участі у справі третьої особи, визнання незаконним факту розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 25 лютого 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.