Справа № 808/9542/14
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2016 рокусправа № 808/9542/14 (ДО/808/1337/14)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Чабаненко С.В.

суддів: Іванова С.М. Шлай А.В.

за участю секретаря судового засідання: Горшкова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України , Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області , Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області про скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді та стягнення суми грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, Головного управління МВС України в Донецькій області та Краматорського МВ ГУМВС України в Донецькій області, в якому просив: скасувати накази МВС України №865 від 07.08.2014 та №1680о/с від 27.08.2014; поновити ОСОБА_1 на займаній посаді; стягнути з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, а також за відпрацьований час, за який розрахунок із позивачем проведений не в повному обсязі.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Стягнуто з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) грошове забезпечення за фактично відпрацьований час, з 28.08.2014 по 17.11.2014, включно, у розмірі 9707,16 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що Міністерством внутрішніх справ України неправомірно прийнято накази №865 від 07.08.2014 та №1680 о/с від 27.08.2014, в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності та в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ, оскільки позивачем не вичинялось будь-яких дій, які суперечать вимогам чинного законодавства та порушують присягу співробітника органів внутрішніх справ. Крім того, зазначає, що позивача не було ознайомлено з оскаржуваними наказами та він фактично продовжував виконувати посадові обов'язки до 17.11.2014 року.

Справа розглянута в режимі відео конференції відповідно до приписів ст. 122-1 КАС України.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржену постанову, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та допитавши свідків дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, майор міліції ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 01.02.1998 року.

Наказом №865 від 07.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Дружківського МВ, Краматорського МВ, УБОЗ, УКР, УДАІ ГУМВС України в Донецькій області", за скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, порушення статті 65 Конституції України, ч.3 ст.3, ч.1 ст.5 Закону України "Про міліцію" та Присяги працівника органів внутрішніх справ України, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1991 року №382, керуючись ст.ст.2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, майора міліції ОСОБА_1, старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області, звільнено з органів внутрішніх справ України за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Наказом №1680 о/с від 27.08.2014 "По особовому складу", відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (із постановленням на військовий облік) за п.66 (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу).

Правомірність та обґрунтованість звільнення позивача зі служби на підставі п.66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу), є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду судового рішення суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності відповідачами правомірності оскаржених наказів, а відповідно і доведеності правомірності підстав звільнення позивача, з огляду на наступне.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

З тексту присяги працівника внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 №382, вбачається, що кожний працівник органів внутрішніх справ України, який склав таку присягу, вступаючи на службу до органів внутрішніх справ України: поклявся завжди залишатися відданим народові України, суворо дотримуватися її Конституції та чинного законодавства, бути гуманним, чесним, сумлінним і дисциплінованим працівником, зберігати державну і службову таємницю; присягнув з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов'язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та підвищувати рівень культури, всіляко сприяти зміцненню авторитету органів внутрішніх справ, поклявся мужньо і рішуче, не шкодуючи своїх сил і життя, боротися із злочинністю, захищати від протиправних посягань життя, здоров'я, права й свободи громадян, державний устрій і громадський порядок.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, визначено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ.

Таким чином, вчинення працівником органів внутрішніх справ вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу, є підставою для звільнення такого працівника з органів внутрішніх справ.

Разом з тим, наявність такого вчинку повинна бути доведена певними доказами, при цьому, обов'язок доведення такого факту відповідно до приписів ч.2 ст. 71 КАС в даному випадку покладається на орган внутрішніх справ, яким прийнято рішення про звільнення працівника з зазначених підстав.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідачів посилалась на висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУМВС України в Донецькій області та УМВС України від 07.08.2014 року, який складений за результатами розгляду матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу МВС України від 07.08.2014 р. № 793, відповідно до вимог пункту 2.6 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 12.03.2013 №230, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2013 за № 541/23073.

У висновку службового розслідування зазначено, що «ОСОБА_1 співробітничав з сепаратистами, надавав їм службову інформацію».

Колегія суддів дослідивши матеріали справи зазначає, що судом першої інстанції в ході судового розгляду справи, всупереч вимогам ст. 69 КАС України не надано оцінки обставинам, що мають значення для правильного вирішення справи, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження фактів вчинення позивачем будь-якого правопорушення на які відповідачі посилають в своїх запереченнях.

Зокрема, відповідачем до матеріалів справи не надано доказів співпраці ОСОБА_1 з сепаратистами, окрім того матеріали справи не містять висновку службового розслідування.

Задля усунення неповноти судового рішення, колегією суддів в судовому засіданні 02.12.2015 року були допитані інспектор чергової частини Краматорського міського відділу ГУ МВС України в Донецькій області ОСОБА_2, заступник начальника штабу Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області ОСОБА_3, дільничний інспектор Краматорського МВ ГУ МВС України у Донецькій області ОСОБА_4, начальник СБНОН Краматорського МВ ГУМВС ОСОБА_5 Зазначені свідки спростували доводи відповідача, наведені в запереченнях до позову стосовно співпраці ОСОБА_1 з сепаратистами. Окрім того, свідки зазначили, що у них взагалі не відбиралися пояснення уповноваженими особами МВС України під час проведення перевірки в Краматорському МВ, в тому числі відносно ОСОБА_1

З метою повного та всебічного розгляду справи ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.12.2015 року було постановлено витребувати з Міністерства внутрішніх справ України належним чином завірену копію матеріалів службового розслідування, яке проводилось МВС України на підставі наказу МВС України від 07.08.2014р. № 793, відносно старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського МВ ГУ МВС України в донецькій області майора міліції ОСОБА_1 Копію зазначеною ухвали разом з супровідним листом шляхом поштового повідомлення направлено на адресу МВС України двічі та вручено уповноваженим представникам 11.12.2015 року та 25.11.2015 року. Окрім того, копія ухвали надсилалась також засобами телефонного зв'язку, а саме факсом за номером , зазначеним на офіційному сайті МВС України. Проте, станом на 27.01.2016 року зазначену ухвалу Міністерством внутрішніх справи не виконано без зазначення поважних причин, а отже оскільки відповідачем без поважних причин не надано доказів на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, колегією суддів вирішено справу на основі наявних доказів, згідно ч.6 ст. 71 КАС України.

Наявними в матеріалах справи доказами спростовуються викладені у постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року доводи щодо вчинення позивачем правопорушення, наведеного у висновках службового розслідування, а відтак висновок щодо наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є безпідставними.

Пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 № 114, визначено, що особи рядового і начальницького складу, які скоїли вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, звільняються з органів внутрішніх справ. При цьому звільнення проводиться з урахуванням вимог пункту 62 цього Положення.

При цьому пунктом 70 зазначеного Положення визначено, що звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться:

до полковника міліції, полковника внутрішньої служби включно - начальниками головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, м Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ;

осіб вищого начальницького складу - відповідно до законодавства.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV, визначено, що міністрові внутрішніх справ України належить право накладати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, на всіх осіб рядового і начальницького складу.

Інші начальники накладають дисциплінарні стягнення в межах прав, наданих їм міністром внутрішніх справ України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачами не доведено та не надано суду доказів, що позивачем вчинені будь-які вчинки, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, не підтверджені жодними доказами висновки службового розслідування, не надані докази порушення відносно позивача кримінального справи.

Враховуючи викладені вище факти, суд дійшов висновку про протиправність наказів Міністерства внутрішніх справ України №865 від 07.08.2014 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Дружківського МВ, Краматорського МВ, УБОЗ, УКР, УДАІ ГУМВС України в Донецькій області" в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ України та №1680о/с від 27.08.2014 "По особовому складу" в частині звільнення позивача з органів внутрішніх справ.

Стосовно вимог позивача про стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу з моменту звільнення по день поновлення на посаді, колегія суддів вважає, що такі вимоги належать частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ - у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов'язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Положення затверджене Постановою Кабінету Міністрів Української PCP від 29 липня 1991 року №114, та є чинним на час розгляду справи.

При прийнятті рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу повинен обчислятися відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, яка затверджена Наказом МВС від 31.12.2007 року №499 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 року за №205/14896. Відповідно до п. 3.5.2. Інструкції особам рядового і начальницького складу, звільненим з органів внутрішніх справ, а потім поновленим на службі у зв'язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачується за посадою, з якої вони були звільнені, але не більше як за один рік.

Відповідно довідки про грошове забезпечення ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за період з червня 2014 року по липень 2014 року склало 3610,22 грн..

Час вимушеного прогулу з дня звільнення, тобто з 28.08.2014 року, по час поновлення на посаді - 27.01.2016 року, складає більше 15 місяців, а тому грошове забезпечення повинно бути виплачено не більше як за один рік, що дорівнює: 3610,22 грн. х 12 міс. = 43 322,64 грн. При цьому слід врахувати те, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду було стягнуто з Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області грошове забезпечення за фактично відпрацьований час з 28.08.2014р. по 17.11.2014 в розмірі 9707,16 грн. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що на користь позивача повинно бути виплачено грошове забезпечення у розмірі 33 615,48грн

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи та є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки останнє винесено з порушенням норм матеріального права при неповному встановленні обставин що мають значення для справи.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про необхідність задоволення вимог апеляційної скарги та скасування постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року з винесенням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 196, 198, 202, 205, 207 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року по справі № 808/9542/14 (ДО/808/1337/14) - скасувати частково в частині відмови у задоволені позову, та в цій частині прийняти нову постанову, якою задовольнити позов частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх справ України № 865 від 07.08.2014р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Артемівського МВ, Дружківського МВ, Краматорського МВ, УБОЗ, УКР, УДАІ ГУМВС України в Донецькій області» в частині, притягнення до дисциплінарної відповідальності майора міліції ОСОБА_1.

Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства внутрішніх сотав України № 1680о/с «По особовому складу» від 27.08.2014р. в частині, що стосується звільнення майора міліції ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ в запас із постановленням на військовий облік з посади старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області.

Поновити майора міліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області з 28 серпня 2014 року.

Стягнути з Краматорського міського відділу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) грошове забезпечення з 18.11.2014 року по 27.01.2016 року включно, у розмірі 33 615,48грн (Тридцять три тисячі шістсот п'ятнадцять гривень 48 копійок ).

В іншій частині Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 02 липня 2015 року по справі № 808/9542/14 (ДО/808/1337/14) - залишити без змін.

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1, на посаді старшого оперуповноваженого сектору боротьби з незаконним обігом наркотиків Краматорського міського відділу головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Донецькій області - звернути до негайного виконання.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її складення у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: С.В. Чабаненко

Суддя: С.М. Іванов

Суддя: А.В. Шлай