Справа № 815/6653/15
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6653/15
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Гацанюк К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» до Виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування Рішення №78 від 04.11.2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Іллічівський морський торговельний порт» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування Рішення про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства №78 від 04.11.2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем під час перевірки помилково зроблено висновок щодо нецільового використання коштів на допомогу по тимчасовій непрацездатності, оскільки підприємство не несе відповідальності за порушення порядку видачі та заповнення документів, підтверджуючих тимчасову непрацездатність та не повинно займатися розслідуванням дій лікарняної установи. При цьому, при проведенні перевірки, співробітниками відповідача не зазначено будь-яких заперечень з приводу порядку видачі листків непрацездатності, а суть порушення, визначена в акті перевірки, зводиться до неналежного оформлення листів непрацездатності, що не є підставою для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, перелік яких наведено у статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Крім того, необґрунтованими є посилання відповідача на порушення п.4.14 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року №12, оскільки за відсутності квитанції до прибуткового касового ордеру або квитанції про часткову оплату вартості путівки застрахованій особі путівка не видається, при цьому перевіряючими не ставилось під сумнів правомірність видачі путівок застрахованим особам, а тому позивач вважає Рішення про повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства №78 від 04.11.2015 року, прийняте на підставі висновків акту перевірки від 16.10.2015 року, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно наданих письмових заперечень проти заявленого адміністративного позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки під час проведення перевірки відповідачем виявлено неправомірне використання позивачем коштів Фонду в сумі 121888,29 грн., що складаються з сум допомоги по тимчасовій непрацездатності у розмірі 102265,89 грн., яку було надано із порушенням правил щодо страхового стажу, правил щодо оформлення листків непрацездатності а також умов надання допомоги, та частини вартості путівок на санаторно-курортне лікування у розмірі 19622,40 грн., які було видано із порушенням встановлених правил, у зв'язку з чим на позивача накладено штраф у розмірі 50% від наведеної суми, що складає 60944,15 грн., визначено суму пені за несвоєчасне повернення коштів Фонду в сумі 667,32 грн., яку нараховано на попередню суму заборгованості з часткової доплати за путівки станом на 01.01.2014 року, встановлену попередньою перевіркою, та суму пені в розмірі 900,32 грн., яку нараховано на суми часткової доплати за путівки, несвоєчасно сплачені протягом 2014 року, а також сума штрафу в розмірі 10% несвоєчасно повернутих коштів Фонду на загальну суму 6735,59 грн. щодо повернення вищенаведеної часткової доплати за путівки 4671,04 грн., які повинні бути відшкодовані до бюджету Фонду. Так, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається лише на незаконність рішення в частині нарахування пені в сумі 667,32 грн. та надання допомоги по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 15367,34 грн., яку було призначено на підставі неналежним чином оформлених листків непрацездатності, проте просить суд скасувати рішення повністю. Відповідач вважає, що оскаржуване рішення прийнято на підставі вимог діючого законодавства, оскільки при проведенні перевірки встановлено, що у 163 випадках допомогу по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 86564,18 грн. позивачем призначено за відсутності належного підтвердження страхового стажу і на момент закінчення перевірки довідки за встановленою формою щодо осіб, визначених у додатку до акту, підприємством не надано, а в 12 випадках допомогу по тимчасовій непрацездатності було надано на підставі листків непрацездатності, в яких або відсутні обов'язкові відбитки печаток закладів охорони здоров'я «Для листків непрацездатності», встановлені Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженою спільним наказом від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406, або листки непрацездатності містили помилки, які належним чином не виправлені чи не засвідчені, або містять більше двох помилок, або в них вказано невірне прізвище, ім'я та по-батькові непрацездатного та мала місце невірна назва підприємства. Також, перевіркою встановлено, що у двох випадках допомогу по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 334,37 грн. призначено з порушенням умов її надання, зокрема, у першому випадку - за перші п'ять днів непрацездатності та у другому випадку - після встановлення медико-соціальною експертною комісією групи інвалідності, що є порушенням вимог статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням». Перевіркою встановлено видання позивачем путівок ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порушення встановленого порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування. Також, позивач не погоджується з нарахуванням пені у розмірі 667,32 грн. на доплату за путівки у сумі 1507,95 грн., що не була перерахована станом на 01.01.2014 року посилаючись на оскарження рішення відповідача від 08.04.2014 року №36, до якого була включена вказана сума заборгованості, проте згідно наявних судових рішень по справі №815/3803/14 підприємством оскаржувалось рішення лише в частині повернення неправомірно витрачених коштів у сумі 27178,75 грн. та сплати штрафу у сумі 13589,40 грн., обов'язок повернути доплату за путівки у сумі 1507,95 грн. позивачем не оспорювався, у зв'язку з чим рішення в частині нарахування пені також прийнято правомірно, а тому позовні вимоги є повністю необґрунтованими та задоволенню не підлягають (а.с.100-108 т.1).

Враховуючи відсутність клопотань та заяв, а також у зв'язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає що немає перешкод для розгляду справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що в період з 28.09.2015 року по 16.10.2015 року на підставі наказу Виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 17.06.2015 року № 68-ос та направлення від 23.09.2015 року № 92, головними спеціалістами контрольно-ревізійного відділу Виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено перевірку Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.01.2014 року по 30.06.2015 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 16 жовтня 2015 року №106-10/88, згідно висновків якого відповідачем виявлені наступні порушення:

- ч.1, ч.2, ст.4, ст.7, п.4 ч.2 ст.27, ч.2 ст.35, ст.37, ч.1 ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року №2240-ІІІ (який діяв на момент вчинення правопорушення);

- п.8 ч.2 ст.15, абз.2, 3 п.6 ст.15, ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-ХІV;

- п.4.5, 5.4, 5.5 Порядку формування та подання страхувальниками звітності по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 18.01.2011 року №4;

- п.4.9, 4.13, 4.14, 4.15, 5.1, 6.1, 6.2 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Правління Фонду від 25.02.2009 року №12.

Загальна сума, яка підлягає поверненню позивачем по неправомірно використаним коштам Фонду склала 121888,29 грн. та пеня у розмірі 1567,64 грн. (а.с.109-125 т.1).

Не погоджуючись з висновками Акту перевірки, позивач подав заперечення до Фонду (а.с.220-225 т.1).

За результатом розгляду заперечень, листом від 04.11.2015 року №106-01-14-1293 «Про результати розгляду заперечень до акту перевірки по коштах Фонду» останні відхилено (а.с.226-228 т.1) та на підставі вищенаведеного акту перевірки та встановлених порушень, відповідачем прийнято рішення №78 від 04.11.2015 року, відповідно до якого до Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» застосовано фінансові санкції у загальній сумі 191135,67 грн., з яких неправомірно витрачені страхові кошти - в сумі 121888,29 грн., штраф - у сумі 60944,15 грн., пеня в сумі 1567,64 грн. та штраф за несвоєчасне повернення коштів у сумі 6735,59 грн. (а.с.229-230 т.1).

Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» відповідно до Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст.4 вказаного Закону, Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Частино 1 статті 8 Закону встановлено, що Виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду.

Виконавча дирекція є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду.

Так, основними завданнями Фонду та його робочих органів, відповідно до ч.1 ст.9 Закону, є: 1) реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; 2) надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; 3) профілактика нещасних випадків; 4) віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду його економічної діяльності; 5) проведення перевірок достовірності поданих страхувальниками відомостей про види економічної діяльності (у тому числі основний) підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання для віднесення страхувальника до класу професійного ризику виробництва з урахуванням виду його економічної діяльності; 6) здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; 7) здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду; 8) аналіз та прогнозування надходження коштів від сплати єдиного внеску.

Згідно ч.ч.1-2 ст.11 Закону, джерелами формування коштів Фонду є: 1) страхові внески страхувальників та застрахованих осіб; 2) суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону, інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, штрафів за недотримання законодавства про соціальне страхування, а також суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до закону на посадових осіб та громадян за такі порушення; 3) суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за соціальним страхуванням; 4) доходи від розміщення тимчасово вільних коштів, у тому числі резерву коштів Фонду; 5) капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; 6) доходи від реалізації майна, придбаного за рахунок коштів Фонду; 7) добровільні внески та інші надходження відповідно до закону.

Кошти Фонду використовуються на:

1) виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом;

2) фінансування витрат на утримання та забезпечення діяльності Фонду, його робочих органів, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери його управління, розвиток та функціонування інформаційно-аналітичних систем Фонду;

3) формування резерву коштів Фонду.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону, роботодавець як страхувальник має право на: 1) безоплатне отримання в органах Фонду інформації про порядок використання коштів Фонду; 2) отримання інформації про результати проведення перевірки використання коштів Фонду; 3) судовий захист своїх прав.

Роботодавець, згідно п.п.1-3 ч.2, ч.3 ст.15 Закону, зобов'язаний: 1) надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом;

2) вести облік коштів соціального страхування і своєчасно надавати Фонду встановлену звітність щодо цих коштів;

3) під час перевірки правильності використання коштів Фонду та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам Фонду необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки.

Достовірність зазначених у документах даних перевіряється Фондом. У разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Відповідно до ч.ч.5-8 ст.15 Закону, роботодавець несе відповідальність за:

1) порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення;

2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом;

3) подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду;

4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків, визначених цим Законом.

У разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Своєчасно не сплачені фінансові санкції та адміністративні штрафи стягуються із страхувальника в дохід Фонду в порядку, встановленому законом.

Право застосовувати фінансові санкції та накладати адміністративні штрафи від імені Фонду мають директор виконавчої дирекції Фонду та його заступники, керівники робочих органів Фонду та їх заступники.

Так, судом встановлено, що головними спеціалістами контрольно-ревізійного відділу Виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведено перевірку Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за період з 01.01.2014 року по 30.06.2015 року, за результатами якої складено акт від 16 жовтня 2015 року №106-10/88, яким встановлено наступні порушення: ч.1, ч.2, ст.4, ст.7, п.4 ч.2 ст.27, ч.2 ст.35, ст.37, ч.1 ст.51 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року №2240-ІІІ (який діяв на момент вчинення правопорушення); п.8 ч.2 ст.15, абз.2, 3 п.6 ст.15, ч.1 ст.31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-ХІV; п.4.5, 5.4, 5.5 Порядку формування та подання страхувальниками звітності по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 18.01.2011 року №4; п.4.9, 4.13, 4.14, 4.15, 5.1, 6.1, 6.2 Порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженого Постановою Правління Фонду від 25.02.2009 року №12.

Так, зокрема, щодо встановленого відповідачем порушення з боку ДП "ІМТП" щодо необґрунтованого витрачання коштів Фонду на виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності в сумі 15367,34 грн., судом встановлено наступне.

Як вказано Виконавчою дирекцією ООВ ФСС з ТВП в акті перевірки №106-10/88 від 16.10.2015 року в порушення ч.1 ст.51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" позивачем було надано допомогу по тимчасовій непрацездатності 12-ти працівникам підприємства в загальній сумі 15367,34 грн. на підставі неналежним чином оформлених листків непрацездатності, а тому ці кошти мають бути повернуті на рахунок виконавчої дирекції ООВ ФСС з ТВП як такі, що витрачені неправомірно.

Такий висновок зроблений контролюючим органом через те, що листки непрацездатності, видані працівникам ДП "ІМТП" ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 (а.с.135-146 т.1) та які надані підприємством до перевірки на обґрунтування правомірності витрачання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, були оформлені не у відповідності до вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, а саме: у 2-х випадках відсутні відбитки печатки закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності, у 3-х випадках в листках непрацездатності містилось більше двох виправлень, у 3-х випадках листки містили помилки, які не виправлені лікарем та без підтвердження печаткою закладу охорони здоров'я, у 4-х випадках невірно зазначено прізвище, ім'я та по-батькові та невірне місце роботи (назва підприємства, установии, організації), тому такі листки непрацездатності згідно вимог ч. 1 ст. 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" не давали права позивачу призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності вищезазначеним працівникам.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" №2240-III від 18.01.2001 року (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин), допомога по тимчасовій непрацездатності надається як вид матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Частиною 1 ст.35 Закону України №2240-III встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї одного з таких страхових випадків, зокрема: тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві; необхідності догляду за хворою дитиною; необхідності догляду за хворим членом сім'ї; догляду за дитиною віком до трьох років або дитиною-інвалідом віком до 18 років у разі хвороби матері або іншої особи, яка доглядає за цією дитиною.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону №2240-III, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Отже, для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності єдиною і необхідною умовою, що підтверджує юридичний факт наявності права на її отримання, є належним чином виданий та оформлений листок непрацездатності.

Згідно вимог п.3 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406, при заповненні частини лицьового боку листка непрацездатності, що видається непрацездатному, зокрема:

- чітко вказуються: назва і місцезнаходження закладу охорони здоров'я (повністю), що підтверджуються штампом та печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності"; дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою вказується рік), прізвище, ім'я, по батькові непрацездатного (повністю); число повних років (цифрами); стать підкреслюється; місце роботи: назва і місцезнаходження підприємства, установи, організації (повністю) (п. 3.1);

- у графі "Стати до роботи" вказують словами число і місяць, коли приступити до роботи; посаду, прізвище лікаря, що засвідчується його підписом та печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності". У разі продовження тимчасової непрацездатності підкреслюється "Продовжує хворіти" та зазначається номер нового листка непрацездатності (п. 3.13).

Пунктом 4.5 зазначеної Інструкції передбачено, що у разі помилок у тексті здійснюється виправлення тексту, що підтверджується записом "Виправленому вірити", підписом лікуючого лікаря та печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності". На бланку лікарняного листка дозволяється не більше двох виправлень.

На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано копії листків непрацездатності (а.с.135-146 т.1), та судом при дослідженні вказаних доказів встановлено правомірність висновків контролюючого органу щодо встановлених порушень та невідповідності листків встановленим вимогам Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 № 532/274/136-ос/1406, про що у позові також наголошує позивач, проте вважає що провина за неналежне оформлення листків лежить на закладі охорони здоров'я.

Такі висновки позивача не відповідають вимогам діючого законодавства, з огляду на наступне.

Порядком фінансування страхувальників для надання застрахованим особам матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затвердженим Постановою правління ФСС від 22.12.2010 року №26 визначено умови фінансування Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - Фонд) страхувальників для надання ними матеріального забезпечення, передбаченого статтею 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (далі - Закон), за видами: допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною); допомога по вагітності та пологах; допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли від нещасного випадку на виробництві).

Відповідно до п.п.3-4 Порядку №26, у разі виникнення страхового випадку із застрахованою особою на підставі поданих документів, передбачених статтею 51 Закону, комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства з урахуванням вимог Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого постановою правління Фонду від 23.06.2008 N 25, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 N 636/15327, приймає рішення про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі.

На підставі рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення страхувальник-роботодавець нараховує суми матеріального забезпечення та оформлює заяву-розрахунок.

Згідно ч.3 ст.50 Закону №2240, рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб).

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду.

Відповідно до п.п.3.1.1 Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженого Постановою правління ФСС від 23.06.2008 року №25 встановлено, що Комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення (допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), вагітності та пологах, на поховання) і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків тощо. Приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково). Перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Отже, законодавством чітко встановлений обов'язок Комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства перевіряти правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг, у зв'язку з чим відповідачем у рішенні вірно визначено суму неправомірно витрачених коштів у розмірі 15367,34 грн., а тому позовні вимоги ДП «ІМТП» в даній частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Щодо посилань позивача на безпідставність нарахування пені у розмірі 667,32 грн. на доплату за путівки у сумі 1507,95 грн., що не була перерахована станом на 01.01.2014 року у зв'язку з оскарженням рішення відповідача від 08.04.2014 року №36, до якого була включена вказана сума заборгованості, судом встановлено наступне.

Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт" звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування рішення №36 від 08.04.2014 року про повернення коштів та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення неправомірно витрачених страхових коштів в сумі 27178,75 грн. та сплати штрафу у розмірі 13589,40 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 10.11.2014 року по справі №815/3803/14, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.02.2015 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2015 року, у задоволенні вказаного позову відмовлено.

При цьому, з наданих судових рішень вбачається, що позивачем оскаржувалось рішення №36 від 08.04.2014 року про повернення коштів та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності в частині повернення неправомірно витрачених страхових коштів в сумі 27178,75 грн. та сплати штрафу у розмірі 13589,40 грн., обов'язок повернути доплату за путівки у сумі 1507,95 грн. позивачем не оскаржено, у зв'язку з чим судом встановлено, що рішення в частині нарахування пені також прийнято відповідачем правомірно, а тому позовні вимоги є повністю необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страховий стаж обчислюється за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Так, судом встановлено, що у 163 випадках позивачем за відсутності належного підтвердження страхового стажу неправомірно призначено працівникам (згідно додатку 35 до акту) допомогу по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 86564,18 грн. та доказів правомірності такого нарахування, зокрема довідки на 163 осіб, яким призначено допомогу, позивачем до суду не надано, у зв'язку з чим рішення відповідача у даній частині є правомірним.

Також, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ч.2 статті 35 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», відповідно до якої допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п'яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов'язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що у двох випадках допомогу по тимчасовій непрацездатності на загальну суму 334,37 грн. призначено з порушенням умов її надання, а саме: у першому випадку - оплачений за рахунок коштів Фонду один день з перших п'яти днів по листку непрацездатності, який мав бути сплачений за рахунок коштів роботодавця, що призвело до неправомірного витрачання коштів Фонду у сумі 70,85 грн. та у другому випадку - оплачений листок непрацездатності після встановлення медико-соціальною експертною комісією групи інвалідності, що призвело до неправомірного використання коштів Фонду у сумі 263,52 грн.

Також, перевіркою встановлено видання позивачем путівок ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в порушення встановленого порядку отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування.

Порядок отримання застрахованими особами і членами їх сімей санаторно-курортного лікування, що сплачується за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, затверджений Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 25.02.2009 року №12, визначає умови отримання застрахованими особами і членами їх сімей (а також особами, які навчаються у вищому навчальному закладі) санаторно-курортного лікування, сплаченого за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням".

Згідно п.6.2 Порядку №12, сума витрат Фонду за путівки, що видані або використані з порушенням цього Порядку, у тому числі, що залишилися невикористаними, відшкодовується за рахунок страхувальника.

Пунктами 4.13-4.14 Порядку №12 встановлено, що часткова оплата вартості путівки до санаторію вноситься до каси або на поточний рахунок страхувальника за основним місцем роботи застрахованої особи, або через установу банку на транзитний рахунок органу Фонду за місцем обліку страхувальника із зазначенням у призначенні платежу номера путівки, за яку здійснюється часткова сплата. Часткова оплата вартості путівки до санаторію-профілакторію вноситься до каси або на поточний рахунок підприємства, на утриманні якого перебуває цей санаторій-профілакторій.

Сума оплати часткової вартості путівки, внесена застрахованою особою до каси або на поточний рахунок страхувальника, має бути перерахована на транзитний рахунок робочого органу Фонду протягом трьох банківських днів після її внесення.

Повернення коштів, що перераховані страхувальником або застрахованою особою на рахунок робочого органу Фонду як часткова сплата за санаторно-курортну путівку, яка використана частково або не була використана застрахованою особою, здійснюється за умови надання застрахованою особою, її законним представником, спадкоємцями або членом її сім'ї (у разі гострого захворювання або смерті застрахованої особи) до робочого органу Фонду звернення, документів, які підтверджують факт повернення (часткового використання) путівки та пояснюють причини неможливості її використання, копії платіжного доручення про перерахування страхувальником часткової вартості путівки або квитанції до прибуткового касового ордеру про сплату застрахованою особою часткової вартості путівки на рахунок робочого органу Фонду.

У разі часткового використання путівки повернення коштів оплаченої часткової вартості путівки здійснюється у пропорційних розмірах за фактично ненадані послуги.

За відсутності квитанції до прибуткового касового ордера або квитанції про часткову оплату вартості путівки застрахованій особі путівка не видається.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував в Санаторії «Конча-Заспа» в період з 31.12.2013 року по 20.01.2014 року на підставі путівки №000696, проте часткову оплату за путівку в розмірі 1134,00 грн. було сплачено до каси порту 16.01.2014 року.

Відповідно до п.4.1 Порядку №12, рішення про виділення путівки застрахованій особі приймає комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства, установи, організації із загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням (далі - комісія (уповноважений) із соціального страхування), на підставі особистої заяви та довідки для одержання путівки (форма N 070/о, затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 14 лютого 2012 року N 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров'я незалежно від форми власності та підпорядкування", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за N 661/20974) (далі - медична довідка).

Так, працівником ОСОБА_2 20.01.2014 року було сплачено до каси порту 1239,00 грн. у якості часткової оплати за путівку до санаторію «Київ», при цьому, позивачем не надано документів щодо видачі путівки вказаній особі, отже, видача путівки відбулась за відсутності особистої заяви ОСОБА_2, медичної довідки та рішення комісії із соціального страхування порту про виділення путівки, є порушенням встановленого порядку.

Відповідно до п.4.9 Порядку №12, комісією (уповноваженим) із соціального страхування приймається рішення про виділення путівки (путівок) згідно з медичними показаннями для спільного санаторно-курортного лікування чоловіка, дружини, які працюють на цьому підприємстві та перебувають у шлюбі, або їх дітей віком від 4 до 18 років, у тому числі для члена сім'ї (дружини або чоловіка), який працює на іншому підприємстві і є застрахованою особою, та члена сім'ї, який навчається у вищому навчальному закладі з денною формою навчання.

Путівка члену сім'ї, який працює на іншому підприємстві (навчається у вищому навчальному закладі з денною формою навчання), видається за умови надання довідки з місця його основної роботи (навчання) про те, що він не користувався цією соціальною послугою протягом календарного року.

При визначенні часткової оплати за путівку, що виділяється члену сім'ї, комісія (уповноважений) із соціального страхування керується пунктами 4.5 та 4.6 цього Порядку.

Так, під час перевірки встановлено, що працівнику ОСОБА_3 виділено путівку до санаторію «Нафтуся Прикарпаття», яку було поділено з його дочкою ОСОБА_17 Ю, проте документів на підтвердження батьківства та медичної довідки на дитину, позивачем не надано.

Таких доказів позивач не надав і до суду.

Відповідно до п.4.15 Порядку №12, путівка (крім путівки до реабілітаційного відділення) видається за два тижні до початку строку заїзду.

Перевіркою встановлено, що працівник ОСОБА_4 перебував у військовому санаторії «Хмільник» в період з 05.05.2014 року по 25.05.2014 року на підставі путівки №00609, проте, згідно записів обліку видачі путівок, путівку видали 05.05.2014 року у день заїзду і часткову оплату за путівку у сумі 1276,00 грн. було сплачено до каси порту також 05.05.2014 року. Поряд з цим, рішення про виділення путівки, оформлене протоколом засідання комісії №4 від 02.04.2014 року, прийнято на підставі особистої заяви ОСОБА_4 від 30.04.2014 року, тобто після прийняття рішення, у зв'язку з чим путівку зазначеній особі видано з порушенням Порядку №12.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку щодо правомірності прийняття відповідачем рішення в частині повернення коштів Фонду у розмірі 19622,40 грн., які складають частину вартості виданих з порушенням путівок на санаторно-курортне лікування.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст.15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», роботодавець несе відповідальність за:

1) порушення порядку використання коштів Фонду, несвоєчасне або неповне їх повернення;

2) несвоєчасне подання або неподання відомостей, встановлених цим Законом;

3) подання недостовірних відомостей про використання коштів Фонду;

4) шкоду, заподіяну застрахованим особам або Фонду внаслідок невиконання або неналежного виконання обов'язків, визначених цим Законом.

У разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Отже, з урахуванням наведених приписів законодавства, судом встановлено, що нарахування відповідачем фінансових санкцій, а саме: штрафу у розмірі 60944,15 грн., пені у сумі 1567,64 грн. та штрафу за несвоєчасне повернення коштів у розмірі 6735,59 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, з урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілити згідно ст.94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» до Виконавчої дирекції Одеського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про визнання протиправним та скасування Рішення №78 від 04.11.2015 року - відмовити повністю.

Постанову може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя П.П.Марин