Справа № 806/171/16
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Житомир справа № 806/171/16

категорія 6.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Семенюка М.М.,

з участю секретаря судового засідання Лисайчука А.О.,

позивача ОСОБА_1, представника відповідача Забігайло Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні дозволу гр. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Туровецької сільської ради Житомирського району;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області в місячний строк повторно розглянути заяву гр. ОСОБА_1 від 17.11.2015 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Туровецької сільської ради Житомирського району у відповідності до норм вказаних у Адміністративному позові та згідно чинного законодавства прийняти одне із рішень, що передбачені ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України.

В обґрунтування позову зазначає, що відмова відповідача в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою з підстав не визначення категорії, вказаної позивачем земельної ділянки, викладена з порушенням норм Земельного кодексу України та принципу розсудливості, оскільки дії відповідача спрямовані на перешкоджання гр. ОСОБА_1 в реалізації права отримати дозвіл на розроблення проекту із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях на позов (а.с.26-27).

Проаналізувавши досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області із заявою від 17.11.2015 року (а.с. 16) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення йому у власність земельної ділянки площею 1,7 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Туровецької сільської ради Житомирського району, до якої додав копії паспорту, ідентифікаційного коду, викопіювання земельної ділянки (а.с. 20), копію рішення Туровецької сільської ради Житомирського району (а.с. 22), копію довідки Управління Держгеокадастру в Житомирському районі на складання документації із землеустрою (а.с. 30).

Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області листом від 20.01.2016 року № І-384/0-801/6-15 (а.с. 15) на вказану заяву надало відповідь, якою відмовило в наданні дозволу посилаючись на те, що відповідно до довідки Управління Держгеокадастру в Житомирському районі від 14.12.2015 року № 22-603-99.5-3965/15-15 (а.с. 30) не визначено категорію вказаної позивачем земельної ділянки, а так як Головне управління Держгеокадастру в Житомирській області є розпорядником виключно земель сільськогосподарського призначення державної власності, то прийняття рішення щодо розпорядження землями не встановленої категорії не належить до його компетенції.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на приписи ст. 19 Конституції України:

"Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений ч. 6 ст. 118 Земельного Кодексу України, де передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 118 Земельного Кодексу України встановлено, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки дає відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 122 Земельного Кодексу України визначено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів, затвердженого Указом Президента України № 445 від 08.04.2011 року, Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Згідно з пп. 6-1 п. 4 Положення про Державне агентство земельних ресурсів, Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань передає відповідно до закону безпосередньо або через визначені в установленому порядку територіальні органи земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб.

Пунктом 7 Положення про Державне агентство земельних ресурсів передбачено, що Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України N 442 від 10.09.2014 року "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" здійснено реорганізацію Державного агентства земельних ресурсів України шляхом перетворення його в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру.

В пункті 5 цієї постанови зазначено:

"Установити, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, які реорганізуються.

Права та обов'язки центральних органів виконавчої влади, що ліквідуються, передаються відповідним центральним органам виконавчої влади, на які цією постановою покладено функції з реалізації державної політики у відповідній сфері".

Підпунктом 31 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Постанова КМ України від 14.01.2015 року № 15) встановлено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.02.2015 року № 14, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Ст. 19 Земельного кодексу України передбачено, що землі України поділяються на категорії за основним цільовим призначенням.

Як вбачається з довідок Управління Держгеокадастру в Житомирському районі від 22.09.2015 року № 34-603-0.5-12103/2-15 (а.с.18) та від 14.12.2015 року № 22-603-99.5-3965/15-15 (а.с.30), категорія землі, за дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення якої позивач звернувся до відповідача, не визначена, тобто вона не відноситься до земель сільськогосподарського призначення, а тому Управління Держгеокадастру в Житомирській області не має повноважень щодо надання такого дозволу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити.

При цьому суд звертає увагу, що Наказ Державної службаи України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.06.2015 року № 95 "Про деякі питання взаємодії між територіальними органами Держгеокадастру/Держземагентства під час розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності", на який посилається позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, визнаний таким, що втратили чинність Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.08.2015 року № 352 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів Держгеокадастру".

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

постановив:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків апеляційного оскарження, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 22 лютого 2016 р.