Справа № 808/305/16
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2016 року (10 год. 40 хв.)Справа № 808/305/16 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремнійполімер» до Запорізької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремнійполімер» (далі іменується - позивач) до Запорізької митниці Державної фіскальної служби (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000156/1 від 21.07.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підприємством надано всі необхідні документи на підтвердження митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлення при перевірці розбіжностей є безпідставними. Позивач подав додатково витребувані відповідачем документи, які мають всі необхідні дані та повністю пояснюють виявлені відповідачем розбіжності. Митним органом не зазначено, які відомості про митну вартість залишилися неповними чи недостовірними, адже на запит про надання додаткових документів такі документи були надані. Вважає, що позивач надав усі документи, які дозволяють чітко визначити митну вартість за основним методом без жодних суперечностей та неузгодженостей у числових значеннях контрактної вартості продукції, а відтак Рішення про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000156/1 від 21.07.2015 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 22.01.2016 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі його уповноваженого представника, на позовних вимогах наполягає.

У судове засідання з'явився представник відповідача Прокофєв С.А. Матеріали справи містять письмові заперечення від 08.02.2016 №207/92/08-70-10, в яких, зокрема, зазначено про те, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару, згідно вимог статті 53 Митного кодексу України (далі іменується - МК України), митниця дійшла висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. З огляду на це, декларанту була пред'явлена письмова вимога щодо необхідності подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Вказує, що оскільки документи, направлені на спростування розбіжностей, не містили додаткової інформації для підтвердження митної вартості оцінюваного товару, а у митного органу наявна інформація щодо митної вартості аналогічного (подібного) товару, митну вартість товару, що імпортуються, визначено із застосуванням резервного методу, згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Так, враховуючи вимоги частини другої статті 64 МК України, митницею використана наявна в митного органу інформація щодо раніше визнаних органами митниці митних вартостей. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки у судове засідання прибули не всі особи, які беруть участь у справі, суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Враховуючи вимоги частини першої статті 41 КАС України, відповідно до якої уразі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з'ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з'ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 16.01.2016, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кремнійполімер» зареєстровано, як юридичну особу 18 січня 2011 року за адресою: 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Залізнична, будинок №14, .

TOB «Кремнійполімер» на підставі договору поставки №01-12/14 від 01.12.2014, укладеного з TOB «ТД Корона», специфікації №10 від 22.06.2015 до Договору та інвойсу №10 від 22.06.2015 ввезено на митну територію України продукцію: «Суміш тетрахлориду кремнію і трихлорсилану - 50 т, (SiHCL3-SiCL4), що являє собою прозору рідину, без кольору, масова частка трихлорсилану не менше ніж 7,79%, масова частка тетрахлориду кремнію не менше ніж 92,00%. використовується для виробництва кремнійорганічної продукції. Партія №9. Виробник TOB «Усольє-Сибірський Силікон» Країна виробництва RU» (надалі - Продукція, Товар, Сировина).

Ціна Продукції відповідно до умов Договору та Специфікації склала - 50 доларів США/тонна, при цьому загальна вартість Товару, заявленого до митного оформлення, склала 2500 доларів США.

Для здійснення митного оформлення товару 20 липня 2015 року позивачем по електронній системі «MD Office™. MDDeclaration» до м/п «Запоріжжя - центральний» Запорізької митниці ДФС було подано митну декларацію по формі МД-2 №112050000/2015/011642, довідковий №314 (згідно графи 7 ВМД). Визначення митної вартості товару було здійснено позивачем за основним (першим) методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Разом з ВМД позивачем були надані наступні документи:

- договір поставки №01-12/14 від 01.12.2014 року, укладений позивачем з TOB «ТД Корона» з додатковою угодою №1 від 19.03.2015р;

- специфікація №10 від 22.06.2015 до Договору поставки №01-12/14 від 01.12.2014, укладеним з TOB «ТД Корона»;

- інвойс TOB «ТД Корона» №10 від 22.06.2015 на оплату продукції за специфікацією №10 до Договору;

- договір поставки №15И-2014/11-71 від 11.11.2014, укладений між TOB «Усольє-Сибірський Силікон» та TOB «ТД Корона», з додатковими угодами №1 від 27.11.2014 та №3 від 01.01.2015 до нього;

- додаток №3 від 01.05.2015 до Договору поставки №15И-2014/11-71 від 11.11.2014, укладеного між TOB «Усольє-Сибірський Силікон» та TOB «ТД Корона»;

- паспорт якості TOB «Усольє-Сибірський Силікон» на партію товару №10 за договором поставки №15И-2014/11-71 від 11.11.2014, укладеним між TOB «Усольє- Сибірський Силікон» та TOB «ТД Корона»;

- рахунок TOB «Усольє-Сибірський Силікон» №48 від 23.06.2015 на ім'я TOB «ТД Корона» на оплату товару, поставленого на адресу Позивача за Договором;

- прайс-лист TOB «Усольє-Сибірський Силікон» №УСС/22 від 30.04.2015 на ім'я покупця за договором №15И-2014/11-71 від 11.11.2014 року TOB «ТД Корона», із цінами на поставку продукції за умовами EXW;

- лист ЗДП «Кремнійполімер» від 09.06.2015 за вих. №283 щодо планової калькуляції переробки продукції, що отримується Позивачем за Договором - суміші тетрахлориду кремнію і трихлорсилану ТХС-ТХК в «кремній чотирьоххлористий»;

- лист ЗДП «Кремнійполімер» від 09.06.2015 щодо витрачання енергоносіїв на виділення з суміші тетрахлориду кремнію і трихлорсилану (ТХС-ТХК) однієї тони «Кремнію чотирьоххлористого» (ЧХК);

- договір доручення №т-414/14 від 22.10.2014;

- сертифікат про походження товару RUUA ;

- лист виробника продукції - TOB «Усольє-Сибірський Силікон» №УСС27 від 29.04.2015;

- лист ЗДП «Кремнійполімер» від 09.06.2015 б/н щодо характеристики технологічного процесу виробництва кремнія чотирьоххлористого;

- декларацію на товари №10607070/260615/0002671 від 26.06.2015 TOB «ТД Корона» про декларування Товару, передбаченого умовами Специфікації;

- залізничні накладні №АЦ 720828, АЦ 720784 від 27.06.2015 року про переміщення Товару за декларацію на товари №10607070/260615/0002671 від 26.06.2015 та інвойсом TOB «ТД Корона» №10 від 22.06.2015;

- позитивну інформацію про здійснення екологічного та радіологічного контролю №2719 від 27.06.2015;

- лист б/н від 05.06.2015 AT «ХімІнвестТранс».

При перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізька митниця дійшла висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару містять розбіжності, а саме:

1) згідно пункту 6 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні документи (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, але до митного оформлення не надано таких документів, хоча передоплата транспортних витрат передбачена п.п.5.5 контракту від 11.11.2014 № 15И-2014/1 1-71 до контракту № 04-03/15 від 04.03.2015;

2) згідно інвойсу від 22.06.15 № 10 переміщуються та заявляється до митного оформлення «суміш тетрахлориду кремнію і ірихлосилану», проте згідно залізних накладних від 27.06.15 № АЦ720784 іа АЦ720828 вказано лише одне з найменувань товару «суміш тетрахлориду кремнію»:

3) відповідно по паспорту якості від 22.06.15 б/н суміш, що заявлена до митного оформлення має скорочення ТХС-ТХК. Проте в рахунку від 23.06.15 №48 зазначено ТХС-ЧХК;

4) до митного оформлення подана довідка про вартість перевезення товару з позначкою «m». В базі даних ПІК «Інспектор-2006 наявна довідка від 05.06.15, але вона містить посилання на залізничні накладні, які не стосуються заявленої партії товару;

5) згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару. Наданий до митного оформлення прайс-лист б/н від 30.04.2015 не містить умови платежу, термін поставки, характер тари та упаковки. В прайс-листі зазначено умови поставки EXW, а до митного оформлення подана партія товару на умовах DDU. Крім того, умови поставки вказані без зазначення конкретного географічного пункту;

6) згідно інвойса № 10 від 22.06.2015 вказано номер р/с в доларах США постачальника , але згідно контракту №01-12/14 від 01.12.2014 (який вказано у інвойсі № 10 від 22.00.2015 вказано номер р/с в доларах США постачальника .

Тому, відповідно до статті 54 МК України, 20 липня 2015 року позивачу пред'явлена вимога надати до митного органу додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів і обраного методу її визначення, а саме: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

21 липня 2015 року позивач надав відповідачу наступні документи:

- товарну накладну №202 від виробника продавцю-нерезиденту від 27.06.2015;

- лист №21-07/15 від 21.07.2015;

- лист №222 від 21.07.2015;

- довідку про відкриття рахунків ПАТ «Промсвязьбанк» б/н від 08.09.2014.

Під час розгляду додатково наданих документів відповідачем було встановлено наступне:

- відповідно до товарної накладної від 27.06.2015 №202 вартість 50т. товару «смесь ТХС-ЧХК» складає 13389,23 руб. Первинно до митного оформлення наданий рахунок між 3 особами від 23.06.2015 №48, де вартість даної партії товару складає 250 дол.;

- листи від 21.07.2015 №21-07/15 та від 21.07.2015 №222 пояснюють виявлені розбіжності, проте не дають додаткової інформації для підтвердження заявленого рівня митної вартості товарів.

21 липня 2015 року митним органом прийнято Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів №112050000/2015/000156/1, відповідно до графи 31 якого відповідач визначив митну вартість товару, заявленого позивачем до митного оформлення, за резервним шостим методом, а саме використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаної митної вартості подібних товарів за ціною 0,61 USD за кг товару.

Внаслідок прийняття відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів, збільшено митну вартість за митною декларацією на 651469,22 грн.

Також, 21 липня 2015 року в оформлені МД № 112050000/2015/011642 від 20 липня 2015 року було відмовлено, про що оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 112050000/2015/00327.

У вищевказаній картці відмови як причину у відмові у митному оформленні (випуску) товарів вказано те, що митним органом проведене коригування митної вартості та винесене відповідне рішення, що вимагає внесення змін до ВМД.

В картці відмови також зазначено про вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме подання нової ВМД згідно з рішенням про коригування заявленої митної вартості.

21 липня 2015 року на підставі рішення митниці декларант оформив нову ВМД по формі МД-2 №112050000/2015/011758, сплативши митні платежі згідно із заявленою митною вартістю товарів та надавши гарантію в розмірі різниці між заявленою митною вартістю та митною вартістю визначеною відповідачем.

Не погодившись із рішенням Запорізької митниці ДФС, ТОВ «Кремнійполімер» оскаржило його до суду.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (стаття 257 МК України).

Статтями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов'язаних із продавцем осіб для виконання зобов'язань продавця.

Згідно зі статтею 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов'язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (стаття 52 МК України).

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 53 МК України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. В силу частини п'ятої статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої статті 53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 № 3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Відповідно до статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз положень частини третьої статті 53, частин першої, другої та п'ятої статті 54, статті 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов'язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Судом встановлено, що декларантом (позивачем у справі) для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару були подані документи, передбачені частиною другою статті 53 МК України.

Проте, при перевірці правильності визначення митної вартості товару, Запорізькою митницею встановлено, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.

Позивач направив відповідачу додатково витребувані документ. З матеріалів справи вбачається, що позивачем виконано вимоги відповідача про витребування додаткових документів, надано документи на спростування виявлених розбіжностей.

Щодо зауважень митного органу, суд зазначає, що відповідно приписів статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості..

В Рішенні, що оскаржується, відповідач вказав, на те, що згідно інвойсу №10 від 22.06.2015 суміш тетрахлориду кремнію і трихлорсилану, проте згідно залізничних на кладних №АЦ 720828, АЦ 720784 від 27.06.2015 відправлено вантаж: Х80/ООН1818 Кремнія тетрахлорид (суміш) 8, 11.

Відповідно до пункту 1.4.1 Правил перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України за №1430 від 25.11.2008, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26.02.2009 за №180/16196, міжнародні перевезення небезпечних вантажів залізничним транспортом здійснюються відповідно до «Правил перевозок опасных грузов к Соглашению о международном железнодорожном грузовом сообщении (Приложение 2 к СМГС)», «Правил перевозок опасных грузов по железным дорогам», Регламенту про міжнародне залізничне перевезення небезпечних ва нтажів (дільницями залізниць з шириною колії 1435 мм) та міжнародних договорів Украї ни, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з пунктом 1.4.1 «Правил перевозок опасных грузов по железным дорогам» (надалі - Правила), відправник зобов'язаний надати станції відправлення на кожну відправку ван тажу накладну, заповнену у відповідності з вимогами СМГС, Правил та інших правил пе ревезення вантажів залізно дорожнім транспортом.

Відповідно до пункту 1.4.2. Правил, в графі накладної «Найменування вантажу» ванта жовідправник одночасно з вимогами правил перевезення вантажів зобов'язаний зазначити у відповідності з Алфавітним покажчиком небезпечних вантажів (Додаток 2 до Правил): код небезпеки, через дріб - номер ООН, відповідне найменування небезпечного вантажу, номер основного знаку небезпеки (в дужках - номер додаткового знаку небезпеки), номер аварійної картки.

Якщо небезпечний вантаж у відповідності до Алфавітного покажчика небезпечних вантажів (Додаток 2 до Правил) має узагальнене або «не зазначено конкретно» (Н.З.К.)» найменування, вантажовідправник зобов'язаний додатково зазначити в накладній технічне найменування вантажу у відповідності зі стандартом або технічними умовами.

Згідно з пунктом 1.4.3. Правил, відповідним найменуванням вантажу, зазначеним в Алфаві тному покажчику небезпечних вантажів, є та частина, яка найбільш точно описує вантаж та надрукована великими (прописними) літерами (з додаванням любих цифр, приставок «втор-», «трет-», «м-», «н-», «о-», «п-», які є невід'ємною частиною найменування).

Узагальнені та «не зазначені конкретно» відповідні найменування речовин повинні доповнюватися технічним найменуванням вантажу, в якому при необхідності можуть зазначатися такі визначаючи слова як «суміш».

Технічне найменування вантажу - визнане хімічне, біологічне або інше найменування, що застосовується в науково-технічних довідниках, періодичних виданнях та пуб лікаціях.

Для сумішей на які поширюються вимоги встановлені для небезпечних речовин, до належного найменування в якості його частини повинно бути додано уточнюючу слово «суміш», в залежності від конкретного випадку.

Оскільки, Алфавітним покажчиком небезпечних вантажів (Додаток 2 до Правил) окремо не передбачено відповідне найменування небезпечного вантажу, заявленого Пози вачем до митного оформлення - «суміш тетрахлориду кремнію і трихлорсилану» та останнє має узагальнене найменування, TOB «Усольє-Сибірський Силікон» на виконання Правил товар за ВМД №10607070/150515/0001941 від 15.05.2015 у залізничних на кладних №№АС720454 та АС 720455 від 16.05.2015 був зазначений як: Х80/ООН1818 Кремнія тетрахлорид (суміш) 8, 11, що повністю відповідає приписам Пра вил.

Щодо неможливості однозначного співставлення цін, зазначених у прайс-листі виробника продукції - TOB «Усольє-Сибірський Силікон» №УСС/22 від 30.04.2015, адресованого покупцю за договором №15И-2014/11-71 від 11.11.2014 TOB «ТД Корона», із цінами, заявленими позивачем, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 додатку №3 від 01.05.2015 до Договору поставки №15И- 2014/11-71 від 11.11.2014, укладеного між TOB «Усольє-Сибірський Силікон» та TOB «ТД Корона» вартість товару становить п'ять доларів США з ПДВ за одну тону на умовах EXW склад заводу виробника.

Згідно з пунктом 3.2. договору поставки №01-12/14 від 01.12.2014 товар поставляється залізничним транспортом на умовах DDU - м. Запоріжжя. Згідно з листом AT «Хімінвесттранс» від 05.06.2015 вартість транспортних послуг з перевезення продукції для TOB «Кремнійполімер» за залізничними накладними №АЦ 720464 та №АЦ 720455 від 16.05.2015 за маршрутом ст. Мальта (Росія, Іркутська область) - ст. Запоріжжя-Ліве (Україна, м. Запоріжжя) складає 2000$ (дві тисячі доларів США) при перевезенні п'ятдесяти тон продукції.

На підставі викладеного початкова вартість товару від заводу виробники на умовах EXW склад заводу виробника - 5$ плюс 40$ за доставку на умовах DDU - м. Запоріжжя, а також плюс 5$ митних зборів в сумі дають 50$ вартості товару при його поставці на умовах DDU - м. Запоріжжя.

Як зазначено в Рішенні, що оскаржується, відповідачем самостійно на підставі опрацювання загальноприйнятої світової практики надано визначення прайс-листа, згідно якого прайс-лист - це довідник цін на товари або послуги, який адресовано невизначеному колу покупців, який повинен містити інформацію щодо умов продажу товару, а саме: умови платежу, термін поставки.

Оскільки офіційного законодавчо закріпленого тлумачення поняття прайс-лист не існує, дії відповідача щодо надання власного визначення цього поняття є недопустимими.

Крім того, твердження відповідача на відсутність у прайс-листі географічного пункту поставки продукції, за наявністю передбачених умов поставки - EXW, є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2. договору поставки №15И-2014/11-71 від 11.11.2014 року, укладеного між TOB «Усольє-Сибірський Силікон» та TOB «ТД Корона», товар за договором поставляється залізнодорожнім транспортом на умовах EXW - склад відправника, при цьому тлумачення торгових термінів базисних умов поставки за договором здійснюється у відповідності з «Інкотермс-2000».

Згідно умов поставки EXW (ФРАНКО-ЗАВОД), передбачених у Правилах «Інкотермс-2000» - продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі і т. ін.), без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Термін EXW покладає мінімальні обов'язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв'язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення.

Однак, якщо сторони бажають покласти на продавця обов'язки щодо завантаження товару в місці відправлення та всі ризики й витрати такого вантаження, це має бути чітко обумовлено шляхом включення відповідного застереження до договору купівлі-продажу.

Згідно листа AT «Хімінвесттранс» від 05.06.2015, наданого відповідачу, вартість перевезення Продукції залізнодорожнім транспортом (залізнодорожні накладні №АЦ 720464 та №АЦ 720455 від 16.05.2015) за маршрутом ст. Мальта (Росія, Іркутська область) - ст. Запоріжжя-Ліве (Україна, м. Запоріжжя) для TOB «Кремнійполімер» становить 2000 (дві тисячі) доларів США.

Враховуючи наданий позивачем відповідачу прайс-лист виробника на продукцію, згідно якого чітко зазначено місцезнаходження продавця - TOB «Усольє-Сибірський Си-лікон», вартість продукції за умовами поставки - EXW та лист AT «Хімінвесттранс» від 05.06.2015 щодо вартості перевезення продукції, посилання на відсутність географічного пункту поставки продукції, а відтак неможливість однозначно співставлення цін, зазначених у прайс-листі виробника продукції - TOB «Усольє-Сибірський Силікон» №УСС/22 від 30.04.2015, адресованого покупцю за договором №15И-2014/11-71 від 11.11.2014 TOB «ТД Корона», із цінами, заявленими позивачем, є необґрунтованими.

Отже, подані позивачем документи в повному обсязі виконують вимоги митниці щодо подання додаткових документів та висновків щодо ціни товару.

Згідно частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до частини першої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування, що встановлено частинами першою, другою статті 55 МК України.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що митну вартість визначено за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації, згідно МД №206060000/2015/001752 від 07.04.2015. Як вбачається з наданих відповідачем документів, за МД №206060000/2015/001752 ввозився товар кремній чотирьоххлористий (кремнію тетрахлорид), масова доля чотирьоххлористого кремнію 99,96 %. Водночас, позивач ввозив суміш тетрахлориду кремнію і трихлорсилану, масова частка трихлорсилану не менше ніж 7,79 %, масова частка тетрахлориду кремнію не менше ніж 92,00%.

Частина друга статті 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті (при застосуванні резервного методу), повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Відповідно до частини першої статті 33 МК України інформаційні ресурси митних органів складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Їх використання для здійснення митного контролю обумовлене МК України.

Проте, за загальним правилом формально інший рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості Запорізькою митницею у графі 33 спірного рішення, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не надано пояснень щодо зроблених коригувань та обсягів партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, масових часток кремнію у ввезених товарах тощо та не зазначена докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

А відтак суд приходить до висновку, що позивачем неправомірно прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000156/1 від 21.07.2015.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

За правилами частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа..

Враховуючи вищезазначене, та керуючись статтями 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремнійполімер» до Запорізької митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000156/1 від 21.07.2015.

Присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кремнійполімер» () 9772 (дев'ять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 03 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС ().

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, або прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя М.С. Лазаренко