Справа № 806/5105/15
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Черняхович І.Е.
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"24" лютого 2016 р. Справа № 806/5105/15

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" січня 2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2015 року ОСОБА_4 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області , у якому просила:

- визнати незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Котлярської сільської ради Попільнянського району Житомирської області;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Котлярської сільської ради Попільнянського району Житомирської області.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Котлярської сільської ради Попільнянського району Житомирської області.

Зобов'язано Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства у власність на території Котлярської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 22.09.2015.

Відшкодовано ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 974,40 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду №806/5105/15 від 20.01.2016 і винести нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 у повному обсязі. В апеляційній скарзі зазначив, що Котлярська сільська рада не погодила надання дозволу гр. ОСОБА_4 бажаної нею земельної ділянки, оскільки дана земельна ділянка зареєстрована для громадського пасовища згідно рішення 42 сесії шостого скликання від 30.07.2015. Крім того на виконання розпорядження КМУ від 19.08.2015 № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації від 02.10.2015 № 329, зазначені земельні ділянки було зарезервовано для ведення особистого селянського господарства з метою надання їх у власність військовослужбовцям, які виконують завдання в зоні проведення антитерористичної операції. Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області при розгляді звернення ОСОБА_4 діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Переглянувши судове рішення, доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що Котлярська сільська рада Попільнянського району Житомирської області на сорок другій сесії шостого скликання прийняла рішення від 30.07.2015, яким вирішила підняти клопотання перед Головним управління Держземагенства у Житомирській області зарезервувати земельну ділянку загальною площею 25,05 га для громадського пасовища, яка знаходиться за межами с. Котлярка (а.с. 19).

22.09.2015 ОСОБА_4 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства на території Котлярської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (а.с. 8).

Листом за вих. № 19-6-7777.7-4698/25-15 від 20.10.2015 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області повідомило позивача про те, що не може позитивно задовольнити його клопотання про надання дозволу на складання документації із землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність (а.с. 7).

Відмовлячи ОСОБА_4 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства відповідач керувався статтею 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та інформацією, викладеною у листі відділу Держгеоокадастру у Попільнянському районі Житомирської області №22-28-99.4-213/15-15 від 08.10.2015. Так, із листа відділу Держгеокадастру у Попільнянському районі Житомирської області №22-28-99.4-213/15-15 від 08.10.2015 вбачається, що земельна ділянка, на яку претендує ОСОБА_4 зарезервована з метою надання військовослужбовцям, які виконують завдання по здійсненню антитерористичної операції (а.с. 7).

Не погодившись із відмовою відповідача, ОСОБА_4 звернулась до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що зазначені обставини не можуть бути виключною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у власність, а відтак відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком з огляду на наступне.

Приписами частин 1, 2, пункту а частини 3 статті 22 Земельного кодексу України, визначено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Згідно зі частинами 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частиною 1 статті 117 Земельного кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частин 6, 7 статті 118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектарів (пункт б частини 1 статті 121 Земельного кодексу України).

Згідно абзацу 1 частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Зміст статей 118, 122 Земельного кодексу України свідчить про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає помилковими посилання відповідача на статтю 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", оскільки вказана стаття передбачає, зокрема, першочергове право учасників бойових дій на відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, а позивач просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, порядок надання якої чітко встановлено статтею 118 Земельного кодексу України.

На законодавчому рівні визначено право розпорядженням землями сільськогосподарського призначення виключно на підставі норм Земельного кодексу України, а тому відповідач не мав право перебирати на себе функції законодавця щодо розпорядження землею без нормативного врегулювання питання про надання земельних ділянок для учасників АТО.

Крім того, відповідачем не надано суду жодного рішення про резервування земельних ділянок по Попільнянському району Житомирської області для надання у власність учасникам АТО.

Встановлено, що відповідно до розпорядження КМУ від 19.08.2015 № 898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками", розпорядження Житомирської обласної державної адміністрації від 02.10.2015 № 329, Держгеокадастру України та Головному Управлінню було лише доручено визначити на території області земельні ділянки для відведення учасникам АТО та сім'ям загиблих учасників АТО.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що відповідачем не наведено жодної з підстав, передбачених частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України, за яких ОСОБА_4 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дії Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0000 га на території Котлярської сільської ради Попільнянського району Житомирської області суперечать нормам чинного законодавства України.

В силу вимог ч.2 ст. 71 КАС України відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від "20" січня 2016 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя В.В. Євпак

судді: М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення виготовлено "25" лютого 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_4 АДРЕСА_1

3- представник позивача ОСОБА_7 АДРЕСА_2, 1000

4- відповідачу/відповідачам: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області вул.Довженка,45,м.Житомир,10002

- ,