Справа № 326/103/16-а
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 326/103/16-ар.
Провадження № 2-а/326/11/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

Головуючої-судді Чапланової О.М.

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до УПФУ в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує тим, що вона працює на посаді секретаря Приморського районного суду. Відповідно до розпорядження від 15.05.2009 року УПФУ в Приморському районі Запорізької області їй призначено пенсію по інвалідності, загальне захворювання, ІІІ група, відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Однак, з 01 квітня 2015 року нарахування та виплати їй пенсії призупинилися. На її запит УПФУ в Приморському районі повідомило, що виплату пенсії призупинено на підставі ЗУ від 02.03.2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» в частині внесення змін до ст. 47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона працює та у неї є право на призначення пенсії на умовах ЗУ «Про державну службу».

Вважає дії УПФУ протиправними та такими, що порушують її законні права та інтереси.

У 2009 році їй призначена пенсія по інвалідності, загальне захворювання, 3 група, до 30.04.2016 року на підставі ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, чинного на час призначення. Отже, відповідно до положень статей 22, 24, 58 Конституції України, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів, на думку позивача, виплата їй пенсії не повинна бути призупинена новим законом від 02 березня 2015 року, який не має зворотної дії. Зазначає, що під дію Закону України від 02 березня 2015року підпадають особи, у яких право на пенсію по Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виникло з часу набрання чинності Законом України від 02 березня 2015року.

Просила визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо призупинення виплати пенсії по інвалідності з 01.04.2015 року всупереч змісту ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній з 01.04.2015 року); зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області поновити виплату пенсії по інвалідності з 01.04.2015 року відповідно до розпорядження від 15.05.2009 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про призначення їй пенсії по інвалідності на загальних підставах; стягнути з Державного бюджету України на її користь судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп.; зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області подати звіт про виконання судового рішення в строк 30 календарних днів з дня одержання його копії.

Ухвалою від 27 січня 2016 року адміністративну позовну заяву ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії в частині позовних вимог за період з 01.04.2015 року по 24.07.2015 року включно - залишити без розгляду (а.с.15).

05.02.2016 року ОСОБА_2 надала письмову заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо призупинення виплати пенсії по інвалідності з 25.07.2015 року всупереч змісту ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній з 01.04.2015 року); зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області поновити виплату пенсії по інвалідності з 25.07.2015 року відповідно до розпорядження від 15.05.2009 року Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про призначення їй пенсії по інвалідності на загальних підставах; стягнути з Державного бюджету України на її користь судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. (а.с.28).

Позивач, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності його представника в порядку письмового провадження. Також надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що Законом України від 02.03.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" внесено зміни до порядку призначення пенсій за віком на пільгових умовах і за вислугу років, а також тимчасово на період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року встановлено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам незалежно від дати призначення пенсії. При цьому тимчасовий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам не стосується чотирьох категорій громадян: інвалідів І та II групи, інвалідів війни III групи, учасників бойових дій, членів сімей загиблих (померлих) військовослужбовців (незалежно від виду пенсії та закону, за яким призначена пенсія). Незалежно від факту роботи та посади, на якій працюють пенсіонери, призначена пенсія виплачується в повному обсязі інвалідам І та II груп, інвалідам війни III групи та учасникам бойових дій, особам, на яких поширюється чинність п.1 ст.10 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та особам, на яких поширюється дія п.3 Прикінцевих положень Закону.

Згідно із ст.47 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», тимчасово, у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, під час роботи особи (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії, зокрема, у порядку та на умовах, передбачених ЗУ "Про державну службу", пенсія не виплачуються.

Зважаючи на те, що ОСОБА_2 є інвалідом III групи загального захворювання, виплата призначеної пенсії була припинена згідно зазначеного Закону.

З 01.01.2016 року набув чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 від 24.12.2015 року, яким продовжено особливий порядок виплати пенсій працюючим пенсіонерам, передбачений ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Таким чином, особи, які перебувають на державній службі (крім інвалідів 1 та 2 групи, та інвалідів війни 3 групи, учасників бойових дій), не мають права на пенсійне забезпечення з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Просить у задоволенні позовних вимог позивачці відмовити у повному обсязі (а.с.21-23).

У зв'язку із надходженням від осіб, які беруть участь у справі, клопотань про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до ч.4 ст.122 КАС України, за ухвалою суду, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до протоколу від 18.04.2006 року ОСОБА_2, за її заявою від 12.04.2006 року, на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» призначено з 07.04.2006 року по 30.04.2007 року пенсію по інвалідності за загальним захворюванням, група інвалідності ІІ, яка встановлена з 07.04.2006 року по 30.04.2007 року (а.с.26-27).

Розпорядженням від 15.05.2009 року ОСОБА_2 перераховано через зміну надбавки пенсію по інвалідності за загальним захворюванням, група інвалідності ІІІ, яка встановлена з 01.05.2009 року по 30.04.2011 року, період виплати пенсії зазначено з 01.05.2009 року по 30.04.2011 року (а.с.12).

Згідно із свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 20.06.2009 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 присвоєно прізвище - ОСОБА_2 (а.с.9 ).

Згідно із повідомленням від 07.04.2014 року, ОСОБА_2 подовжено виплату пенсії по інвалідності з 01.05.2014 року по 30.04.2016 року у зв'язку із подовженням інвалідності (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що з 01.04.2015 року позивачці призупинено виплату пенсії.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивачка 11.01.2016 року звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області (а.с.25). На указане звернення позивачці надано відповідь від 19.01.2016 року, в якій, з посиланням на ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідач повідомив, що оскільки позивачка є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, то виплату пенсії їй було припинено згідно вказаного Закону. Крім цього, відповідач повідомив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року, який набув чинності з 01.01.2016 року, особи, які перебувають на державній службі (крім інвалідів 1 та 2 групи, та інвалідів війни 3 групи, учасників бойових дій), не мають права на пенсійне забезпечення з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року (а.с.10-11).

Згідно із довідкою від 08.02.2016 року ОСОБА_2 з 26.06.2008 року працює в Приморському районному суді Запорізької області. З 16.05.2011 року і по теперішній час працює на посаді секретаря суду (а.с.33).

Таким чином, судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку в УПФУ в Приморському районі Запорізької області, з 07.04.2006 року отримувала пенсію по інвалідності за загальним захворюванням, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З 01.04.2015 року виплату пенсії позивачці призупинено на підставі ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» із змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 року № 213-УІІІ та Законом України від 24.12.2015 року № 911-VIII.

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність дій відповідача щодо призупинення виплати позивачці пенсії по інвалідності за загальним захворюванням з 01.04.2015 року на підставі Закону України від 02.03.2015 №213-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №911 від 24.12.2015 року.

Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Абзацами другим, третім та четвертим частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, чинній з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року, встановлено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року:

- у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідач вважає, що оскільки позивачка працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу», то в період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року пенсія, призначена згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», не повинна виплачуватись.

Суд зазначає, що станом на 01.04.2015 року посада, на якій працює позивачка, дійсно давала право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про державну службу», у зв'язку з чим відповідачем правомірно виплату пенсії позивачці було призупинено.

Разом з тим, пунктом 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII (далі Закон №213) передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу»,"Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", "Про статус народного депутата України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про судову експертизу", "Про Національний банк України", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про дипломатичну службу", Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цим Законом не призначаються.

В теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу» пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, з 1 червня 2015 року посада, на якій працює позивачка, не дає права на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», у зв'язку з чим передбачені ч.1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року, чинній з 01.04.2015 року по 31.12.2015, правові підстави для невиплати позивачці пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, за період з 25.07.2015 року по 31.12.2015 року включно, відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що за період з 25.07.2015 року по 31.12.2015 року включно виплата пенсії по інвалідності за загальним захворюванням, призначеної позивачці відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», підлягає поновленню у зв'язку з відсутністю підстав для її невиплати, тому пред'явлений позивачем адміністративний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Абзацами другим, третім та четвертим частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 року, чинній з 01.01.2016 року, встановлено, що тимчасово, у період з 1січня 2016 року по 31 грудня 2016 року:

- особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/ щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

- у період роботи на інших посадах/роботах пенсія (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Судом встановлено та підтверджено наданою довідкою, що ОСОБА_2 з 26.06.2008 року працює в Приморському районному суді Запорізької області. З 16.05.2011 року і по теперішній час працює на посаді секретаря суду, тобто працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що виплата пенсії по інвалідності за загальним захворюванням, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», призупинена позивачці з 01.01.2016 року на законних підставах відповідно до вимог діючого законодавства, тому адміністративний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, у зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог на користь позивача за рахунок коштів Державного бюджету України підлягають стягненню судові витрати в сумі 275 грн. 60 коп.(551,20 грн. : 2=275,60 грн.).

Керуючись: Конституцією України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 8-11, 69-71, 79, 86-87, 94, 128, 158-163, 167, 185-186, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області щодо призупинення з 25.07.2015 року по 31.12.2015 року включно виплати ОСОБА_2 пенсії, як інваліду третьої групи за загальним захворюванням, всупереч вимогам ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», в редакції чинній з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі Запорізької області поновити ОСОБА_2 виплату пенсії як інваліду 3 групи за загальним захворюванням згідно із Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з 25.07.2015 року по 31.12.2015 року включно.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частині позовних вимог відмовити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга у Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд через Приморський районний суд протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її надає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

19.02.2016