Справа № 1219/31/2012
Суддя: Бондар Ю. О.
Дата ухвалення: 2013-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.03.2013
ЄУ № 1219/31/2012
Провадження №2-а/420/5/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2013 рік с м т. Новопсков

Луганської області

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Бондар Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новопсков адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про зобов*язання здійснити перерахунок розміру довічного утримання судді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про зобов*язання Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з січня 2012 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, наданої територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Луганській області від 01.03.2012 року за №82.

30.01.2013 року від позивача надійшла заява про зміну позовних вимог у справі про зобов*язання здійснити перерахунок розміру довічного утримання судді, згідно якої позивач просить суд вимоги позовної заяви, прийнятої до розгляду, залишити в силі, а додаткові вимоги приєднати до первісного позову, а саме: визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 26.07.2012 року про відмову йому в перерахунку довічного грошового утримання незаконним та скасувати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він на момент виходу у відставку відповідно до ст. 11 та 43 ЗУ «Про статус суддів» від 15.12.1992 року йому було призначено щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90% заробітку судді працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру. Гарантії незалежності судді, включаючи заходи його правового захисту, матеріального і соціального забезпечення, передбачені цим Законом, поширюються на всіх суддів України і не можуть бути скасовані чи знижені іншими нормативними актами. В імперативній формі це положення підтвердив і Конституційний Суд України своїм рішенням від 22.05.2008 року. Позивач вважає, що відповідач безпідставно відмовляє йому в перерахунку, що порушені його конституційні права судді у відставці. Конституційний суд України в своєму рішенні від 01.12.2004 року, яке є обов*язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене, вказав що недоторканість суддів-один із елементів їхнього статусу. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканості суддів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів. В липні 2012 року він звернувся з письмовою заявою до управління Пенсійного фонду України у Новопсковському районі з заявою про перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але йому було відмовлено в задоволені заяви з посиланням на нормативні акти, які прийняті в 2011 році і відповідно до ст.. 5 ЦК України зворотної сили не мають.

Відповідач позов не визнав, про що надав письмове заперечення проти позову, згідно якого не визнає адміністративний позов, оскільки доводи, які зазначені позивачем є необгрунтованими і не відповідають обставинам справи, тому позивач безпідставно наполягає на перерахунку щомісячного грошового утримання, починаючи з січня 2012 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці, наданої територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Луганській області. ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання відповідно до ст.. 43-45 ЗУ «Про статус суддів» з 01.03.2007 року. Довічне грошове утримання здійснюється на підставі постанови Донецького апеляційного адміністративного суду. На даний час розрахунок щомісячного грошового утримання проведено відповідно довідки про заробітну плату №97 від 22.09.2008 року станом на 01.10.2008 року в сумі 10848,24 грн. П.3,4,5 ст. 138 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов*язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загапьнообов*язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді. У разі зміни грошового утримання діючих суддів Конституційного суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок. Максимальний розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених осіб, які втратили працездатність. Довічне грошове утримання суддям виплачується органам Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що і передбачені Конституцію та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 126 Основного Закону України закріплено положення, згідно з яким незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Однією з гарантій забезпечення незалежності судців, закріплених у частині першій статті 126 Конституції України, є надання їм за рахунок держави матеріального і соціального захисту, до яких, зокрема, відноситься і щомісячне довічне грошове утримання.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу передбачених законом гарантій самостійності судів, незалежності та правової захищеності суддів.

Правові засади організації судової влади, загальний порядок забезпечення діяльності судів та інші питання судоустрою і статусу суддів урегульовані Законом України "Про судоустрій і статус суддів"від 07.07 2010 року.

Гарантії незалежності суддів закріплені, зокрема, у ч. 4 ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою незалежність судді забезпечується окремим порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності судів, установленим законом, належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

Частиною 1 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус судців" встановлено, що судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 роки, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу", або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з п. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судці, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок (ч.4 ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за вислугу років, перебування на адміністративній посаді в суді, науковий ступінь, роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці.

Таким чином, розмір довічного грошового утримання безпосередньо пов'язаний із розміром заробітної плати суддів відповідних судів.

Як зазначив Конституційний Суд України у мотивувальній частині рішення від 14 грудня 2011 року № 18-рп/2011, щомісячне довічне грошове утримання судді є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу. Правова природа щомісячною довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання працюючого судді є однаковою, а самі ці поняття - однорідними та взаємопов'язаними. Щомісячне грошове утримання судді, який, маючи право на відставку, продовжує працювати на посаді судді, встановлюється у зв'язку з виконанням ним своїх обов'язків щодо здійснення незалежного, неупередженого та справедливого правосуддя, а щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці є належним утриманням цього судді після припинення виконання ним своїх професійних обов'язків та особливою формою його соціального забезпечення.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно довідки ТУ ДСАУ в Луганській області № 82 від 01.03.2012 року суддівська винагорода ОСОБА_1, яка враховується при призначенні (перерахунку) довічного грошового утримання суддям у відставці з 01.01.2012 року, складає 14592,80 грн., в т.ч. оклад - 8584 ,00 грн., щомісячна доплата за вислугу років 60% - 5150,40 грн., щомісячна доплата 10% посадового окладу за перебування на адміністративній посаді - 858,40 грн.

При цьому, як вбачається з відповіді на звернення позивача, щомісячне довічне грошове утримання виплачувалось позивачеві у відповідності до норм Порядку подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року № 3-І. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 р. за № 200/14891, яким не передбачено перерахунку довічною грошового утримання суддів у відставці.

Між тим, враховуючи пріоритетність законів на підзаконними актами, суд вважає, що зазначена норма не підлягає застосуванню, оскільки Законом України "Про судоустрій і статус суддів" прямо передбачено проведення перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці.

Крім того, зазначений порядок не може бути застосований у спірних правовідносинах як такий, що прийнятий раніше, ніж Закон України "Про судоустрій і статус суддів", оскільки відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, а статтею 22 Конституції України встановлено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд визначає, що при визначенні розміру довічного грошового утримання позивача як судді (голови суду) у відставці застосуванню підлягають положення ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а не наведена вище постанова правління Пенсійного фонду України, яка істотно звужує обсяг встановлених законом прав позивача.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вказаною постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 р. за № 200/14891, не заборонено проведення перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці.

У свою чергу, норми статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" безпосередньо пов'язують виплату довічного грошового утримання судді у відставці з грошовим утриманням судді, який працює на посаді, яку займав позивач до виходу у відставку, що зумовлює проведення перерахунку довічного грошового, утримання судді у відставці при зміні розміру суддівської винагороди працюючого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"_щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок па загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, який працює на відповідній посаді.

При цьому, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р. не пов'язує визначення розміру щомісячного довічного грошовою утримання судді із розміром заробітної плати, яку суддя отримував до виходу у відставку.

Внаслідок прийняття Закону України «Про судоустрій і статус суддів» збільшено розмір матеріального забезпечення працюючим суддям та, як наслідок, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Таким чином, фактично звуження змісту та обсягу статусу суддів не відбулося.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при вирішенні даного спору підлягає застосуванню частина третя статті 138 Закону У країни «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції Закону станом на 01.01.2012 року).

Суд дійшов висновку, щодо розміру щомісячного довічного грошового утримання суді у відставці, а саме - в розмірі 80 % грошового утримання працюючого судді на відповідній посаді, оскільки частиною третьою статті 138 Закону № 2453-VІ ( в редакції Закону станом на 01.01.2012 року) передбачено, що довічне грошове утримання судді у відставці виплачується в розмірі 80 відсотків із заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Щодо тверджень відповідача про те, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" проведення перерахунку довічного грошового утримання судді передбачено виключно для суддів Конституційного Суду України, суд не бере до уваги, з огляду на таке.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди загальної юрисдикції утворюють єдину систему судів. Єдиним органом конституційної юрисдикції в Україні є Конституційний Суд України.

Як встановлено положеннями ч. 4 ст. 17 вказаного Закону, єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечуєгься, зокрема: єдиними засадами організації та діяльності судів; єдиним статусом суддів; єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності судів; фінансуванням судів виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України (254к/%-ВР ) та цього Закону призначений чи обраний суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі. Судді в Україні мають єдиний статус незалежно від місця суду в системі судів загальної юрисдикції чи адміністративної посади, яку суддя обіймає в суді.

Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" за суддею, звільненим за його заявою, про відставку, зберігається звання судді та гарантії недоторканності, встановлені для судді до його виходу у відставку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судді, що працюють або працювали у системі судів загальної юрисдикції, не повинні ставитись у менш вигідне становище в питаннях пенсійного забезпечення, а саме нарахування та виплати довічного грошового утримання судді у відставці, порівняно із суддями Конституційного Суду України.

У відповідності до ст. 6.4. Європейської хартії про статус суддів, суддя, що досяг встановленого законом віку для виходу у відставку з суддівської посади, яку займав протягом певного часу, повинен отримувати пенсію по виходу у відставку, рівень якої повинен бути як можна ближче до рівня останньої заробітної плати в якості судді.

Ст. 5 КАС України передбачає здійснення судочинства відповідно як Законів України, так і міжнародних договорів, згода на які дано ВР України. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права.

За змістом ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус судців" єдність системи судів загальної юрисдикції забезпечується, зокрема, вирішенням питань внутрішньої діяльності судів органами суддівського самоврядування.

Згідно п.6 рішення Ради Судців України №18 від 23.03.20212 року за результатами розгляду звернень суддів у відставці щодо їх права на перерахунок довічного грошового утримання, вважати наявним у них такого права відповідно до частини 3 статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус судців". При цьому слід запровадити порядок на рівні Державної судової адміністрації України та Пенсійного фонду України, за яким під грошовим утриманням судці, який працює на відповідній посаді, слід вважати єдиний рівень по державі для суддів відповідної інстанції.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, встановленому ст.138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до ст, 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обгрунтованим.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 99, 160, 161, 162, 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства, ст.ст. 8, 19, 22 Конституції України, Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992 року, Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від07.07.2010 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати рішення Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області від 26 липня 2012 року по відмові ОСОБА_1 в перерахунку довічного грошового утримання і незаконним та скасувати.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 80%, починаючи з січня 2012 року на підставі довідки про заробітну плату для обчислення щомісячного грошового утримання, судді у відставці, наданої територіальним управлінням державної судової адміністрації в Луганській області, від 01.03.2012 року за №82.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо було подано апеляційну скаргу, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: