Справа № 813/72/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2016 року №813/72/16

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сасевича О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чижук М.М.,

представника позивача Сабана М.Р.,

представника відповідача Хильченко Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Оліяр» до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2016 року Приватне підприємство «Оліяр» (надалі - ПП «Оліяр») звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області (надалі - ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області), в якій просить визнати протиправними та скасувати накази №256 від 28.09.2015 року, №344 від 29.12.2015 року, №02 від 11.01.2016 року.

На обґрунтування своїх позовних вимог ПП «Оліяр» зазначає, що 28.09.2015 року відповідачем було прийнято наказ №256 про проведення з 28.09.2015 року виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр» по проведених фінансово-господарських взаємовідносинах з ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» за період з 01.06.2012 року по 30.04.2014 року щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств. Цим же наказом проведення такої перевірки доручено головному державному ревізору - інспектору відділу податкового аудиту Русину В.В.

Наказом №344 від 29.12.2015 року відповідачем було додатково залучено до перевірки головного державного ревізора - інспектора відділу податкового аудиту Однорога О.Я. та постановлено провести перевірку з 30.12.2015 року.

Наказом №02 від 11.01.2016 року контролюючим органом було внесено зміни до наказу №344 у частині дати початку перевірки, а саме, початок її призначити на 12.01.2016 року.

Проте, позивач вважає, що такий наказ №256 щодо проведення перевірки є протиправним, а відтак, протиправними є й наступні пов'язані з ним накази - №344 і №02.

Так, виїзна позапланова документальна перевірка ПП «Оліяр» була призначена за п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України на виконання постанови слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві старшого лейтенанта податкової міліції Онищенко М.В. від 02.07.2015 року.

Водночас, як випливає з норми п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка в цьому випадку здійснюється виключно у разі отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону. Тобто, передумовою для призначення позапланової документальної перевірки є фактичне отримання відповідним контролюючим органом постанови слідчого.

Однак, у даному випадку позивачеві не було надано для ознайомлення постанову слідчого, на підставі якої видано оспорюваний наказ про проведення перевірки, а в оспорюваних наказах не відображено факту отримання такої постанови слідчого, відсутній її номер, номер відповідного кримінального провадження, що вказує на те, що перевірка була призначена безпідставно, отже, відповідні накази, які стосуються її проведення є протиправними та підлягають скасуванню.

Окрім того, абз.2 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України встановлено заборону контролюючим органам проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені, зокрема, п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

У той же час, стосовно позивача контролюючим органом неодноразово проводилися перевірки щодо дотримання ним податкового законодавства за ті ж періоди, які включені до періоду нової (планованої) перевірки (акт №654/2200/32461721 від 17.04.2013 року, акт №424/2200/32461721 від 15.08.2012 року, акт №635/13-25-22-00/32461721 від 20.05.2015 року, акт №148/2201/32461721 від 25.04.2014 року).

А тому, позивач вважає, що питання запланованої перевірки вже охоплювалися попередніми перевірками, відтак, призначення нової перевірки по цих же питаннях є протиправним, отже, відповідні накази, які стосуються її проведення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалами судді від 13.01.2016 року у даній адміністративній справі було відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

На заперечення позовних вимог відповідачем було подано заперечення на позовну заяву. У своїх запереченнях відповідач обґрунтовує законність оспорюваних наказів, а його позиція полягає в наступному.

Відповідач посилається на норму п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, якою контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків, що в силу ст.62 Податкового кодексу України є способом здійснення податкового контролю. Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у випадку отримання постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно, про призначення перевірки.

У даному випадку, до ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області надійшла постанова слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві старшого лейтенанта податкової міліції Онищенко М.В. від 02.07.2015 року про призначення позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр» по проведених фінансово-господарських взаємовідносинах з ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» за період з 01.06.2012 року по 30.04.2014 року. Призначення даної перевірки було обумовлене виявленими при розслідуванні кримінального провадження №00000100 обставинами, які свідчать про протиправне формування протягом 2012-2014 років податкового кредиту з податку на додану вартість і завищення валових витрат при фіктивних операціях між суб'єктами господарювання (зокрема й між ПП «Оліяр» і ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу»).

Відповідна постанова слідчого про призначення перевірки була отримана ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області, у зв'язку з чим відповідач, на виконання наданих законом повноважень і за достатніх для цього підстав, видав оспорювані накази.

Окрім того, відповідач зазначає, що питання нової перевірки не були охоплені перевірками, проведеними до того, а саме, оформлених актами №654/2200/32461721 від 17.04.2013 року, №424/2200/32461721 від 15.08.2012 року, №635/13-25-22-00/32461721 від 20.05.2015 року, №148/2201/32461721 від 25.04.2014 року. А тому, покликання позивача на норму абз.2 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України є безпідставним.

Більш того, відповідач звертає увагу на приписи абз.1 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до якого обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені Податковим кодексом України, не поширюються на перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження, тобто як і у даному випадку з ПП «Оліяр».

У зв'язку з чим, відповідач вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, а оспорювані накази правомірними.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, письмових поясненнях та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти позову заперечила, надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях, наголосила на правомірності спірних наказів №256 від 28.09.2015 року, №344 від 29.12.2015 року, №02 від 11.01.2016 року, оскільки такі, на її думку, прийняті в повній відповідності з нормами чинного законодавства України та просила суд у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши і дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як випливає з матеріалів справи, спір у ній виник у зв'язку з призначенням ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр», про що відповідачем прийнято відповідні розпорядчі рішення (накази), які й оспорюються позивачем.

У зв'язку із наведеним, суд відзначає, що п.п.19.1.2 п.19.1 ст.19 Податкового кодексу України на контролюючі органи покладено функцію з контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів платниками податків. Як установлено п.61.1 ст.61 Податкового кодексу України, система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є податковим контролем. Відповідно до п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України, одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок. Підпунктом 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України передбачено право контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки платників податків. Згідно з п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки.

Відповідно до п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених Податковим кодексом України.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно з п.78.4 ст.78 Податкового кодексу України, про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відтак, чинним законодавством України надано контролюючим органам право на проведення, виїзних документальних позапланових перевірок, що відповідає їх повноваженням і компетенції. При цьому, реалізуючи таке право на здійснення податкового контролю і перевірку платника податків контролюючий орган вправі видавати відповідні накази щодо призначення і здійснення відповідної перевірки.

У той же час, суд акцентує увагу на нормативному приписі ч.2 ст.19 Конституції України, за яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із огляду на що, лише безумовне дотримання контролюючим органом встановлених чинним законодавством умов і порядку прийняття рішень про проведення перевірок, зокрема, й документальних виїзних позапланових, може бути належною підставою для призначення перевірки та прийняття відповідних наказів про її проведення. У разі ж недотримання контролюючим органом законодавчих вимог щодо призначення відповідної перевірки, таке рішення контролюючого органу слід вважати протиправним і воно підлягатиме скасуванню.

Зазначене відповідає нормам ч.ч.1, 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ. А до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У цьому контексті, суд звертає увагу й на висновки Верховного Суду України, які він виклав у постанові від 27.01.2015 року в справі №21-425а14, а саме, Суд відзначив у ній, що «суб'єкт господарювання має право не погодитися з рішенням про призначення перевірки і оспорити його у суді», при цьому «право платника оскаржувати рішення контролюючого органу про проведення перевірки стосовно нього не залежить від виду такої». Відповідно до приписів ч.2 ст.161, ч.1 ст.244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначені висновки Верховного Суду України враховуються судом при вирішенні даної справи, позаяк у даному випадку суд не вбачає підстав для відступлення від них.

У зв'язку з чим, слід прийти до висновку, що наказ контролюючого органу про призначення перевірки та правомірність його прийняття, можуть бути предметом розгляду в адміністративному суді за правилами адміністративного судочинства, а тому суд погоджується з обраним позивачем способом захисту, оскільки такий відповідає нормам чинного законодавства України, й спрямований на забезпечення прав платника податків із дотриманням балансу публічних і приватних інтересів. Для вирішення ж такого спору, предметом якого є наказ про проведення перевірки, слід, зокрема, встановити чи рішення відповідача про її проведення ґрунтуються на нормах закону, чи були достатні підстави для їх прийняття, чи діяв суб'єкт владних повноважень у межах своєї компетенції та в спосіб установлений законом тощо.

Так, п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України визначено перелік обставин, які є підставою для здійснення документальної позапланової перевірки. Так, згідно з п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у випадку отримання постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора про призначення перевірки, винесену ними відповідно до закону.

Судом встановлено, що від СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві до ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області за супровідним листом №16120/7/26-15-09-0214 від 14.07.2015 року була скерована постанова слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві старшого лейтенанта податкової міліції Онищенко М.В. від 02.07.2015 року «Про призначення позапланової документальної перевірки», якою слідчий постановив призначити позапланову документальну перевірку ПП «Оліяр» по проведених фінансово-господарських взаємовідносинах з ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» за період з 01.06.2012 року по 30.04.2014 року щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин.

Як засвідчується матеріалами справи, така постанова слідчого від 02.07.2015 року була отримана адресатом (ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області) 22.07.2015 року, що підтверджується відтиском штампа про реєстрацію вхідної кореспонденції (вхідний номер 1587/7 від 22.07.2015 року).

Відтак, цим спростовуються доводи позивача про відсутність підстав для прийняття оспорюваного наказу, в зв'язку з неотриманням контролюючим органом відповідної постанови слідчого.

Судом також установлено, що 28.09.2015 року ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області на виконання згаданої вище постанови слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві старшого лейтенанта податкової міліції Онищенко М.В. від 02.07.2015 року, відповідно до п.п.20.1.4, 75.1.2, 78.1.11, 82.2 Податкового кодексу України, було прийнято наказ №256 «Про проведення виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр».

Згідно з п.1 даного наказу, головному державному ревізору - інспектору відділу податкового аудиту Русину В.В. було доручено провести з 28.09.2015 року терміном 10 робочих днів виїзну позапланову документальну перевірку ПП «Оліяр» () по проведених фінансово-господарських взаємовідносинах з ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» () за період з 01.06.2012 року по 30.04.2014 року щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин.

У подальшому, відповідачем було прийнято наказ №344 від 29.12.2015 року «Про додаткове залучення працівників до проведення виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр». Згідно з п.1 даного наказу, до проведення перевірки додатково залучено головного державного ревізора - інспектора відділу податкового аудиту Однорога О.Я. Пунктом 2 наказу було відновлено терміни проведення перевірки, а п.3 - визначено початок її проведення з 30.12.2015 року.

Окрім того, відповідачем було прийнято наказ №02 від 11.01.2016 року «Про внесення змін до наказу від 29.12.2015 року за №344 «Про додаткове залучення працівників до проведення виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр». Цим наказом було замінено дату початку перевірки - замість « 30.12.2015 року» на « 12.01.2016 року».

Таким чином, відповідачем з підстав, визначених п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України було призначено документальну позапланову перевірку ПП «Оліяр» і врегульовано окремі питання її проведення, що само по собі формально відповідає його компетенції та повноваженням.

У той же час, зважаючи на доводи позивача про те, що питання, які є предметом нової позапланової документальної перевірки (призначеної наказом №256 від 28.09.2015 року) уже входили до предмету попередньо здійснених податковими органами перевірок ПП «Оліяр», суд відзначає наступне.

Так, абз.2 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8, 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Як випливає зі змісту постанови слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві старшого лейтенанта податкової міліції Онищенко М.В. від 02.07.2015 року, яка була підставою для призначення перевірки за п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, ПП «Оліяр» протягом 2012-2014 року формувало штучний податковий кредит від ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу». Зважаючи ж на те, що ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» не могло в дійсності надавати будь-які послуги та виконувати роботи, а задокументовані операції з ПП «Оліяр» були призначені виключно для формування штучного податкового кредиту та завищення валових витрат, виникла необхідність проведення перевірки ПП «Оліяр» за період з червня 2012 року по квітень 2014 року щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин.

У зв'язку з чим, предметом перевірки, призначеної наказом №256 від 28.09.2015 року є правильність нарахування та сплати ПП «Оліяр» податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування з податку на прибуток підприємств при проведенні фінансово-господарських взаємовідносин із ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» за період з 01.06.2012 року по 30.04.2014 року.

При цьому, в матеріалах даної справи наявні докази проведення податковими органами у 2012, 2013, 2014, 2015 роках ряду перевірок ПП «Оліяр».

А саме, ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області ДПС у період із 13.07.2012 року по 09.08.2012 року було проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Оліяр», результати якої оформлені актом №424/2200/32461721 від 15.08.2012 року.

У вступній частині такого акта №424/2200/32461721 податковим органом вказано, що предметом цієї перевірки були питання правомірності формування ПП «Оліяр» податкового кредиту та податкових зобов'язань за січень-червень 2012 року та з питання проведення взаєморозрахунків з ТОВ «ШЕР К», ТзОВ «Волео-Трейд», ТзОВ «ТД «Нові Перспективи», ОСОБА_6, ПП «Інвест Пром», ПП «Сайд Маркет» за період діяльності з 01.01.2010 року по 31.12.2011 року та ПП «Укрхімкомплект» за період діяльності з 01.10.2011 року по 01.02.2012 року.

Як же вбачається зі змісту описової частини акта №424/2200/32461721 від 15.08.2012 року, податковий орган досліджував у тому числі й питання формування ПП «Оліяр» податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень-червень 2012 року.

Окрім того, ДПІ у Пустомитівському районі Львівської області ДПС у період із 21.03.2013 року по 10.04.2013 року було проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Оліяр», результати якої оформлені актом №654/2200/32461721 від 17.04.2013 року.

У вступній частині такого акта №654/2200/32461721 податковим органом вказано, що предметом цієї перевірки були питання дотримання позивачем вимог чинного податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2011 року по 31.12.2012 року.

При цьому, як вбачається зі змісту описової частини акта №654/2200/32461721 від 17.04.2013 року, податковий орган у тому числі досліджував і питання формування ПП «Оліяр» податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а також і витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 01.10.2011 року - 31.12.2012 року.

Окрім того, ДПІ у Пустомитівському районі ГУ Міндоходів у Львівській області у період із 31.03.2014 року по 18.04.2014 року було проведено позапланову виїзну перевірку ПП «Оліяр», результати якої оформлені актом №148/2201/32461721 від 25.04.2014 року.

У вступній частині такого акта №148/2201/32461721 податковим органом вказано, що предметом цієї перевірки були питання дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року.

При цьому, як вбачається зі змісту описової частини акта №148/2201/32461721 від 25.04.2014 року, податковий орган, окрім іншого, досліджував і питання формування ПП «Оліяр» податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а також і витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 01.01.2013 року - 31.12.2013 року.

А також, ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області у період із 05.03.2015 року по 13.05.2015 року було проведено планову виїзну перевірку ПП «Оліяр», результати якої оформлені актом №635/13-25-22-00/32461721 від 20.05.2015 року.

У вступній частині такого акта №635/13-25-22-00/32461721 податковим органом вказано, що предметом цієї перевірки були питання дотримання позивачем вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року.

При цьому, як вбачається зі змісту описової частини акта №635/13-25-22-00/32461721 від 20.05.2015 року, податковий орган у тому числі досліджував і питання формування ПП «Оліяр» податкового кредиту та податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а також і витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за 01.01.2014 року - 31.12.2014 року.

Із врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що і позапланова виїзна перевірка ПП «Оліяр», результати якої оформлені актом №424/2200/32461721 від 15.08.2012 року (в частині формування податкового кредиту та податкових зобов'язань за січень-червень 2012 року), і позапланова виїзна перевірка, результати якої оформлені актом №654/2200/32461721 від 17.04.2013 року, і планова виїзна перевірка, результати якої оформлені актом №635/13-25-22-00/32461721 від 20.05.2015 року, і позапланова виїзна перевірка, результати якої оформлені актом №148/2201/32461721 від 25.04.2014 року, стосувалися не лише окремих правовідносин позивача із конкретно визначеними контрагентами, а загалом правовідносин ПП «Оліяр» за обревізований період часу. Тобто, до предмету дослідження таких перевірок включалися всі фінансово-господарські взаємовідносини платника податків (ПП «Оліяр») і правомірність їх відображення в контексті вимог податкового законодавства, в тому числі й питання формування ПП «Оліяр» податкового кредиту, податкових зобов'язань з податку на додану вартість, а також витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування.

Отже, до предмету таких перевірок входили питання дослідження правовідносин позивача з усіма контрагентами, задекларовані відносини з якими впливали на значення податкового кредиту, податкових зобов'язань з податку на додану вартість і витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, а відтак, до предмету таких перевірок повинні входити і відносини з ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» (які, виходячи зі змісту постанови слідчого декларувалися позивачем у 2012-2014 роках).

У цьому контексті суд відзначає й те, що хоча взаємовідносини ПП «Оліяр» і ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» не знайшли свого відображення в описовій частині згаданих вище актів (№424/2200/32461721 від 15.08.2012 року, №654/2200/32461721 від 17.04.2013 року, №148/2201/32461721 від 25.04.2014 року, №635/13-25-22-00/32461721 від 20.05.2015 року), однак це не можна трактувати як обґрунтовану підставу для твердження про невключення їх у складі інших правовідносин ПП «Оліяр» до предмету відповідних перевірок. Позаяк, у описовій частині акта перевірки надається зміст і детальний опис порушення податкового законодавства за кожним фактом порушення, у разі встановлення таких. Отже, в акті перевірки не деталізується та частина перевірених правовідносин, які хоч і входили до предмету перевірки, проте за висновком контролюючого органу не були пов'язані з встановленими порушеннями податкового законодавства.

Також суд акцентує увагу на тому, що періоди, за які фінансово-господарські взаємовідносини позивача вже були предметом попередніх перевірок, про що вказано вище, частково співпадають із періодом перевірки, призначеної оспорюваним наказом №256 від 28.09.2015 року.

А саме, такі періоди співпадають у частині фінансово-господарських взаємовідносин ПП «Оліяр» за червень 2012 року (з періодом перевірки, оформленої актом №424/2200/32461721 від 15.08.2012 року), за період з 01.06.2012 року по 31.12.2012 року (з періодом перевірки, оформленої актом №654/2200/32461721 від 17.04.2013 року), за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року (з періодом перевірки, оформленої актом №148/2201/32461721 від 25.04.2014 року) і за період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року (з періодом перевірки, оформленої актом №635/13-25-22-00/32461721 від 20.05.2015 року).

Отже, як засвідчується матеріалами справи, питання щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та формування витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, при проведенні ПП «Оліяр» фінансово-господарських взаємовідносин уже входили до предмету дослідження іншими перевірками, які були здійснені контролюючими органами в рамках Податкового кодексу України впродовж 2012-2015 років.

Таким чином, беручи до уваги те, що виїзна позапланова документальна перевірка ПП «Оліяр» по проведених фінансово-господарських взаємовідносинах з ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу» за суцільний період з 01.06.2012 року по 30.04.2014 року щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість та витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, була призначена оспорюваним наказом №256 від 28.09.2015 року на підставі п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, а також беручи до уваги встановлені судом обставини часткового входження до предмету попередніх перевірок питань, що знову включені до предмету нової перевірки, її призначення є протиправним, позаяк це прямо суперечить приписам абз.2 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України.

При цьому, зважаючи на посилання відповідача на абз.1 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України, суд відзначає, що даною нормою встановлено непоширення обмежень у підставах проведення перевірок платників податків, які визначені Податковим кодексом України, на перевірки, що проводяться у межах кримінального провадження. Однак, суд звертає увагу, що наступним абзацом цього ж пункту встановлено однозначний припис про заборону проведення конкретного виду перевірок - документальних позапланових, призначених за п.п.78.1.11 Податкового кодексу України (а саме з таких підстав призначено проведення перевірки за оспорюваним наказом) - що слід розуміти як спеціальну імперативну норму закону, обов'язкову до виконання при наявності обставин в складі, визначеному абз.2 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України. Більш того, слід також узяти до уваги й те, що п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України був доповнений абз.2 Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року №71-VIII, а абз.1 цього пункту містився у змісті Кодексу з моменту набрання ним чинності (01.01.2011 року). Тобто такі подальші зміни були направлені на гарантування дотримання прав платників податків, звуження підстав для проведення перевірки, усунення можливості зловживання правом на перевірку.

А тому, застосуванню підлягає саме спеціальна та більш пізня норма абз.2 п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України, яка власне й встановлює заборону на проведення документальних позапланових перевірок у конкретних випадках, описаних у цьому ж абзаці, котра за вставлених дійсних обставинах справи й підлягає застосуванню при вирішенні даного спору.

Окремо суд звертає увагу також на те, що п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України передбачено можливість проведення документальних позапланових перевірок у випадку отримання постанови слідчого, винесеної ним відповідно до закону. У даному випадку таким законом є в тому числі й Кримінальний процесуальний кодекс України, ч.5 ст.110 якого визначає склад постанови слідчого. Так, згідно з п.3 ч.5 цієї статті, резолютивна частина постанови слідчого повинна містити, зокрема, відомості про місце виконання прийнятого рішення, а також про можливість та порядок оскарження постанови.

Проте, як вбачається зі змісту постанови слідчого з ОВС першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у м.Києві старшого лейтенанта податкової міліції Онищенко М.В. від 02.07.2015 року, у ній не визначено ані місця виконання рішення (тобто місця проведення перевірки - за місцезнаходженням контролюючого органу, платника податків, місцем розташування об'єкта права власності тощо), ані не вказано про можливість та порядок оскарження постанови, що також не може свідчити про винесення постанови відповідно до закону, що є вимогою п.п.78.1.11 Податкового кодексу України.

Відтак, базуючись на сукупності встановлених обставин справи та керуючись нормами чинного на час існування спірних правовідносин законодавства України, суд приходить до переконання про протиправність призначення виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр» щодо правильності нарахування та сплати податку на додану вартість і витрат, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, за суцільний період із 01.06.2012 року по 30.04.2014 року по фінансово-господарських взаємовідносинах із ТзОВ «Нью Девелопмент Лімітед Лоу».

У зв'язку з чим, відповідний наказ №256 від 28.09.2015 року про призначення такої перевірки є протиправним і підлягає скасуванню.

Окрім того, протиправними слід вважати й накази №256 від 28.09.2015 року, №344 від 29.12.2015 року, №02 від 11.01.2016 року, позаяк вони є невід'ємною частиною рішення щодо проведення виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр», спричинені фактом прийняття й існування спірного наказу №256 від 28.09.2015 року, регулюють окремі питання здійснення перевірки (склад осіб, які здійснюють перевірку, дата проведення перевірки та ін.) й самі по собі (без наказу №256) втрачають зміст, а тому також підлягають скасуванню.

У відповідності до ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області як суб'єкт владних повноважень не надала до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються її висновки та заперечення, та нею не було спростовано доводів позивача.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи ж на всі наведені обставини в їх сукупності, аналізуючи чинне законодавство України, суд дійшов висновку, що суб'єкт владних повноважень прийнявши оскаржувані рішення не дотримався вимог чинного податкового законодавства України, норми ч.2 ст.19 Конституції України та передбачених ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів, у зв'язку з чим, для відновлення порушених прав та інтересів позивача, накази ДПІ у Пустомитівському районі ГУ ДФС у Львівській області №256 від 28.09.2015 року, №344 від 29.12.2015 року, №02 від 11.01.2016 року слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.2, 7-14, 18, 19, 24, 69-72, 86, 87, 94, 143, 158, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області №256 від 28.09.2015 року «Про проведення виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр».

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області №344 від 29.12.2015 року «Про додаткове залучення працівників до проведення виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр».

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області №02 від 11.01.2016 року «Про внесення змін до наказу від 29.12.2015 року за №344 «Про додаткове залучення працівників до проведення виїзної позапланової документальної перевірки ПП «Оліяр».

Присудити на користь Приватного підприємства «Оліяр» () судові витрати по сплаті судового збору у сумі 4 134 (чотири тисячі сто тридцять чотири) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Пустомитівському районі Головного управління ДФС у Львівській області.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі у відповідності до ч.3 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішення за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 23 лютого 2016 року.