Справа № 415/5733/15-а
Суддя: Васильєва Ірина Анатоліївна
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернобривко Л.Б.
Суддя-доповідач - Васильєва І.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року справа №415/5733/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Васильєвої І.А.,

суддів: Казначеєва Е.Г., Жаботинської С.В.,

за участі секретаря судового засідання Корадо А.А.,

позивач ОСОБА_2 (особисто)

представника позивача ОСОБА_3 (на підставі довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 21 грудня 2015 року у справі № 415/5733/15-а за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області, третіх осіб: Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання незаконними дій та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2) звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Лисичанську), третіх осіб: Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області (далі - третя особа 1, ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС), Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (ГУ ДКСУ у Луганській області) із вимогами про визнання неправомірними дії УПФУ в м. Лисичанську щодо утримання з 01 лютого 2015 року сум податку на доходи фізичних осіб із розміру пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зобов'язання УПФУ у м. Лисичанську надати розпорядження про перерахунок пенсії без утримання сум податку на доходи фізичних осіб з 01 лютого 2015 року по 31 серпня 20125 року та сплатити недоотриману суму пенсії.

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 21 грудня 2015 року у задоволенні вищенаведеного позову відмовлено (арк. справи 58-60).

Не погоджуючись із таким рішенням суду, ОСОБА_2 (далі - апелянт) подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначив, що його пенсія юридично та фактично у розумінні Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Постанови КМУ № 121, та статті 1197 ЦК України є відшкодуванням шкоди, а тому позивач, як інвалід війни 2 групи, учасника ЛНА на ЧАЄС 1 категорії у відповідності до вищенаведеного Закону має пільги, з урахуванням чого з його пенсії не повинен утримуватись ПДФО у період з 01 лютого 2015 року по 31 серпня 2015 року. З урахуванням викладеного, посилаючись на порушення судом першої інстанції Конституції та Законів України, норм КАС України, ЦК України, а також матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (арк. справи 64-65).

У судовому засіданні позивач та представник позивача доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати.

Управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області 24 лютого 2016 року надіслало на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутністю їх представника.

12 лютого 2015 року від представника ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області надійшла заява, згідно з якою останній у задоволені апеляційної скарги просив відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, з урахуванням викладеного просив розглянути справу за його відсутністю (арк. справи 82-84).

Представник третьої особи Головного Управління Державної казначейської служби України у Луганській області належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання не прибув.

Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, вислухавши пояснення позивача та його представника, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги встановила наступне.

Як встановлено судом першої та апеляційної інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_2 (адреса: 93118, АДРЕСА_1) є інвалідом 2 групи постраждалого від наслідків аварії на Чорнобильській АЄС першої категорії, що підтверджується посвідченнями Серії НОМЕР_1, та Серії НОМЕР_2, копії яких наявні в матеріалах адміністративної справи (арк. справи 4), перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області та отримує пенсію по інвалідності, внаслідок захворювання, пов'язаного з ліквідацією аварії на ЧАЕС відповідно до статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ (надалі - Закон № 796-ХІІ).

При цьому, відповідно до розрахунку УПФУ в м. Лисичанську, розмір призначеної позивачеві пенсії складає 9 490,00 грн. (арк. справи 15).

20 липня 2015 року позивач звернувся із заявою до УПФУ в м. Лисичанську, в якій вказав, що йому стало відомо про відрахування з його пенсії з 01 лютого 2015 року податку на доходи фізичних осіб, яке вважає незаконним та просив на підставі статті 165 Податкового кодексу України провести перерахунок та повернути суму незаконно утриманого податку на доходи фізичних осіб (арк. справи 6-зв.).

Листом від 23 липня 2015 року ДПІ у м. Лисичанську ГУ Міндоходів у Луганській області роз'яснило позивачеві про звернення з даним питанням у відповідності до норм чинного законодавства до органу, який виконує функції контролюючого органу зі здійснення адміністрування податку на доходи фізичних осіб та з приводу нарахування, утримання сплати податку на доходи фізичних осіб - до УПФУ у м. Лисичанську (арк. справи 7).

Листом від 23 липня 2015 року за 158/М-7 УПФУ в м. Лисичанську повідомило позивача, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 жовтня 2014 року № 71-VIII внесені зміни до Податкового кодексу України, які набули чинності з 01 січня 2015 року, об'єктом оподаткування є доходи, визначені статтею 163 Податкового кодексу України, до яких належать суми пенсій (включаючи суму індексації, нараховану відповідно до закону), або щомісячного довічного грошового утримання, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 лютого 2015 року. Таким чином, для пенсій, які разом з індексацією перевищують 3 654 грн. (1 218 грн. х 3) на розмір перевищення нараховується 1,5% військовий збір та 15% ПДФО (податок на доходи фізичних осіб) (арк. справи 6).

Не погодившись з наданою відповіддю, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зробив висновок про те, що саме податковим законодавством встановлюються пільги зі сплати податків, зборів, тому норми податкового законодавства є спеціальними нормами у даних правовідносинах.

Отже спірним у даній справі є правомірність утримання УПФУ у м. Лисичанську з пенсії позивача у період з 01 лютого 2015 року по 31 серпня 2015 року податку на доходи фізичних осіб у розмірі 15%.

З приводу викладеного колегія судді зазначає наступне.

Відповідно до пункту 18 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», особам віднесеним до категорії 1 надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги - зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету, відповідно до податкового та митного законодавства.

Згідно до статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсії не підлягають оподаткуванню.

При цьому, з 01 січня 2015 року набули чинності зміни, внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року до Податкового Кодексу України.

Згідно підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника включаються, зокрема, суми пенсій (включаючи суму їх індексації , нараховану відповідно до закону) або щомісячного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно з законом,якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць ), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, зокрема, нарахованих (виплачених, наданих) у вигляді пенсій, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу перевищує три розміри мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

З 01 січня 2015 року відповідно до статті 8 Закону України від 28 грудня 2014 року № 80-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати для працездатних осіб встановлено у сумі 1 218 грн. на місяць.

Згідно пункту 168.3 статті 168 Податкового кодексу України розрахунок податкових зобов'язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, провадиться податковим агентом, тобто - органами Пенсійного фонду України.

Таким чином, починаючи з 01 січня 2015 року податкові агенти, яким у даному випадку є управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області, при виплаті пенсій у розмірі, що перевищує 3 654 грн. (розмір мінімальної заробітної плати 1218 грн. * 3), зобов'язані утримати з такої пенсії податок на доходи фізичних осіб за ставкою 15 відсотків.

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 16.1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України платники збору зобов'язані забезпечувати виконання податкових зобов'язань у формі та спосіб, що визначені статтею 176 Податкового кодексу України.

Як зазначалось судом вище та вбачається з відповіді УПФУ в м. Лисичанську від 15 вересня 2015 року № 5154/0210 на письмове звернення позивача від 11 вересня 2015 року, розмір пенсійної виплати позивачеві складає 9 490 грн. Таким чином базою оподаткування у даному випадку є: 5 836 грн. (9 490 грн. - 3 654,00 грн.) до якої й застосовується ставка 15%, у зв'язку з чим розмір ПДФО складає 875,40 грн. (арк. справи 15).

З приводу посилання апелянта на те, що пенсія позивача є різновидом відшкодування державою шкоди, заподіяної внаслідок Чорнобильської катастрофи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах, зокрема: соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Розділ VIII вищезазначеного Закону визначає пенсії і компенсації особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 та відповідно розмежовує поняття пенсій або компенсацій.

Статтями 49, 50, 51, 54 даного Закону визначені відповідні пенсії цим особам, та статтями 48, 52, 53 компенсації.

З урахуванням викладеного відшкодування державою шкоди, заподіяної внаслідок Чорнобильської катастрофи реалізується саме шляхом надання компенсацій та пільг, передбачених цим Законом.

Виплата пенсій (основної та додаткової), визначених цим Законом є складовою соціального захисту цих категорій осіб, а не відшкодуванням шкоди, заподіяної внаслідок Чорнобильської катастрофи.

До того ж, колегія судді не приймає посилання апелянта, на те, що Законами України «Про пенсійне забезпечення», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» чітко забороняється стягнення податків з пенсійних виплат, як з інваліда війни та учасника ЛНА на ЧАЄС, оскільки Податковим кодексом України та Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VІІІ від 28 грудня 2014 року, які не визнані неконституційними, не передбачено пільг по сплаті податків та зборів для учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Крім того, пункт 18 статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлює, що особам, віднесеним до 1 категорії надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства. Отже норми податкового законодавства у даних правовідносинах є спеціальними нормами.

На підставі викладеного, керуючись вищенаведеними нормами суд приходить до висновку, що управління Пенсійного Фонду України в м. Лисичанську Луганської області, податковий агент, який нараховує та виплачує пенсію апелянту, правомірно утримує з пенсії позивача податок на доходи фізичних осіб зі ставкою податку 15 відсотків бази оподаткування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається. У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 21 грудня 2015 року у справі № 415/5733/15-а, - залишити без задоволення.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 21 грудня 2015 року у справі № 415/5733/15-а, - залишити без змін.

Повний текст виготовлено 24 лютого 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі.

Головуючий суддя І.А. Васильєва

Судді С.В. Жаботинська

Е.Г. Казначеєв