Справа № 804/14229/15
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2015-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Сидоренка Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельної фірми «Авіас»,
до відповідача ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області,
про скасування рішення.
Позовні вимоги мотивовані невірним встановленням відповідачем правовідносин ТОВ «ВТФ «Авіас» та його контрагентами, що призвело до неправильного застосування норм діючого законодавства, оскільки при реалізація підакцизних товарів юридичним особам та фізичним особам підприємцям, при визначенні сум податкових зобовязання з акцизного податку, не включається до обєкту оподаткування через використання нафтопродуктів у господарській діяльності (комерційне використання). Крім того, позивач посилається на неможливість зробити висновок про реалізацію нафтопродуктів для комерційного чи не комерційного використання за результатами камеральної переірки.
Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на адміністративний позов не надав.
Дослідивши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -
20.07.2015р. ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних задекларованих у податковій звітності декларації з акцизного податку Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельної фірми «Авіас» (32560942) за травень 2015р., за результатами якої складено акт №3009/21.1/32560942.
Згідно висновків зазначеного акту перевірки, за результатами камеральної перевірки встановленні порушення ст.213, ст.214, п.п.215.3.4 ст.215, ст.216 Податкового Кодексу України та наказу Міністерства фінансів України №14 від 23.01.2015р. «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», ТОВ «ВТФ «Авіас» (32560942) занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за травень 2015р. в сумі 292526,00 грн.
Вказані висновки обґрунтовані неправомірним відображенням у Додатку 6 до податкової декларації акцизного податку за травень 2015 року вартості від реалізації пального для комерційного використання на суму 3319537,94 грн.
03.08.2015р. за вих.№504 ТОВ «Виробничо-торгівельної фірми «Авіас» подало до ОСОБА_1 ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області заперечення на Акт про результати камеральної перевірки, з проханням всебічного та обєктивного розгляду заперечень з метою недопущення прийняття незаконних та необґрунтованих рішень.
Не погоджуючись із винесеним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в судовому порядку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Під час розгляду справи судом перевірено прийняті відповідачем рішення на відповідність вимогам законодавства та встановлено наступне.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу власних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного субєкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Положеннями п.п.14.1.4 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції).
Відповідно до п.п.212.1.11 п.212.1 ст.212 ПК України платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів.
Згідно п.215.1 ст.215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія.
Підпунктом 213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України, визначено, що об'єктами оподаткування акцизним податком є операції з реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.
Базою оподаткування у разі обчислення податку із застосуванням адвалерних ставок - є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу (п.п.214.1.4 п.214.1 ст.214 ПК України).
Для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків (п.п.215.3.10 п.215.3 ст.215 ПК України).
Відповідно до абз.2 п.п.14.1.212 п.14.1 ст.14 ПК України реалізацією субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - є продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших субєктах господарювання громадського харчування.
З системного аналізу наведених норм слідує, що операція з реалізації субєктом господарювання підакцизних товарів є обєктом оподаткування акцизним збором в розумінні п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213 ПК України, у разі коли субєктом здійснюється продаж підакцизних товарів безпосередньо громадянам або іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання.
Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку затверджений наказом Міністерства фінансів України від 23.012015р. №14 (далі Порядок №14).
Згідно з Порядком №14 Додаток 6 «Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів» до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку:
графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків;
графа 4 - вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання;
у графі 5 - вартість підакцизних товарів до оподаткування (гр. 3 - гр. 4), вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.
Отже, графою 4 декларації окремо виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, яка не включається у базу оподаткування акцизним податком.
З матеріалів справи вбачається 01.11.2004р. між ВАТ «Укрнафта» (постачальник) та ТОВ «ВТФ «Авіас» (покупець) укладено договір поставки №26/1341в-АЗС, згідно умов якого на умовах викладених в розділах даного договору, постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та сплатити паливно-мастильні матеріали (бензини та дизельне паливо), а подальшому «Товар», у кількості та за ціною передбаченою в додаткових угодах, які є невідємною частиною даного договору.
Відповідно до пунктів 2-3 вказаного договору, товар за даним договором поставляється на умовах EXW АЗС. Перелік АЗС (автозаправних станцій) постачальника зазначається у Додатку №1 до даного договору. Поставка товару оформлюється актом приймання передачі ПММ за формою, передбаченою в додатку №4 до даного договору. Товар поставляється (видається) за довірчими документами покупця, опис яких викладено у додатку №2 до даного договору. Постачальник зобовязується здійснювати відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчими документами покупця і вести облік виданого товару і довірчих документів. Щомісячно до 5-го числа місяця, наступного за звітним, постачальник зобовязується передати уповноваженому представнику покупця бланки довірчих документів по акту приймання передачі.
Додатковою угодою №11 від 01.07.2013р. до договору поставки №26/1341в-АЗС від 01.11.2004р., сторони виклали п.п.2.3 п.2 в новій редакції, а саме Товар поставляється (видається) за довірчими документами покупця: паливними картами; скретч картами, опис яких викладено у додатку №2 і у відповідності з додатком №4 до даного договору.
15.01.2015р. між ТОВ «Воленерджі» (постачальник) та ТОВ «ВТФ «Авіас» (покупець) укладено договір поставки №П 15-91, згідно умов якого на умовах викладених в розділах даного договору, постачальник зобовязується поставити, а покупець прийняти та сплатити паливно-мастильні матеріали (бензини, дизельне паливо і газ), а подальшому «Товар», у кількості та за ціною передбаченою в додаткових угодах, які є невідємною частиною даного договору.
Відповідно до пунктів 2-3 вказаного договору, товар за цим договором поставляється щоденно та безперервно на умовах EXW АЗС. Перелік АЗС (автозаправних станцій) постачальника зазначається у додатку №1 до даного договору. Поставка товару оформлюється актами прийому передачі ПММ за формою, передбаченою в додатку №3 до цього договору щомісячно, не пізніше останнього дня звітного місяця. Товар поставляється (видається) відповідно з додатком №4 по довірчим документам покупця: паливними карткам; скетч-карткам, опис яких викладено в додатку №2 до договору. Постачальник зобовязується проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам покупця.
З метою реалізації отриманих за вищенаведеними договорами поставок паливно-мастильних матеріалів, ТОВ «ВТФ «Авіас» укладені договори поставок (договори на закупівлю товарів за державні кошти; на відпуск паливно-мастильних матеріалів (ПММ) за паливними картками) з контрагентами покупцями (юридичними особами та фізичними особами підприємцями), згідно умов яких постачальник приймає на себе зобовязання передати покупцю у власність товар, а покупець зобовязується сплатити і прийняти вказаний товар (п.п.1.1). Місце поставки (передачі) товару: передача покупцю товару здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при предявленні довіреними особами покупця скетч-карток.
Частиною 1 ст.712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. №1442, роздрібний продаж нафтопродуктів здійснюється через мережу АЗС, що призначені для відпуску споживачам нафтопродуктів.
Згідно із Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахункова операція - це приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.
Отже, через мережу АЗС можуть здійснюватися як операції з продажу пального кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання, що є об'єктами оподаткування акцизним податком з роздрібних продажів відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України, так і операції з продажу нафтопродуктів для виробничого споживання.
Відповідно до п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно із п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.1 п.75.1 зазначеної статті встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій).
Відповідно до п.86.2 ст.86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Акт про результати камеральної перевірки може стати підставою для донарахування податкових зобов'язань, про що платнику повідомляють податковим повідомленням-рішенням. Повідомлення-рішення приймається керівником податкового органу (його заступником) протягом 10 робочих днів, наступних за днем вручення акта перевірки (п.86.8 ст.86 ПК України).
Отже, ознакою камеральної перевірки є те, що вона здійснюється виключно за даними податкових декларацій без дослідження даних, відображених в документах бухгалтерського обліку.
В даному випадку, під час проведеної ОСОБА_1 обєднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Волинській області камеральної перевірки неможливо було зробити висновок про реалізацію нафтопродуктів для комерційного чи не комерційного використання, тому суд вважає, що викладені в акті перевірки від 20.07.2015р. №3009/21.1/32560942 висновки про порушення позивачем ст.213, ст.214, п.п.215.3.4 ст.215, ст.216 Податкового Кодексу України та наказу Міністерства фінансів України №14 від 23.01.2015р. «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку», є безпідставними, передчасними та ґрунтуються на припущеннях.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень.
З наведеного слідує, що скасування рішення субєкта владних повноважень є наслідок визнання цього рішення протиправним.
В свою чергу, часиною 2 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право суду вийти за межі позовних вимог, тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.
Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою.
Приймаючи до уваги, що рішення у справі ухвалене на користь позивача, який не є субєктом владних повноважень, суд вважає за необхідне присудити всі здійснені ним судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 488,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області.
Керуючись ст.ст. 11, 160-163, 167 КАС України, суд -
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-торгівельної фірми «Авіас» судові витрати із сплати судового збору у розмірі 488,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ОСОБА_1 обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення. Якщо проголошено вступну та резолютивну частину постанови або справу розглянуто у порядку письмового провадження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її отримання у разі неподання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд протягом 10 днів з дня проголошення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови або розгляду справи у порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя ОСОБА_2