Справа № 523/12337/15-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 523/12337/15-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції: Пепеляшков О.С.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду, у складі:

головуючого - Яковлєва О.В.,

суддів - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 26 листопада 2015 року, у справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому заявлено вимоги до ОСОБА_1 про зобов'язання за власний рахунок демонтувати самостійно встановлену металеву огорожу на прибудинковій території, за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 26 листопада 2015 року - позов задоволено.

Не погоджуючись з постановленим у справі судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, з якої вбачається, що рішення у справі прийнято в порушення норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та зроблено необґрунтований висновок щодо необхідності задоволення позову, оскільки апелянтом лише демонтовано старий паркан та на його місці встановлено новий, задля безпеки громади. Крім того прибудинкова територія перебуває у користуванні сім`ї апелянта вже 28 років, що є підставою для визнання за нею права користування або права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

Позивачем вказано про те, що відповідачем самовільно захоплено земельну ділянку та встановлено металеву огорожу на прибудинковій території житлового будинку, який належить до власності територіальної громади міста та знаходиться на балансі КП ЖКС «Пересипський», тим самим відгородивши частину прибудинкової території, загальною площею 16,0 кв.м., а тому це є підставою для демонтування встановленої огорожі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження через неявку сторін у судове засідання.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно акту КП ЖКС „Пересипський №10", від 15.06.2015 року - в ході огляду території за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що відповідачем самовільно, без дозвільної документації, зайнято територію, площею 16,6 кв.м., шляхом установлення металевої огорожі.

Працівником КП ЖКС „Пересипський №10" вручено відповідачу припис від 15.06.2015 року про усунення порушення, шляхом добровільного демонтування огорожі, а розпорядженням Суворовської районної адміністрації №294 від 27.06.2015 року - відповідача зобов'язано, у десятиденний термін, звільнити земельну ділянку належну до прибудинкової території житлового будинку, шляхом знесення самочинно встановленої огорожі.

У зв'язку із невиконанням особою вказаного розпорядження - позивач звернувся до суду з позовом про примусовий демонтаж самочинно встановленої огорожі.

За результатом встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог, з чим погоджується судова колегія з огляду на наступне.

Частиною 1 ст.376 Цивільного кодексу України встановлено, що будівництво (реконструкція) житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна визнається самочинним, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно ч.2 ст.376 ЦК України - особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

За положеннями ч.7 ст.376 ЦК України - у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про основи містобудування» - при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; захист прав громадян та громадських організацій згідно з законодавством.

У відповідності з п. 3.2.7 «Положенням про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014 року №4584-VІ - Суворовська районна адміністрація здійснює контроль за недопущенням самочинного будівництва у районі і звертається з відповідним позовом до суду про знесення самочинно збудованих (реконструйованих) споруд громадянами.

Відповідно до п.11 Порядку - районні адміністрації та управління архітектури та побудування Одеської міської ради звертаються до суду при: приведенні внутрішньої реконструкції квартир та нежилих приміщень у багатоквартирних будинках, реконструкції приміщень з прибудовою балконів від 2-го поверху та вище, облаштування огорож, становлення металевих гаражів без відповідних дозвільних документів, при проведенні будівництва або реконструкції будівель (жилих або нежилих), що здійснюється на земельних ділянках, наданих (переданих) юридичним або фізичним особам у встановленому законом порядку.

Згідно з п.9.1.21. рішення Одеської міської ради від 23.12.2011 року №1631-VI "Про затвердження Правил благоустрою території міста Одеси" - на об'єктах благоустрою забороняється самовільно займати земельні ділянки і використовувати їх при відсутності документа, що засвідчує право на користування, володіння земельною ділянкою.

Судовою колегією встановлено, що відповідач, на підставі відповідного ордеру, проживає у квартирі №13 в будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві комунальної власності територіальній громаді м.Одеси.

Згідно акту перевірку - відповідачем самовільно встановлено металевий паркан (огорожу) на прибудинковій території за вищевказаною адресою, тим самим відгородивши частину земельної ділянки, загальною площею 16 кв.м., що підтверджено фотознімками та не заперечено самим відповідачем.

На виконання своїх повноважень у сфері контролю за недопущенням самочинного будівництва, позивачем прийнято розпорядження №294 від 27.06.2015 року, яким зобов'язано відповідача, у десятиденний термін, звільнити земельну ділянку належну до прибудинкової території житлового будинку, шляхом знесення самочинно встановленої огорожі, проте вказаною особою його добровільно не виконано.

За результатом встановлених обставин колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем самовільно огороджено частину земельної ділянки, яка знаходиться у комунальній власності, шляхом встановлення споруди без жодних дозвільних документів, а тому поданий позивачем позов про знесення самовільно побудованої споруди є обґрунтованим та правомірно задоволений судом першої інстанції.

При цьому посилання апелянта на те, що на місці новозбудованого паркану раніше вже стояла стара огорожа - не є підставою для узаконення самочинного будівництва або реконструкції, оскільки предметом спору у даній справі є побудова саме нової споруди, а не дослідження правомірності місцезнаходження старого паркану.

Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що після отримання апелянтом вищевказаного розпорядження позивача - ним не оскаржено його в судовому порядку, а тому він є чинним та підлягає виконанню.

Судова колегія також не приймає до уваги посилання апелянта на те, що згідно положень цивільного законодавства він має право на отримання вищевказаної ділянки у власність за набувальною давністю, оскільки такий перехід не відбувається автоматично, а потребує відповідної процедури, а тому станом на момент розгляду даної справи - у апелянта відсутнє право власності на цю земельну ділянку.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, що є підставою для залишення її без задоволення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 26 листопада 2015 року - без змін.

Сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги - покласти на ОСОБА_1.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Судді: О.В. Яковлєв А.В. Бойко Т.М. Танасогло