Справа № 821/3722/15-а
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3722/15-а
8 год. 50 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представників відповідачів - Сначова Ю.М., Кучерявого О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління міністерства внутрішніх справ у Херсонській області, за участю третіх осіб - Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області, Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Управління міністерства внутрішніх справ у Херсонській області (далі- відповідач-1), Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі-відповідач-2), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати наказ УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015 р. № 396 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ та зобов'язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області допустити позивача до роботи в Новокаховському відділі поліції ГУ Національної поліції у Херсонській області у званні майора поліції.

Ухвалою від 22.01.2016 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Новокаховський міський відділ УМВС України в Херсонській області та Новокаховський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Суду пояснив, що приблизно 27-28 жовтня 2015 року весь особовий склад Новокаховського міського відділу написав заяви про бажання проходити службу в Національній полії, які були передані до УМВС України в Херсонській області. 06.11.2015р. о 21:00 год. позивачу зателефонував оперативний черговий Новокаховського міського відділу УМВС та повідомив про терміновий збір особового складу в приміщенні цього відділу. По прибуттю начальник сектору кадрового забезпечення ОСОБА_5 запропонувала всім написати заяву про працевлаштування до Новокаховського відділу поліції ГУ Національної поліції у Херсонській області на рівноцінних посадах на ім'я т.в.о начальника Новокаховського відділу поліції ОСОБА_6, проте позивач не пам'ятає на яку саме посаду він написав заяву, оскільки ще не було відомо назв нових посад у штаті поліції. ОСОБА_1 також подав рапорт про закріплення за ним табельної вогнепальної зброї та передав вказані документи ОСОБА_5 Позивач відмітив, що 07.11.2015 р. зранку весь особовий склад повторно був зібраний і за пропозицією начальника сектору кадрового забезпечення ОСОБА_5 позивач написав заяву на ім'я т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у Херсонській області ОСОБА_7 про призначення на посаду заступника начальника патрульної поліції Новокаховського міськвідділу ГУ Нацполіції. 08.11.2015 р. позивачу зателефонував черговий та повідомив про чергування. 09.11.2015 р. о 12:00 год. ОСОБА_1 прибув до Новокаховського відділу поліції, де вже були і інші працівники. ОСОБА_5 повідомила всіх присутніх про те, що написані ними 06.11.2015р. заяви про прийняття на роботу до Національної поліції є недійсними, тому треба написати нові заяви. ОСОБА_5 повідомила позивача, що йому не потрібно повторно писати заяву про працевлаштування, та через деякий час вона його викличе, а до цього позивач може працювати як і раніше. У цей же день - 09.11.2015 р. позивач заступив в наряд як відповідальний від керівництва, отримавши заяви про правопорушення, про що розписався в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень, та виконував обов'язки заступника начальника патрульної поліції Новокаховського відділу поліції. Позивач зауважив, що тільки 16.11.2015 р. його не було допущено до виконання обов'язків, а ОСОБА_5 надала йому обхідний лист, забравши посвідчення і жетон. 17.11.2015р. позивач прибув до Головного управління Національної поліції у Херсонській області де отримав трудову книжку, із записом про його звільнення із 06.11.2015р.

Позивач вважає звільнення незаконним, посилаючись на порушення відповідачем-1 вимог пункту 64 Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України, оскільки відповідачем-2 не вирішувалось питання про можливість його подальшого використання на службі. Також відповідачами порушено статтю 14 Дисциплінарного статуту в частині своєчасного ознайомленням з наказом про звільнення та видачі трудової книжки, враховуючи те, що позивач перебував на службі у наступні після звільнення дні. Також позивач вважає незаконним звільнення з тих підстав, що відповідач-2, починаючи з 07.11.2015 р., допустив ОСОБА_1 до виконання обов'язків на посаді, яку останній зазначав у заяві, чим підтвердив прийняття позивача на роботу у Нацполіцію. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача-1 позовні вимоги не визнав, зазначивши, що 02.07.2015р. прийнято Закон України "Про Національну поліцію", який передбачає звільнення працівників міліції, які не були призначені на службу до поліції упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону. 16.09.2015 р. постановою Кабінету Міністрів України № 730 ліквідовано органи Міністерства внутрішніх справ та утворено територіальні органи Національної поліції. У зв'язку з тим, що УМВС України в Херсонській області ліквідоване, а позивача до спливу вказаного тримісячного терміну не прийнято на службу в поліцію, тому наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015р. № 396 о/с ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України з 06.11.2015р. згідно із п.п.10, 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС (через скорочення штатів) в силу закону. Просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача-2 у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, пояснив, що право на звільнення особи зі служби та прийняття на службу належить керівнику Управління. У Головному управлінні Нацполіції в Херсонській області відсутня інформація про подання позивачем заяви про бажання проходити службу в Національній поліції. Про те, що буде ліквідація МВС, всі працівники були ознайомлені в силу закону про Національну поліцію. Вказаний Закон, зокрема, Прикінцеві та перехідні положення визначають умови, за яких працівник міліції може бути прийнятий на службу до поліції, й у разі відповідності працівників таким умовам та їх дотримання, видається наказ про призначення. ОСОБА_1 не виявив бажання проходити службу в Нацполіції, не склав Присягу поліцейського, йому не присвоєно спеціальне звання поліції та відносно нього не видано наказу про зарахування на службу, що призвело до звільнення позивача зі служби за скороченням штату. По факту безпідставного допуску позивача до служби після звільнення, відповідачем-2 проведено службове розслідування, за висновком якого підтверджено перебування ОСОБА_1 на службі 09.11.2015 р., проте виконання останнім обов'язків заступника начальника патрульної поліції Новокаховського відділу Нацполіції без належного оформлення несення служби, тобто без наказу про призначення на службу до поліції, не створює будь-яких наслідків для позивача, у тому числі визнання факту прийняття його на службу до поліції. Просить відмовити в задоволенні позову.

Будучи належним чином повідомленими про дату час та місце розгляду справи треті особи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання, не повідомивши про причини неявки та не виконавши ухвалу суду від 22.01.2016 р. про надання витребуваних доказів.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 03 жовтня 2005 року.

Наказом начальника Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області від 06.11.2015 р. № 396 о/с майора міліції ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Дніпрянського відділення міліції Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області за пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України (за скороченням штатів).

Як вбачається із оскаржуваного наказу, прийнятий він відповідно до пунктів 10 та 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів позивача про незаконність наказу про його звільнення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставин та положення законодавства.

02 липня 2015 року прийнято Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 р. № 580-VIІI (далі - Закон № 580-VIІI), яким передбачено утворення Національної поліції України як центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку та діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. № 641 вирішено утворити Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. № 730 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, у в тому числі Головне управління Національної поліції у Херсонській області, а також ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ, у тому числі Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області.

Відповідачі стверджують, що оскільки відбулась ліквідація територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, то позивач, а також інші працівники, звільнені за скороченням штату, при цьому Законом № 580-VIІI не закріплено обов'язку відповідачів працевлаштовувати працівників міліції, посади яких були скорочені, в лавах Національної поліції.

Суд не погоджується із даними твердженнями відповідачів, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини другої статті 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування. Частиною третьою вказаної статті передбачено, що порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом.

Порядок утворення, реорганізації та ліквідації міністерств та інших центральних органів виконавчої влади врегульовано статтею 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" від 17.03.2011 р. № 3166-VI (далі - Закон № 3166-VI).

Утворення, реорганізація та ліквідація міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади здійснюються з урахуванням завдань Кабінету Міністрів України, а також з урахуванням необхідності забезпечення здійснення повноважень органів виконавчої влади і недопущення дублювання повноважень (ч. 3 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох центральних органів виконавчої влади (ч. 4 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації (ч. 5 ст. 5 Закону №3166-VI).

Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, щодо яких набрав чинності акт Президента України про їх припинення, продовжують здійснювати повноваження та функції у визначених сферах компетенції до завершення здійснення заходів з утворення міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, до якого переходять повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що припиняється, та можливості забезпечення здійснення ним цих функцій і повноважень, про що видається відповідний акт Кабінету Міністрів України (ч.7 ст. 5 Закону №3166-VI).

Актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується (ч. 8 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією чи ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 9 ст. 5 Закону № 3166-VI).

Відповідно до частини дев'ятої статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" Кабінет Міністрів України 20.10.2011 р. прийняв постанову № 1074, якою

затвердив Порядок здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок № 1074), що визначає механізм здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

За приписами пунктів 4-6 Порядку № 1074 орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади.

Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Права та обов'язки органів виконавчої влади переходять у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Системний аналіз наведених вище норм Цивільного кодексу України, Закону № 3166-VI та Порядку № 1074 дає підстави для висновку, що порядок утворення та припинення юридичних осіб публічного права є відмінним від порядку утворення та припинення юридичних осіб приватного права. Тобто, у разі ліквідації органу виконавчої влади, держава відповідним актом Кабінету Міністрів України передає його завдання та функції новоствореному центральному органу виконавчої влади, забезпечуючи у такий спосіб безперервне виконання функцій держави. Таким чином, територіальні органи міністерств не можуть діяти інакше, ніж це передбачено актами Президента України чи Кабінету Міністрів України, виданими для забезпечення виконання відповідними міністерствами своїх функцій.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) установи, що ліквідується, не виключає, а передбачає зобов'язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Відповідно до пункту 8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №580-VIІI з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції (пункт 9 Розділу XI Закону № 580-VIІI).

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів (пункт 10 Розділу XI Закону № 580-VIІI).

Отже, для реалізації наведених пунктів Розділу XI Закону № 580-VIІI щодо звільнення працівників міліції за скороченням штатів необхідними є наступні ознаки: скорочення штату, пропонування посад, згода працівника.

Пунктом 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. № 114, (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №885 від 28.10.2015р. № 885 чинної на день звільнення) передбачено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через скорочення штатів - при відсутності можливості подальшого використання на службі.

Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що звільнення працівників міліції зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів відбувається за наступних підстав: у разі відмови працівника міліції від проходження служби в поліції; у разі невідповідності вимогам до поліцейських, визначених Законом № 580-VIІI при виявленні бажання проходити службу; та у разі відсутності можливості подальшого використання на службі. При цьому, пунктом 9 Розділу XI № 580-VIІI закріплено обов'язок пропонування особам, які виявили бажання працювати в поліції та відповідають вимогам до поліцейських, рівнозначні посади, або посади вищі чи нижчі щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що працював разом з позивачем та був звільнений 06.11.2015 р. за скороченням штату. 06.11.2015 р. йому зателефонував черговий Новокаховського міського відділу УМВС та повідомив про збір особового складу по тривозі. Свідок прибув у міськвідділ десь о 22:00 год., де в приміщенні залу засідань знаходились інші працівники, їм повідомили, що оскільки міліція існує до 24:00 год. 06.11 2015 р., то необхідно писати заяви про працевлаштування в поліції та закріплення табельної зброї. Начальник сектору кадрового забезпечення ОСОБА_5 оголосила тимчасовий штатний розпис та повідомила деяким працівникам, що їх посади в новому штаті відсутні. Також роз'яснила, що всі присутні відповідають вимогам до поліцейських. Заяви писали на ім'я начальника Новокаховського відділу ОСОБА_6 та т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у Херсонській області ОСОБА_7 про призначення на посаду, рівноцінну займаній. Свідок повідомив, що добре знайомий із позивачем і бачив, як останній писав за заяву про прийняття на службу до поліції. 07.11.2015 р. особовий склад був зібраний повторно для написання заяв про призначення до національної поліції із зазначенням конкретних посад. ОСОБА_10 бачив як позивач проводив інструктаж із особовим складом добового наряду, також як 10.11.2015р. ОСОБА_1 здавав наряд.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка начальник відділу Новокаховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області Коваленко Людмила Анатоліївна пояснила, що 06.11.2015 р. в електронному вигляді відділом було отримано тимчасові штатні розписи Новокаховського відділу поліції. О 20:00 год. надійшла телефонограма з УМВС України в Херсонській області щодо необхідності закріплення за працівниками табельної зброї, у зв'язку з чим було оголошено збір особового складу в приміщенні залу для нарад. Близько 22:00 год. всьому складу було оголошено тимчасовий штат та посади у новоствореній поліції та запропоновано писати заяви на ім'я начальника Новокаховського відділу ОСОБА_6 про бажання працювати в поліції та рапорти про закріплення табельної зброї. Писав такі заяви і ОСОБА_1 07.11.2015 р. було повторно зібрано особовий склад для написання заяв на ім'я т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у Херсонській області ОСОБА_7 із зазначенням посад, проте свідок не змогла пригадати на яку саме посаду писав заяву позивач. ОСОБА_5 зазначила, що заяви працівників, що були написані 6 та 7 листопада 2015 року не реєструвались та знаходились у відділі кадрового забезпечення й не були передані до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, оскільки 7 та 8 листопада вихідні дні. 09.11.2015 р. близько 12:00 год. був зібраний особовий склад та позивачу й іншим працівникам оголошено хто прийнятий на службу, а хто звільнений. Також ОСОБА_5 підтвердила факт написання працівниками Новокаховського міського відділу УМВС та позивачем наприкінці жовтня 2015 року (27-28 жовтня) заяв про бажання проходити службу в поліції.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем 27-28.10.2015 р. та 06.11.2015 р. подано відповідачу-1 заяви про бажання проходити службу в поліції, а 07.11.2015 р. подано заяву про прийняття на роботу в поліції із зазначенням посади. Також судом встановлено факт несення позивачем служби в новоствореному органі - Новокаховському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Матеріали справи містять Журнал обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, розпочатий Новокаховським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області 07.11.2015 р., досліджуючи який, судом встановлено отримання ОСОБА_1 09.11.2015 р. двох заяв та повідомлень про злочин для розгляду.

Факт виконання позивачем службових обов'язків після винесення наказу про звільнення не заперечується відповідачами, якими також не спростовано належними доказами факт подання позивачем заяви про бажання працювати в поліції. Доводи відповідачів про те, що вказана заява ними не отримана, не свідчить про її відсутність.

Вимоги до кандидатів на службу в поліції, передбачені ст. 49 Закону № 580-VIІI, відповідно до якої, на службу в поліції можуть бути прийняті громадяни України віком від 18 років, які мають повну загальну середню освіту, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, які володіють українською мовою.

Обмеження, пов'язані зі службою в поліції визначені статтєю 61 Закону № 580-VIІI.

Незалежно від професійних та особистих якостей, рівня фізичної підготовки та стану здоров'я на службу в поліції не можуть бути прийняті особи у випадках, визначених частиною другою статті 61 цього Закону, а також особи які: 1) відмовляються від взяття на себе зобовязань дотримуватися обмежень та/або від складання Присяги поліцейського, визначених законом; 2) особи, які звільнені або мали бути звільнені з посад на підставі Закону України "Про очищення влади".

Суд відмічає, що пункт 9 Розділу XI Закону № 580-VIІI передбачає у разі виявлення працівником бажання проходити службу в поліції та за умови відповідності його кандидатури вимогам до поліцейських, впродовж трьох місяців із дня опублікування цього Закону обов'язок керівника запропонування посад у будь-якому органі (закладі, установі) поліції, що можуть бути рівнозначною, вищою або нижчою щодо посади, яку ця особа обіймала під час проходження служби в міліції.

Отже, начальник органу прямо зобов'язаний розглянути можливість подальшого використання на службі особи, яку звільняють за скороченням штату, як це передбачено п. 64 "г" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом ОВС.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ) визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 КАСУ зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до п. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами КАС України.

Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ з 03 жовтня 2005 року та був звільнений з посади начальника Дніпрянського відділення міліції Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області в званні майора міліції. Обмежень, пов'язаних зі службою у поліції згідно до ст. 61 Закону № 580-VIІI не має, що не заперечено та не спростовано відповідачами.

Заяви позивача від 06.11.2015 р. та від 07.11.2015 р. розглянуті відповідачами не були, що унеможливило розгляд питання щодо можливості подальшого використання ОСОБА_1 на службі в лавах поліції.

Разом з тим, факт допуску позивача 09.11.2015 р. до виконання службових обов'язків заступника начальника патрульної поліції Новокаховського міськвідділу ГУ Національної поліції (після прийняття наказу про звільнення) суд розцінює як згоду відповідача-2 на призначення позивача на вказану посаду.

Таким чином, відповідач-1, звільняючи позивача на підставі пунктів 10 та 11 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 580-VIІI та пункту 64 г Положення за скороченням штатів, не запропонувавши позивачу іншу посаду, не дослідивши можливість використання останнього на службі в поліції та допустивши до роботи в поліції після звільнення, допустив ряд порушень вимог діючого законодавства, а тому суд дійшов висновку, що зазначені порушення є підставою для скасування оскаржуваного наказу та поновлення позивача на роботі.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач-1 Управління міністерства внутрішніх справ України у Херсонській області (ідентифікаційний код 08592322) перебуває у стані припинення. Станом на 10.02.2016 р. запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про припинення юридичної особи УМВС України у Херсонській області не внесено.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи. За приписами ч. 9 цього Закону дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи.

Право громадянина на працю та гарантії захисту від незаконного звільнення, а також створення умов та гарантування можливостей для громадян заробляти собі на життя працею, рівних можливостей у виборі професії та роду трудової діяльності, та забезпечення гарантій захисту працівника від незаконного звільнення закріплено статтею 43 Конституції України.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Приймаючи рішення про звільнення позивача за скороченням штату відповідач-1, відповідно до п.п. 2-8 ч. 3 ст. 2 КАСУ, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Натомість, відповідачі жодним чином не обґрунтували законності прийняття наказу про звільнення та відсутності можливості подальшого використання позивача на службі та реалізації його права на прийняття на службу до поліції.

Скасовуючи наказ від 06.11.2015 р. № 396 о/с в частині звільнення майора міліції, суд враховує, що відповідно до пункту 19 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи. Працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому порядку.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на посаді начальника Дніпрянського відділення міліції Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015 р., а відтак - суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов'язання відповідача-2 допустити позивача до роботи в Новокаховському відділі поліції ГУ Національної поліції у Херсонській області у званні майора поліції.

Також судом встановлено, що заява позивача, що подана на ім'я т.в.о. начальника ГУ Національної поліції у Херсонській області ОСОБА_7 про подальше проходження служби у лавах Національної поліції не розглянута відповідно пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідач-2, як суб'єкт владних повноважень, не довів наявність правових підстав для не розгляду заяви позивача про бажання проходити службу в поліції, а тому суд, зважаючи на приписи статті 11 КАС України, та з метою повного поновлення прав особи, яка звернулась за судовим захистом, на підставі ч. 2 ст.162 КАС України, виходить за межі позовних вимог та вважає, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача-2 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про подальше проходження служби у лавах Національної поліції у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію", що обумовлює необхідність забезпечення захисту прав позивача також шляхом зобов'язання Головного управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Закону № 580-VIІI у Новокаховському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області та видати з цього приводу відповідний наказ.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, негайно виконуються постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи викладене вище, суд частково задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 та допускає негайне виконання постанови суду в частині поновлення позивача на посаді начальника начальника Дніпрянського відділення міліції Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015 р.

Керуючись ст.ст. 158-163, 167, 256 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління міністерства внутрішніх справ у Херсонській області від 06.11.2015 р. № 396 о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_1 з посади начальника Дніпрянського відділення міліції Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області.

Поновити майора міліції ОСОБА_1 на посаді начальника Дніпрянського відділення міліції Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015 р.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо нерозгляду заяви ОСОБА_1 про подальше проходження служби у лавах Національної поліції у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію".

Зобов'язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" у Новокаховському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області та видати з цього приводу відповідний наказ.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення майора міліції ОСОБА_1 на посаді начальника Дніпрянського відділення міліції Новокаховського міського відділу УМВС України в Херсонській області з 06.11.2015 р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 15 лютого 2016 р.

Суддя Кисильова О.Й.

кат. 12.3