Справа № 2-а-731/11
Суддя: Шинкар А. О.
Дата ухвалення: 2011-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 2-а-731/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2011 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Шинкар А.О., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України у м. Броварах Київської області про визнання протиправними дій відносно вимог у перерахунку пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що має правовий статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1 та є інвалідом II групи внаслідок захворювання, пов'язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, він, як інвалід II групи, внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на ЧАЕС, має право на отримання державної та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю.

Згідно ст.ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розмір її пенсії, як інваліда Пгрупи, захворювання якого повязане з Чорнобильською катастрофою, не може бути нижчим 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, має виплачуватись в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Розмір призначеної та виплачуваної йому державної та додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоровю, не відповідає зазначеним вище розмірам, встановленим цим Законом.

Він звертався до Управління ПФУ з проханням провести перерахунок розміру пенсії відповідно до розмірів, визначених у ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, проте у задоволенні його прохання відмовлено.

Просить визнати неправомірними дії Управління ПФУ у м. Броварах Київської області щодо відмови в перерахунку пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю на підставі ст.ст. 50,54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобовязати Управління ГІФУ провести перерахунок основної та додаткової пенсії, починаючи з 21 січня 2011 року і здійснити їх виплату згідно із ст.ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: основної пенсії - в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії - в розмірі 75 % від мінімальної пенсії за віком з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для осіб,що втратили працездатність, та з урахуванням уже проведених виплат.

Відповідач в наданих суду письмових запереченнях заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач отримує пенсію відповідно до чинних постанов Кабінету Міністрів України, які згідно ст. 117 Конституції України є обовязковими для виконання.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 1, інвалідом II групи і перебуває на обліку в Управлінні ПФУ у м. Ьроварах, одержує пенсію по II групі інвалідності внаслідок захворювання, повязаного з

роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, призначену згідно із ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 49 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

За змістом ст. 50 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам II групи призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Згідно із ч. 4 ст. 54 вказаного Закону, яка визначає підстави та умови призначення державних пенсій особам, віднесеним до категорії 1 та у звязку з втратою годувальника, у всіх випадках розміри пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено звязок із ЧАЕС, не можуть бути нижчими по II групі інвалідності, ніж 8 мінімальних пенсій за віком.

Управління ПФУ нараховує та виплачує позивачу основну і додаткову пенсії у розмірах, встановлених постановами Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» та від 16 липня 2008 року № 654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними нормативними актами при вирішенні даного спору, суд дійшов висновку, що при розрахунку державної та додаткової пенсій, передбачених ст. ст. 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, застосуванню підлягає мінімальний розмір пенсії за віком, а не розміри визначені, вказаними вище постановами Кабінету Міністрів України.

На день розгляду справи розмір мінімальної пенсії за віком визначений лише ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» і згідно цієї норми мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.І ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-14, прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру пенсії відповідно до ст.ст.50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, який визначений статтею 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Управління ПФУ повинно виплачувати позивачу основну та додаткову пенсії, передбачені ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком - прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на момент виплати.

Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. З ст. 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до ст. 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Беручи до уваги наведене, суд вважає неправомірними дії відповідача щодо відмови у перерахунку розміру основної та додаткової пенсій позивача згідно із ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зобовязує відповідача провести перерахунок розміру основної та додаткової

пенсій позивача згідно із ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та доплатити йому недоплачену суму пенсії.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

На підставі викладеного, враховуючи, що позов підтверджений матеріалами справи, тому підлягає задоволенню в повному обсязі відповідно до чинного законодавства та в межах заявлених вимог.

На підставі ст. ст. 49, 50, 54, 67 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст. 28 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», Рішення Конституційного Суду України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року, керуючись ст. ст. 71, 86, 159 - 163, 183-2, 256 КАС України,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку розміру основної та додаткової пенсій згідно із ст. ст. 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи з 21 січня 2011 р. - неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України у м. Броварах Київської області провести з 21 січня 2011 року перерахунок розміру основної та додаткової пенсій ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 54 і ст. 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та 75 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, виплатити йому недоплачену суму пенсії з урахуванням проведених виплат.

Постанова суду, прийнята у порядку скороченого провадження, підлягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Київського адміністративного апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шинкар А.О.