Справа № 757/49260/15-а
Суддя: Писанець В. А.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року суддя Печерського районного суду м. Києва Писанець В.А., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання незаконними рішень, дій та бездіяльність відповідача та зобов'язання відповідача призначити довічне грошове утримання судді у відставці виходячи із середнього заробітку судді, який працює на відповідній посаді у розмірі 90 відсотків і виплачувати без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.,-

В С Т А Н О В И В:

30 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 26.01.2006 року обіймає посаду судді Вищого адміністративного суду України. 05 березня 2014 року позивач звернувся до Верховної Ради України та Вищої ради юстиції із заявами про відставку. Проте, ці заяви в установлені законом строки своєчасно не були розглянуті. Лише 12.11.2015 року Постановою Верховної Ради України № 788-VІІІ «Про звільнення суддів» позивача було звільнено із посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку. Наказом голови Вищого адміністративного суду України №659-к від 19.11.2015 року позивача відраховано зі штату суду у зв'язку зі звільненням його у відставку.

21.12.2015 року позивач подав заяву до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про призначення йому довічного утримання та відповідні документи. Проте, як стало відомо позивачу з наданого йому 23.12.2015 року розрахунку,Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва відмовило йому призначити довічне грошове утримання судді у відставці виходячи із середнього заробітку судді у розмірі 90 відсотків заробітної плати і виплачувати без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. Виплата пенсії нарахована на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», №о/р 154469. При цьому відповідач посилається на те, що з 01.06.2015 скасовані норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначають відповідно до законів України «Про державну службу», «Про судоустрій і статус судів» та ін..

Позивач вказує, що на момент подачі заяви про звільнення у відставку та виникнення у нього права на довічне грошове утримання у зв'язку з виходом у відставку діяли положення ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус судів», відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідач заперечує у задоволенні позову, посилається на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, яким з 01.06.2015 скасовано призначення спеціальних пенсій.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.03.2014 року позивач подав до Верховної Ради України та Вищої ради юстиції заяви про відставку. 12.04.2014 року позивачу виповнилося 65 років.

Постановою Верховної Ради України № 788-VІІІ від 12.11.2015 року «Про звільнення суддів» позивача було звільнено із посади судді у зв'язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Вищого адміністративного суду України №659-к від 19.11.2015 року позивача відраховано зі штату суду у зв'язку зі звільненням його у відставку.

21.12.2015 року позивач подав заяву до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про призначення йому довічного утримання та відповідні документи.

Згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на день видання наказу про відрахування судді зі штату суду від 19.11.2015, стаж роботи позивача на цій посаді складає 25 років 1 місяць 12 днів.

Згідно довідки, № 379 від 30.11.2015 року, виданої Вищим адміністративним судом України, заробітна плата позивача для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 26457,60грн.

Як вбачається з матеріалів Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва, позивачу відмовлено у нарахуванні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Виплата пенсії нарахована на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», №о/р 154469.

Відповідно до ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на онові Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ст. 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Відповідно до п.8 ч.4 ст.47 Закону України «Про судоустрій і статус судів» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ незалежність судді забезпечується, зокрема, його належним матеріальним та соціальним забезпеченням.

Відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус судів»» від 07 липня 2010 року № 2453-VІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання, збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 року № 3668-VІ внесено зміни до вказаної норми, згідно з якими щомісячне довічне г рошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Конституційного суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року частина 3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус судів» » від 07 липня 2010 року № 2453-VІ в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 211 року № 3668-VІ визнана такою, що не відповідає Конституції України(є неконституційною) у зв'язку з тим, що вона не узгоджується з конституційними положеннями про недопустимість звуження змісту чи обсягу гарантій незалежності суддів, а тому суперечить ст.126 Основного Закону України, та вказано, що підлягає застосуванню ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус судів» » від 07 липня 2010 року № 2453-VІ в редакції до змін, внесених Законом від 08 липня 2011 року №3668-VІ.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу. Конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації, як є гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Таким чином, конституційний статус судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв'язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень чи набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне утримання).

Проте Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VІІ знову внесено зміни до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VІ, які набрали чинності з 01 квітня 2014 року та встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 70% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

В подальшому Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року № 76-VІІзнову внесено зміни до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року №2453-VІ, які набирали чинності з 01 січня 2015 року та встановлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 60% грошового утримання судді, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування судді, який працює на відповідній посаді.

Те саме положення закріплено в ч.3 ст. 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року.

Відповідач заперечує у задоволенні позову, посилається на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ, яким з 01.06.2015 скасовано призначення спеціальних пенсій.

Вирішуючи вказаний спір суд також врахував, що оскільки право позивача на щомісячне довічне грошове утримання судді виникло з моменту подачі заяви про відставку, а саме з 05.03.2014 року, має застосовуватися законодавство, яке діяло на момент подачі заяви про відставку, коли діяли положення ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус судів»від 07 липня 2010 року №2453-VІ в редакції, яка передбачає право позивача (з урахуванням його стажу роботи на посаді судді) на щомісячне довічне грошове утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

На підставі вищесказаного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій та бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва щодо відмови ОСОБА_1 призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді який працює на відповідній посаді (у розмірі 26457,60грн, яка зазначена у довідці № 379 від 30.11.2015 року, виданої Вищим адміністративним судом України),без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 21.12.2015 року (заява до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про призначення довічного утримання).

Підстав для призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із середнього заробітку (про що він просить у позові), суд не вбачає, оскільки відповідно до положень ч. 3 ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус судів» від 07 липня 2010 року №2453-VІ щомісячне довічне грошове утримання розраховується виходячи із заробітної плати судді, а не його середнього заробітку.

Порядком подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року №3-1, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 12 березня 2008 року за № 200/14891 (п.2.1) також передбачено, що для призначення щомісячного довічного грошового утримання додається довідка про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка видається відповідним судом.

Керуючись ст.ст. 9, 11, 71, 159, 162, 163 КАС України, Конституцією України, ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус судів» №2453-VІвід 07 липня 2010 року, рішенням Конституційного суду України №3-рп/2013 від 03.06.2013 року,суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва щодо відмови у нарахуванні та виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90 відсотків заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді у розмірі 26457,60 грн. (яка зазначена у довідці № 379 від 30.11.2015 року, виданої Вищим адміністративним судом України), без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 21.12.2015 року.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Писанець