Справа № 520/13172/15-а
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 520/13172/15-а

Категорія: 9 Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.

Судова колегія Одеського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого: - Яковлєва О.В.,

суддів: - Бойка А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної фінансової інспекції в Одеській області та Першого заступника начальника Державної фінансової інспекції України в Одеській області Король Валентини Вікторівни про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній фінансовій інспекції в Одеській області та Першому заступнику начальника Державної фінансової інспекції України в Одеській області Король Валентині Вікторівні, а саме скасування рішення «Про накладення адміністративного стягнення» № 15-0381/2015 від 03 вересня 2015 року.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2015 року, позов задоволено частково, а саме скасовано рішення про накладення адміністративного стягнення та закрито провадження по справі у зв'язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та звільненням порушника від адміністративної відповідальності із усним зауваженням, згідно ст. 22 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції не відповідає встановленим обставинам справи, так як контроль за своєчасністю подачі звітності з єдиного внеску, достовірністю та повнотою його нарахування та оплати, а також донарахування не нарахованих або несплачених сум єдиного внеску здійснюється органами фіскальної служби, а тому відповідач у справі не мав права виносити оскаржуване рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 працює бухгалтером 1 категорії філії «Морська пошукова-рятувальна служба» державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

В результаті ревізії фінансово-господарської діяльності філії «Морська пошукова-рятувальна служба» державного підприємства «Адміністрація морських портів України» проведеної Одеською об'єднаною Державною фінансовою інспекцією, за період з 01 травня 2012 року по 30 квітня 2015 року, встановлені порушення законодавства бухгалтером І категорії ОСОБА_4, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДФІ №15-0445/2015 від 01 вересня 2015 року.

Вищезазначене порушення полягає у тому, що ОСОБА_4 на суму нарахованого та виплаченого середнього заробітку двох працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, безпідставно нараховувався єдиний соціальний внесок, у розмірі 37,33 %, тоді як на вищезазначені виплати єдиний соціальний внесок не нараховується, що призвело до зайвого перерахування єдиного соціального внеску, за період з 01 січня 2015 року по 30 квітня 2015 року.

За наслідком виявлених порушень 03 вересня 2015 року винесено постанову серії ДФІ №15-0381/2015, якою притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності шляхом накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 255 грн., згідно ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, а саме скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, у зв'язку з малозначністю вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, з яким не погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 3 ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, органи державного фінансового контролю уповноважені розглядають справи про адміністративні правопорушення, згідно ч. 1 ст. 234-1 КУпАП, а саме: пов'язані з порушенням законодавства з фінансових питань (стаття 164-2); пов'язані з порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6). Від імені органів державного фінансового контролю розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, його заступники, а також інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Згідно ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, приховування в обліку валютних та інших доходів, непродуктивних витрат і збитків, відсутність бухгалтерського обліку або ведення його з порушенням установленого порядку, внесення неправдивих даних до фінансової звітності, неподання фінансової звітності, несвоєчасне або неякісне проведення інвентарізацій грошових коштів і матеріальних цінностей, несвоєчасне подання на розгляд, погодження або затвердження річного фінансового плану підприємства державного сектору економіки та звіту про його виконання, перешкоджання працівникам органу державного фінансового контролю у проведенні ревізій та перевірок, невжиття заходів по відшкодуванню з винних осіб збитків від недостач, розтрат, крадіжок і безгосподарності, - тягнуть за собою накладення штрафу від восьми до п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, органи доходів і зборів уповноважені розглядають справи про адміністративні правопорушення, згідно ч. 1 ст. 234-2 КУпАП, а саме: пов'язані з порушенням порядку приймання готівки для подальшого її переказу (стаття 163-13); пов'язані з порушенням порядку проведення готівкових розрахунків та розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги) (стаття 163-15); пов'язані з ухиленням від подання декларації про доходи (стаття 164-1); пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (стаття 165-1); пов'язані з порушенням порядку припинення юридичної особи (частини третя - шоста статті 166-6); пов'язані з перешкоджанням уповноваженим особам органів доходів і зборів у проведенні перевірок (стаття 188-23). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники.

Відповідно до ч. 1 ст. 165-1 КУпАП, порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" і "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 7 Порядку виплати компенсації підприємствам, установам, організаціям у межах середнього заробітку працівників, призваних на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, а також працівникам, які були призвані на військову службу під час мобілізації, на особливий період та які підлягають звільненню з військової служби у зв'язку з оголошенням демобілізації, але продовжують військову службу у зв'язку з прийняттям на військову службу за контрактом, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 105 від 4 березня 2015 року, оподаткування, нарахування і сплата єдиного соціального внеску на компенсацію проводяться відповідно до Податкового кодексу України і Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування".

Судовою колегією встановлено, що постановою відповідача у справі про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2015 року, притягнуто ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, згідно ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу, на суму 255 грн.

Вищезазначене порушення полягає у тому, що позивачем на суму нарахованого та виплаченого середнього заробітку двох працівників, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, безпідставно нараховувався єдиний соціальний внесок, у розмірі 37,33 %, тоді як на вищезазначені виплати єдиний соціальний внесок не нараховується, що призвело до зайвого перерахування єдиного соціального внеску, за період з 01 січня 2015 року по 30 квітня 2015 року.

Колегія суддів вважає, що інспекцією помилково притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення установлено порядку ведення бухгалтерського обліку, згідно ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, так як Державною фінансовою інспекцією України в Одеській області фактично виявлено порушення позивачем законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, відповідальність за яке передбачена ст. 165-1 КУпАП, що є спеціальною нормою у спірних правовідносинах.

З вищевикладених норм вбачається, що органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, пов'язані з порушенням законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, тобто є компетентним органом щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення, передбачені ст. 165-1 КУпАП.

Колегія суддів вважає, що хоча Державна фінансова інспекція України в Одеській області під час проведення перевірки встановила певні порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з боку позивача, проте вона позбавлена права приймати рішення про накладення адміністративного стягнення у спірних правовідносинах, так як таким правом наділені виключно органи доходів і зборів.

Тому, колегія суддів робить висновок, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення Державної фінансової інспекції України в Одеській області - скасуванню.

Крім того, колегія зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення, зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

В даному випадку, саме оскаржуваним рішенням суб'єкта владних повноважень порушено права позивача.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними оскаржуване рішення суб'єкта владних повноважень.

Також, судом першої інстанції помилково закрито провадження у справі та застосовано інший вид адміністративного стягнення до позивача, а саме усне зауваження, з огляду на наступне.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України.

Так, у справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень та у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Зазначеними діями, суд першої інстанції фактично вийшов за межі наданих йому повноважень, оскільки право та обов'язок на застосування адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, в даному випадку, покладено на відповідача, яким проведено перевірку та прийнято оскаржуване рішення.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2015 року скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_4 до Державної фінансової інспекції в Одеській області та Першого заступника начальника Державної фінансової інспекції України в Одеській області Король Валентини Вікторівни про скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної фінансової інспекції в Одеській області «Про накладення адміністративного стягнення» № 15-0381/2015 від 03 вересня 2015 року.

Судові витрати покласти на Державний бюджет України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили через 5 днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням апеляційного суду.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: А.В. Бойко

Т.М. Танасогло