Справа № 814/77/13-а
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року м. Київ К/800/52473/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області до відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, третя особа - Публічне акціонерне товариство «Юженергобуд» про визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2013 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати неправомірними дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції Величко Т.В. щодо винесення постанов про зупинення виконавчого провадження за виконавчими документами про стягнення заборгованості з Відкритого акціонерного товариства «Юженергобуд» (найменування типу акціонерного товариства змінено з «відкритого» на «публічне»), скасувати постанови про зупинення виконавчого провадження та зобов'язати відповідача поновити виконавче провадження за виконавчими документами про стягнення заборгованості з Відкритого акціонерного товариства «Юженергобуд».

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2013 року залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство «Юженергобуд» в якості третьої особи.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року, залишеною без змін Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове судове рішення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для залишення без задоволення касаційної скарги, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

Постановами Миколаївського окружного адміністративного суду з боржника Відкритого акціонерного товариства «Юженергобуд» на користь управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області стягнуто заборгованість зі страхових внесків у справах: № 2а-3701/12/1470 на суму 61966,52 грн; № 2а-3052/12/1470 на суму 80414,54 грн; № 2а-3700/12/1470 на суму 17769,20 грн; № 2а-2019/12/1470 на суму 16947,49 грн; № 2а-2698/12/1470 на суму 1059044,36 грн; № 2а-1683/12/1470 на суму 39483,85 грн; № 2а-2700/12/1470 на суму 2141868,09 грн; № 2а-1684/12/1470 на суму 123418,90 грн; № 2а-2013/12/1470 на суму 75990,95 грн.

Позивач звернувся до відповідача з виконавчими листами, виданими Миколаївським окружним адміністративним судом у зазначених справах, для примусового стягнення страхових внесків з Відкритого акціонерного товариства «Юженергобуд».

Постановами від 19 грудня 2012 року відповідач зупинив виконавчі провадження ВП № 35242717, ВП № 34315645, ВП № 34809494, ВП № 34315567, ВП № 343315372, ВП № 34794893, ВП № 34809211, ВП № 34809743, ВП № 34809049 на підставі пункту 8 частини першої статті 37, статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон № 606-XIV), оскільки 31 березня 2003 року Господарським судом Миколаївської області прийнято ухвалу про порушення справи про банкрутство боржника Відкритого акціонерного товариства «Юженергобуд» та про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 37 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника), а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Враховуючи, що судова процедура банкрутства регулюється спеціальним законом, положення пункту 8 частини першої статті 37 Закону № 606-XIV необхідно застосовувати у нормативному поєднанні з положеннями Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ (далі - Закон № 2343-ХІІ).

За визначенням термінів, встановлених у статті 1 Закону № 2343-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником, стосовно якого порушено справу про банкрутство, грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону № 2343-XII мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, вказана норма визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не вчиняються дії з примусового виконання рішень судів та інших органів, і цей проміжок часу відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, але ніяк не пов'язаний з його суттю.

Частиною шостою статті 12 Закону № 2343-XII передбачено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, на невикористані та своєчасно не повернуті кошти Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів, що здійснюється боржником у порядку, встановленому статтею 14 цього Закону, або керуючим санацією згідно з планом санації, затвердженим господарським судом, або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому статтею 31 цього Закону.

Отже, дія мораторію, виходячи з виключного переліку, наведеного у частині шостій статті 12 Закону № 2343-XII, розповсюджує свою дію на вимоги всіх кредиторів, окрім тих, що визначені цією нормою, а також на вимоги, що не пов'язані з виконанням грошових зобов'язань.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій прийшли до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки постанови про зупинення виконавчого провадження прийняті законно та обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області залишити без задоволення, а постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 травня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.