Справа № 283/2667/15-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Ярмоленко В.В.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" лютого 2016 р. Справа № 283/2667/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Житомирі апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області на постанову Малинського районного суду Житомирської області від "04" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправної відмови Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області у призначенні пільгової пенсії позивачу на підставі ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов'язання Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області призначити йому пенсію за віком на підставі ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку на п'ять років, яка постійно проживала на території посиленого радіоекологічного контролю.

Постановою адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову УПФУ в Малинському районі Житомирської області в призначенні позивачу пенсії за віком на умовах, визначених нормою ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області призначити позивачу пенсію за віком на умовах, визначених нормою статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на п'ять років, як особі, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю і станом на 1 січня 1993 року прожила у цій зоні не менше чотирьох років.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача сплачений по справі судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп..

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області звернулось до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить постанову суду скасувати та прийняти нову про відмову в позові. В основу відмови позивачу в призначенні пенсії відповідно д ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, відповідачем покладено те, що чорнобильське посвідчення видане не уповноваженим на те органом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач по досягненню 55 років, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із зниженням пенсійного віку.

Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області листом №9048/03 від 04.11.2015 року відмовив ОСОБА_3 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку посилаючись на те, що посвідчення потерпілого 4 категорії серії №076789 року видано Малинською райдержадміністрацією.

Наведені обставини слугували підставою звернення ОСОБА_3 з позовом до суду.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення від 04.12.2015р., яким позов ОСОБА_3 задоволено, суд враховує наступне.

Встановлено, що позивач з 26.04.1986 року по даний час проживає в АДРЕСА_1 (а.с.10). Даний населений пункт, згідно Переліку населених пунктів, віднесений до зони посиленого радіоекологічного контролю забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМ України №106 від 23.07.1991 року.

Крім того, позивач 29.12.1998 року отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія НОМЕР_1 (категорія 4) (а.с.11).

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального статусу потерпілого населення визначенні та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі - Закон).

Згідно зі ст.9 Закону особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з положеннями ст.65 Закону посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.14 Закону до категорії 4 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами ст.55 цього Закону України передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», потерпілим від Чорнобильської катастрофи : особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіоекологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, - зменшення віку передбачено - 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Згідно з ч.3 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначення та виплата пенсій, особам які мають право на її отримання із зменшенням пенсійного віку, провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії за віком надаються, зокрема, документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до п.п.«ґ» п.7 зазначеного Порядку документами, що засвідчують особливий статус особи, є: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (при призначенні пенсії із використанням норм ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування.

При цьому, згідно з п.38 Порядку - орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач 14.01.1993 році отримав посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серія В-І №076789 (категорія 4) (а.с.11).

Разом з тим, належність позивача до особи потерпілої від Чорнобильської катастрофи 4 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним і воно вказує на те, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій.

Чинність посвідчення вказує і на той факт, що позивач згідно абз.4 ст.14 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" станом на 01.01.1993 прожив або відпрацював у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років. Таким чином, величина зниження пенсійного віку є встановленою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для призначення пенсії позивачу із зниженням пенсійного віку на п'ять років, оскільки були наявні всі необхідні для цього документи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються наведеним вище.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Разом з тим, розглядаючи справу в межах апеляційноїскарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що в резолютивній частині рішення, суд першої інстанції не вказав дату з якої позивачу слід призначити пенсію за віком на пільгових умовах. Проте, вказівку на зазначену дату Малинським районним судом зроблено в мотивувальній частині рішення, де зазначено, що пенсія за віком має бути призначена ОСОБА_3 з дня, що настає за днем досягнення ним пенсійного віку, тобто, з 17.10.2015р..

Враховуючи, що допущена судом описка не впливає на правильність прийнятого судом рішення і остання може бути виправлена судом першої інстанції відповідно до вимог ст.169 КАС України, то зазначене не впливає на суть прийнятого рішення та не може бути виправлена судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області залишити без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від "04" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1,11601

3- відповідачу/відповідачам: Управління Пенсійного фонду України в Малинському районі Житомирської області пл. Соборна, 12 А,м. Малин,Житомирська область,11601

- ,