Справа № 820/11392/15
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 лютого 2016 р. Справа № 820/11392/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Нуруллаєва І.С.,

при секретарі судового засідання - Король Д.О.,

за участю: представника відповідача - Коваленко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Громадянина КНР ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Громадянин КНР ОСОБА_1, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд скасувати висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 07.08.2015 р. щодо скасування посвідки на постійне проживання в Україні громадянину КНР ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

В обґрунтування позову зазначено, що уповноважений представник позивача звернувся із зверненням щодо дійсності посвідки на постійне місце проживання в Україні громадянина КНР ОСОБА_1. Листом від 05.10.2015 року №04/1-21323 відповідачем повідомлено представника позивача про скасування 07.08.2015 року дозволу на імміграцію в Україну громадянину КНР ОСОБА_1. На думку позивача, висновок від 07.08.2015 року, яким скасовано дозвіл на імміграцію в Україну та посвідку на постійне місце проживання, є незаконним та таким, що порушує права та законні інтереси останнього, а дії при його винесенні протирічать Конституції України. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник відповідача, Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у наданих до суду письмових запереченнях проти заявленого позову заперечував та зазначив, що відповідачем на виконання норм діючого законодавства проведено перевірку позивача у зв'язку із надходженням заяви про обмін посвідки на постійне місце проживання в Україні. За наслідками зазначеної перевірки встановлено надання громадянину КНР ОСОБА_1 дозволу на імміграцію в Україну від 14.01.2005 року, а як наслідок і посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 від 14.01.2005 року та серії НОМЕР_3 всупереч Закону України "Про імміграцію". У зв'язку із встановленням порушення законодавства під час надання дозволу на імміграцію в Україну, відповідачем прийнято рішення, у формі висновку, про скасування дозволу на імміграцію в Україну та посвідки на постійне місце проживання громадянину КНР ОСОБА_1. З врахуванням зазначеного позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином., через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заявленого позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях проти позову та додаткових поясненнях.

Суд, розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Позивач, громадянин КНР ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт тип: Р, код держави: НОМЕР_1, виданий 02.04.2009 року (а.с. 51-52), адреса проживання в АДРЕСА_2.

Судом встановлено, що УГІРФО ГУМВС України в Харківській області на підставі заяви та висновку від 14.01.2005 року позивачу надано дозвіл на імміграцію в Україну, а також позивача документовано безстроковою посвідкою на постійне проживання в Україні 14.01.2005 року серії НОМЕР_2 (а.с. 56).

Громадянин КНР ОСОБА_1 14.09.2010 року звернувся до відповідача із заявою про видачу, продовження посвідки на постійне місце проживання в Україні іноземного громадянина (а.с. 59-60).

При цьому відповідачем документовано громадянина КНР ОСОБА_1 посвідкою серії НОМЕР_4, виданою 20.09.2010 року (а.с. 79), про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача на заяві про отримання посвідки на постійне місце проживання в Україні (а.с. 60).

Представник позивача звернувся до Головного управління ДМС України в Харківській області із заявою щодо надання інформації про чинність посвідки громадянина КНР ОСОБА_1 (а.с. 8).

Листом від 05.10.2015 року за №04/1-21323 представнику позивача повідомлено, що згідно обліків ГУ ДМС України в Харківській області значиться громадянин КНР ОСОБА_1, якому 07.08.2015 року ГУ ДМС в Харківській області скасовано дозвіл на імміграцію в Україну (а.с. 9).

З матеріалів справи судом встановлено, що Головним управлінням ДМС України в Харківській області прийнято рішення у формі висновку про результати перевірки матеріалів щодо правомірності документування посвідкою на постійне проживання в Україні громадянина КНР ОСОБА_1, затверджене начальником ГУДМС України в Харківській області 07.08.2015 року (а.с. 5-6).

Відповідно до зазначеного висновку відповідачем під час проведення перевірки встановлено, що громадянину КНР ОСОБА_1, 24.02.1964 р.н, 14.01.2005 року рішенням ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області на підставі пункту 2 частини 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» (опікун громадянина України) надано дозвіл на імміграцію в Україну та 14.01.2005 року документовано посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_4, терміном дії - безстроково з подальшою реєстрацією за адресою: АДРЕСА_1. На підставу видачі позивачу дозволу на імміграцію в Україну зазначено реєстрацію громадянина КНР ОСОБА_1 помічником інваліда ОСОБА_3, що суперечить вимогам діючого законодавства, оскільки видача дозволу на імміграцію в Україну можлива лише при реєстрації опікуном чи піклувальником громадянина України.

На підставі встановленого під час проведення відповідачем перевірки порушення норм діючого законодавства, уповноваженою особою відповідача зокрема скасовано рішення ВГІРФО ГУМВСУ в Харківській області 14.01.2005 року про надання дозволу на імміграцію в Україну громадянину КНР ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 від 14.01.2005 та серії НОМЕР_3 від 20.09.2010 надані громадянину КРН ОСОБА_1, визнано їх неправомірно виданими; скасовано реєстрацію місця проживання громадянина КНР ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; анульовано відмітку про видачу посвідки на постійне проживання в Україні в паспортному документі громадянина КНР ОСОБА_1.

Вказане рішення (висновок) ГУ Державної міграційної служби України у Харківській області, вмотивоване тим, що дозвіл на імміграцію в Україну від 14.01.2005 року та посвідка на постійне місце проживання серії НОМЕР_2 від 14.01.2005 року та серії НОМЕР_3 надані громадянину КНР супереч Закону України "Про імміграцію", де чітко визначено, що дозвіл на імміграцію отримують лише особи, які є опікунами чи піклувальниками громадян України, а не помічником.

Судом також з огляду зазначеного рішення (висновку) ГУ ДМС у Харківській області встановлено, що згідно матеріалів справи №231808 громадянину КНР ОСОБА_1, надано дозвіл на імміграцію в Україну на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харків за №456/7 від 06.10.2004 року, при цьому відповідачем не зазначено про наявність будь-яких інших підстав.

З наявної в матеріалах справи належним чином завіреної копії дублікату справи №231808 про надання дозволу на імміграцію в Україну гр. КНР ОСОБА_1 судом встановлено, що за матеріалами від 01.09.2010 року №231808 наявна вимога на перевірку особи у зв'язку з набуттям/припиненням громадянства України (а.с. 74).

Листом від 01.07.2011 року ГУ ДМС України в Харківській області звернувся до голови Московського районного суду м. Харкова, копія якого направлена голові опікунської ради при виконкомі Московського району м. Харкова щодо підтвердження або спростування факту звернення та прийняття рішення про встановлення опіки над громадянином України ОСОБА_3 та призначення його опікуном громадянина Китаю ОСОБА_1 (а.с. 80).

Листом від 05.07.2011 року за №12-2610 управлінням у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України в Харківській області повідомлено, що громадянин ОСОБА_1 рішенням виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 06.10.2004 року №456/7 був зареєстрований помічником інваліда 1-ї групи з дитинства гр. ОСОБА_3 та знятий з реєстрації як помічник у зв'язку зі смертю інваліда (а.с. 81).

Рішенням від 07.08.2015 року №04/1-231808 про скасування дозволу на імміграцію в Україну на підставі п. 6 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію" скасовано дозвіл на імміграцію в Україну (а.с. 82).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 9 Закону України "Про імміграцію" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, для надання дозволу на імміграцію до заяви додаються такі документи: 3 фотокартки; копія документа, що посвідчує особу; документ про місце проживання особи; відомості про склад сім'ї, копія свідоцтва про шлюб (якщо особа, яка подає заяву, перебуває в шлюбі), документ про те, що особа не є хворою на хронічний алкоголізм, токсикоманію, наркоманію або інфекційні захворювання, перелік яких визначено центральним органом виконавчої влади з питань охорони здоров'я.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про імміграцію", в редакції, яка діяла на час винесення рішення про скасування дозволу, дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: з'ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; це є необхідним для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України; іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; в інших випадках, передбачених законами України.

Представником відповідача під час судового розгляду справи надано пояснення та зазначено, що перевіркою встановлено, що серед інших документів поданих позивачем також було надано рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова №456/7 від 06.10.2004 року, яким зареєстровано останнього в якості помічника інваліда 1-ї групи з дитинства ОСОБА_3.

Суд зазначає, що відповідачем по справі надано громадянину КНР ОСОБА_1 дозвіл на імміграцію в Україну на підставі висновку від 14.01.2005 року, позивача по справі двічі документовано посвідкою на постійне місце проживання в Україні.

При наданні посвідки на постійне місце проживання в Україні позивачу УГІРФО ГУМВС України в Харківській області керувалося приписами діючого законодавства, а отже проводило перевірку підстав залишення на постійне проживання на території України позивача, підстав для відмови у наданні дозволу на імміграцію не виявило, та надало посвідку на постійне місце проживання в Україні громадянину КНР ОСОБА_1.

За цей період не виникало нових обставин, які б тягли за собою обґрунтування скасування дозволу на імміграцію.

З копії висновку у формі рішення від 07.08.2015 року про скасування дозволу на імміграцію судом встановлено, що підставою для скасування позивачу дозволу на імміграцію зазначено п. 1 ст. 12 Закону України "Про імміграцію", тобто надання дозволу на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність, зокрема, відповідачем зазначено про надання дозволу на підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова, яким визнано позивача помічником інваліда 1-ї групи з дитинства ОСОБА_3, а не опікуном.

Проте суд зазначає, що відповідачем відповідно до положень ст.ст. 71-72 КАС України не надано доказів того, що зазначене вище рішення виконавчого комітету районної ради є завідомо неправдивою інформацією, підробленим документом або документом, що втратив чинність.

Крім того суд зазначає, що відповідачем після проведення перевірки наданих позивачем документів отримано відповідь від Управління у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України в Харківській області ще 06.07.2011 року, про що свідчить відмітка служби діловодства на отриманій відповіді (а.с. 81), проте рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну прийнято відповідачем вже 07.08.2015 року (а.с. 82).

Як встановлено приписами ст. 19 Конституції України відповідач - суб'єкт владних повноважень зобов'язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів правомірності винесення оскаржуваного висновку Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 07.08.2015 р. щодо скасування посвідки на постійне проживання в Україні громадянину КНР ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову Громадянина КНР ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Громадянина КНР ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про скасування рішення - задовольнити.

Скасувати висновок Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 07.08.2015 р. щодо скасування Посвідки на постійне проживання в Україні громадянину КНР ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 22 лютого 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.