Справа № 343/381/15а,2а/0343/16/15
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Справа № 876/5723/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Рибачука А.І.,

за участю секретаря судового засідання Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії з врахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18.02.2015 року звернувся в суд з адміністративним позовом до УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області, в якому просив визнати неправомірною відмову відповідача в перерахунку йому пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу, зобов'язати УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні (зарахувати кожний рік роботи за один рік шість місяців) період роботи ОСОБА_1 з 07.02.1985 року по 31.01.1986 року та 01.02.1986 року по 25.07.1994 року, як трудовий стаж, вироблений в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі та в районах Крайньої Півночі та зобов'язати УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу з 19.01.1994 року.

Постановою Долинського районного суду від 30.04.2015 року позов задоволено. Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу за період з 07.02.1985 року по 31.01.1986 року та з 01.02.1986 року по 25.07.1994 року в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області зарахувати в пільговому обчисленні ОСОБА_1 період роботи з 07.02.1985 року по 31.01.1986 року та з 01.02.1986 року по 25.07.1994 року як трудовий стаж, вироблений в районах Крайньої Півночі та в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі зарахувавши кожний рік роботи за один рік і шість місяців. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області зробити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням пільгового обчислення стажу з 28.09.2014 року.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції УПФ України в Долинському районі Івано-Франківської області оскаржило його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції і прийняти нову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що зарахування спірних періодів роботи до трудового стажу в кратному обчисленні може мати місце через підтвердження цього періоду роботи укладеними договорами або іншими документами, які б засвідчували його право на пільги, передбачені чинним законодавством.

Особи, які беруть участь в справі, в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до ч.1 ст.41 та 196 КАС України суд розглядає справу за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонером та отримує пенсію з 19.01.1994 року, що не заперечується сторонами та підтверджено копією пенсійного посвідченням НОМЕР_1 (а.с.9), та пенсійною справою позивача.

28.09.2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою (а.с.19) про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі за період з 07.02.1985 року по 31.01.1986 року та з 01.02.1986 року по 25.07.1994 року та зобов'язання зарахувати даний період в пільговому обчисленні за кожний 1 рік роботи як за 1 рік 6 місяців.

До даної заяви ним долучено довідку з місця роботи ПАТ «Укрнафта» Прикарпатське управління бурових робіт від 26.09.2014 року №10-1322.

05.11.2014 року позивачу було відмовлено в такому перерахунку, зазначаючи що позивач працював вахтово-експедиційним методом, та вказали на відсутність письмових строкових договорів за період роботи до 1991 року та на те, що період після 1991 року не входить в пільгове обчислення (а.с.20).

Копією довідки ПАТ «Укрнафта» Прикарпатське управління бурових робіт від 26.09.2014 року №10-1322 (а.с.21) та записами трудової книжки (а.с.10-18), підтверджено роботу позивача в Івано-Франківському управлінні бурових робіт бурильником з 07.02.1985 р. по 25.07.1994 рік вахтово-експедиційним методом в Західному Сибірі, з них : з 07.02.1985 р. по 31.01.1986 р. робота вахтово-експедиційним методом в місцевості прирівняній до районів Крайньої Півночі- Ханти-Мансійський автономний округ Тюменської області; з 01.02.1986 р. по 25.07.1994 р.- робота вахтово-експедиційним методом в районах Крайньої Півночі (Ямало-Ненецький автономний округ Тюменської області).

Режим роботи в районах МРКП та РКМ: робота вахтово-експедиційним методом з режимом роботи 15 робочих днів в МПКП та РКП в місяць по 12 год за добу+К1,К2 (дні перельоту літаком на роботу і назад на відпочинок) і з таким же періодом відпочинку по місцю постійного проживання (прописки) з відпрацюванням місячного та річного норми робочого часу. За час роботи в управлінні вахтово-експедиційним методом в Західному Сибіру місячна та річна норми робочого часу ОСОБА_1 відпрацювалась. Згідно Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» до заробітної плати ОСОБА_1, виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалась додаткова відпустка в кількості 12 днів за роботу в МПКП та 18 днів за роботу в РКП.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на пільгове обчислення стажу в півтораразовому розмірі за період його роботи з 07.02.1985 року по 31.01.1986 року та з 01.02.1986 року по 25.07.1994 року, оскільки з наданих ним документів видно та не викликає жодного сумніву той факт, що він, працюючи в районі Крайньої Півночі та в місцевості прирівняної до районів Крайньої Півночі, користувалася пільгами, передбаченими Указом від 10 лютого 1960 року.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є помилковим, виходячи з наступного.

За правилами абзаців першого та другого пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу від 10 лютого 1960 року, постанови № 148, Указу від 26 вересня 1967 року.

Указом від 10 лютого 1960 року передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій таких пільг: виплату надбавок до заробітної плати, надання додаткових відпусток, можливість об»єднання відпусток, але не більш як за три роки, виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) у разі тимчасової втрати працездатності (статті 1-4).

Статтею 5 цього Указу встановлено надання додаткових пільг, зокрема, зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п»ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Аналогічні умови щодо застосування пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, передбачені й Інструкцією про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженою постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16 грудня 1967 року № 530/П-28.

Абзацом першим пункту 5.9 Положення про вахтовий метод встановлено, що працівникам підприємств та організацій, які виїжджають для виконання робіт вахтовим методом у райони Крайньої Півночі або в прирівняні до них місцевості з інших районів держави, надаються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, з врахуванням змін та доповнень, внесених статтями 1 та 2 Указу від 26 вересня 1967 року.

Таким чином, пільги передбачені статтею 5 Указу від 10 лютого 1960 року, в тому числі зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються на працівників, що працювали вахтовим методом.

У довідці Прикарпатського управління бурових робіт ПАТ «Укрнафта» від 26.09.2014 року №10-1322 вказано, що робота вахтово-експедиційним методом проводилась у режимі 15 робочих днів у місяць у районах Крайньої Півночі та прирівняних до них районах по 12 годин за добу. До заробітної плати виплачувався районний коефіцієнт і північна надбавка, а також надавалися додаткові відпустки в кількості 12 днів за роботу в МПКП та 18 днів за роботу в РКП.

Колегія суддів дійшла висновку, що на працівників, які працювали вахтовим методом в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, поширюються пільги, передбачені статтями 1-4 Указу від 10 лютого 1960 року, а додаткові пільги, передбачені статтею 5, зокрема зарахування одного року роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, не поширюються.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 27 жовтня 2015 року у справі №338/1079/14-а.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною відмову в перерахунку призначеної пенсії з урахуванням пільгового обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за періоди: з 07 лютого 1985 року по 31 січня 1986 року та з 01 лютого 1986 року по 25 липня 1994 року та зобов»язання відповідача зробити перерахунок та виплатити пенсію з врахуванням пільгового обчислення стажу з моменту її призначення є безпідставними та необґрунтованими, через що задоволенню не підлягають.

Таким чином, з наведених підстав колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до п. 4 ст. 202 КАС України підставою для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 41 ч. 1, 160 ч.3, 195, 196, 198 п. 3, 202 п. 4, 205 ч. 2, 207, 254, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франківської області задовольнити.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2015 року у справі №343/381/15-а скасувати та прийняти нову, якою в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили, а в разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складання постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя Д.М. Старунський

Судді В.М. Багрій

А.І. Рибачук

Постанова у повному обсязі складена 23.02.2016 року