Справа № 308/11109/14а
Суддя: Попко Ярослав Степанович
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2016 року Справа № 876/4758/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Попка Я.С.

суддів Онишкевича Т.В., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області, третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області про визнання протиправними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

27.08.2014 року позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області, третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області, в якому, із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

визнати протиправними дії відповідача в особі державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Ярош С.І. щодо незаконного закінчення виконавчого провадження №43210520;

визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Ярош С.І. від 08.08.2014 року про закінчення виконавчого провадження № 43210520;

зобов'язати управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області відновити виконавче провадження 43210520, та здійснити заходи щодо належного його виконання у повному обсязі у виконавчому провадженні боржником, управлінням Пенсійного фонду в м. Мукачево та Мукачівському районі, для здійснення правильного перерахунку нового розміру довічного грошового утримання належного стягувачу ОСОБА_2 та стягнення з нього на його користь недоплаченої суми довічного грошового утримання з боржника, що утворилися станом на час відновлення виконавчого провадження та остаточного його виконання, з урахуванням тих грошових сум, що йому вже виплачені в рамках виконавчого провадження, шляхом належного її погашення на виконання виконавчого листа Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, №303/1998/13-а, виданого 24.04.2014 року Мукачівським міськрайонним судом на виконання постанови Мукачівського міськрайонного суду від 10.04.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області про визнання неправомірною бездіяльністю по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання нарахувати та виплачувати в подальшому відповідно до змін заробітної плати працюючого судді, вживши заходи до його виконання у повному розмірі в частині здійснення розрахунку та виплати ОСОБА_2 щомісячного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 25 вересня 2012 року, у розмірі 80% грошового утримання працюючого судді, відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням підвищення заробітної плати працюючих суддів, відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області, у тому числі з урахуванням у процесі згаданого виконавчого провадження довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України від 16.04.2014 року за № 371 про наступне збільшення розміру заробітної плати працюючого судді Мукачівського міськрайонного суду з 01.12.2013 року в сумі 18270,00 грн., з якого позивач пішов у відставку, та з обов'язковим урахуванням змісту рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013, а також висновків викладених в ухвалі від 03.04.2014 року Львівським апеляційним адміністративним судом у цій же справі із зазначеного питання - що нарахування й виплата, а також розрахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, у зв'язку з наступним збільшенням заробітної плати працюючого судді з 3 червня 2013 року має здійснюватися, без будь-якого обмеження його граничним розміром.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду м. Львова від 26 березня 2015 року позов задоволено повністю.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що на момент виконання виконавчого листа №303/1998/13-а, виданого Мукачівським міськрайонним судом 24.04.2014 року, з 25.09.2012 року втратили свою чинність норми, які були застосовані судом першої інстанції по відношенню до належного розміру довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 під час розгляду судом адміністративного спору, зокрема, застосоване положення судом першої інстанції про необхідність здійснення розрахунку та виплати йому щомісячного грошового утримання у розмірі 80% грошового утримання судді у відставці, з урахуванням підвищення заробітної плати працюючих суддів, відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області із застосуванням обмеження у розмірі в десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили непрацездатність, разом з іншими нормами закону неконституційними.

Під час виконання вищезгаданого виконавчого документу безпідставно не враховано рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013, висновки Львівського апеляційного адміністративного суду, що викладені ним у його ухвалі від 03.04.2014 року із зазначеного питання, а отже, не врахована, відсутність будь-яких обмежень в діючому законодавстві стосовно розміру належного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_2 на момент його примусового виконання, починаючи з 03.06.2013 року.

Крім того, протягом періоду, що його охопленого боржником Мукачівським управлінням Пенсійного фонду у м. Мукачево та Мукачівському районі, тобто у процесі примусового виконання згаданого виконавчого документу, протягом якого він вже частково виконав його, але не в повному обсязі, безпідставно залишено поза увагою та не врахована і та обставина, що за вказаний період відбулося наступне підвищення заробітної плати працюючого судді з 01.12.2013 року.

За таких обставин, не врахування зазначених вище вимог та довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України від 16.04.2014 року за № 371 про наступне збільшення розміру заробітної плати працюючого судді з 1.12.2013 року в сумі 18270,00 гривень у тому ж судді, з якого позивач (стягувач) пішов у відставку, що відбулося в період, який входить у складову періоду, охопленого та частково виконаного вже боржником у даному виконавчому провадженні періоду, не можна вважати, що останнім вірно визначений позивачу правильний новий розмір щомісячного грошового утримання у процесі згаданого виконавчого провадження, а також, що у повному обсязі йому правильно нараховані та виплачені належні йому одноразові щомісячні грошові суми за виконавчим документом з погашення заборгованості на його користь, що утворилися за період, що охоплювався виконавчим провадженням, враховуючи ті тих помилкові та неповні, наведені УПФ розрахунки у листі від 13.11.2014 р. за № Д/08-14.

Оскільки з вини боржника, управління Пенсійного фонду України у м.Мукачево та Мукачівському районі, яке не надало до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області усі необхідні письмові розрахунки у повному обсязі щодо виконання виконавчого документу, старший державний виконавець цього відділу Ярош С. І., у провадження якого знаходився згаданий виконавчий документ, позбавлений був можливості перевірити повноту та правильність виконання його боржником, тому передчасно та помилково дійшов висновку про виконання боржником виконавчого документа у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, вважаючи її незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області оскаржило її, подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ужгородського міськрайонного суду м. Львова від 26 березня 2015 року та позовну заяву залишити без розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги апелянт зазначає, що критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні. При поданні заяви, ОСОБА_2 неправильно визначив юрисдикційну належність суду, так як справа, по якій подана заява позивачем, розглядалась Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Із змісту ст.19 Конституції України вбачається, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

Як слідує із матерілів справи, постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.04.2013 року у справі №303/1998/13-а, яка залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 року, частково задоволено позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області, Територіального управління Державної судової адміністрації України у Закарпатській області про визнання неправомірною бездіяльності по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання нарахувати і виплачувати його в подальшому відповідно до змін заробітної плати працюючого судді. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2, судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, нижчому, ніж передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів» за період з 25 вересня 2012 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області здійснити розрахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 25 вересня 2012 року, у розмірі 80% грошового утримання працюючого судді, відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням підвищення заробітної плати працюючих суддів, відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області в межах десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, за виключенням виплачених з 25 вересня 2012 року сум щомісячного довічного грошового утримання. Рішення суду набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення суду Мукачівський міськрайонним судом Закарпатської області 24.04.2014 року видано виконавчий лист №303/1998/13-а.

08.05.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43210520 з примусового виконання виконавчого листа №303/1998/13-а про визнання протиправними дій управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_2, судді у відставці, щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, нижчому, ніж передбачено Законом України «Про судоустрій і статус суддів» за період з 25 вересня 2012 року. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в м. Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області здійснити розрахунок та виплатити ОСОБА_2 щомісячне грошове утримання судді у відставці, починаючи з 25 вересня 2012 року, у розмірі 80% грошового утримання працюючого судді, відповідно до ч.3 ст.138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням підвищення заробітної плати працюючих суддів, відповідно до довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області в межах десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, за виключенням виплачених з 25 вересня 2012 року сум щомісячного довічного грошового утримання. Боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 14 травня 2014 року.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області Яроша С.І. від 08.08.2014 року закінчено виконавче провадження №43210520 з примусового виконання виконавчого листа № 303/1998/13-а, виданого 24.04.2014 року Мукачівським міськрайонним судом у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Мукачево та Мукачівському районі, Територіального Управління Державної судової адміністрації України у Закарпатській області про визнання неправомірною бездіяльністю по перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язання нарахувати й виплачувати його в подальшому відповідно до змін заробітної плати працюючого судді, у зв'язку з повним виконанням боржником вимог даного виконавчого документа.

Відповідно до вимог частини 5 статті 124, частини 3 статті 129 Конституції України встановлено обов'язковість виконання судових рішень на всій території України.

Згідно вимог частини 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 25 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби

Частиною 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавче провадження підлягає закінченню у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як слідує з матеріалів справи, управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області листом від 14.05.2014 року №5007/11 повідомлено старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області Яроша С.І., що ними проведено нарахування коштів в сумі 34 886,03 грн. згідно виконавчого листа та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2014 року, яка виплачена у червні 2014 року при отриманні пенсії.

Крім того, згідно листа управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області від 13.11.2014 року № Д-190/08-14, адресованого ОСОБА_2, під час виконання ним виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 303/1998/13-а, виданого Мукачівським міськрайонним судом 24.04.2014 року про зобов'язання здійснити розрахунок та виплатити щомісячне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_2, з урахуванням підвищення заробітної плати працюючого судді відповідно до довідок Територіального управління Держаної судової адміністрації України в Закарпатській області в межах десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, за виключенням виплачених з 25.09.2012 року сум щомісячного довічного грошового утримання, що здійснено та проведено доплату ОСОБА_2 по 31 липня 2014 року включно.

Таким чином, взятий до уваги за основу боржником період під час виконання вказаного виконавчого документа, для здійснення перерахунку, нарахування й виплати належного щомісячного довічного грошового утримання стягувачу ОСОБА_2, що перебував на виконанні у старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області Ярош С.І (виконавче провадження № 43210520 ), відповідає вимогам закону на час прийняття рішення про закінчення зазначеного виконавчого провадження.

З аналізу вказаних норм та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області Ярош С.І. при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.08.2014 року №43210520 з примусового виконання виконавчого листа № 303/1998/13-а, виданого 24.04.2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню позовні ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області, третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області про визнання протиправними дій, скасування вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження та зобов'язання відновити виконавче провадження.

Суд апеляційної інстанції відзначає, що захисту (відновленню) підлягає лише порушене право, у зв'язку з чим вимоги позивача про зобов'язання УПФУ в м.Мукачевому та Мукачівському районі Закарпатської області здійснити перерахунок суми грошового утримання в майбутньому при підвищенні грошового забезпечення працюючого судді є неправомірною.

Обчислення щомісячного довічного утримання суддів у відставці повинно здійснюватися у відсотковому відношення до розміру грошового утримання працюючих суддів, тому, у разі зміни розміру грошового утримання суддів, що працюють на відповідній посаді, органи Пенсійного фонду здійснюють відповідний перерахунок раніше призначеного грошового утримання судді у відставці.

У випадку відмови управління Пенсійного фонду у проведенні перерахунку розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці позивач вправі оскаржити його неправомірні дії до суду.

Отже, доводи апелянта про незаконність оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження через відмову Пенсійного фонду виплачувати його довічне грошове утримання у більшому розмірі ніж передбачено рішенням суду у зв'язку з подальшою зміною законодавством та судовою практикою Конституційного Суду України, зокрема рішенням Конституційного Суду України від 03.06.2013 року № 3-рп/2013, не заслоговують на увагу, оскільки стосуються дій Пенсійного фонду після винесення судового рішення, на підстві якого відкрито виконавче провадження, які позивач вправі оскаржити в судовому порядку у випадку не згоди з ними.

Як встановлено, на виконання постанови державного виконання управлінням Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області було здійснено ОСОБА_2 перерахунок грошового утримання з урахуванням наданих довідок про розмір заробітної плати за посадою судді Мукачівського міськрайонного суду, починаючи з 25 вересня 2012 року.

Перерахунок щомісячного грошового утримання було проведено на виконання постанови Мукачівського міськрайонного суду від 10 квітня 2013 року. Внаслідок проведеного перерахунку, згідно рішення суду, ОСОБА_2 було нараховано та виплачено борг в сумі 34886,03 грн., доплату щомісячного грошового утримання в межах десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, за виключенням раніше виплачених сум у розмірі 96555,62 грн., яка була нарахована та виплачена позивачу у серпні 2014 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що приписами ст.195 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції може вийти за межі доводів апеляційної скарги в разі встановлення під час апеляційного провадження порушень, допущених судом першої інстанції, які призвели до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі доводів апеляційної скарги, оскільки під час апеляційного провадження встановлено, що суд першої інстанції допустив порушення, які призвели до неправильного вирішення справи.

Отже, оскаржувана постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 202 КАС України є підставою для скасування та прийняття нової постанови.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 березня 2015 року у справі №308/11109/14-а скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Закарпатській області, третя особа - управління Пенсійного фонду України в м. Мукачево та Мукачівському районі Закарпатської області про визнання протиправними дій, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання у повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Я.С. Попко

Судді Т.В. Онишкевич

В.П. Сапіга

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24.02.2016 року.