Справа № 161/391/16-а
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/391/16-а
Провадження № 2-а/161/73/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Педич Ю.С.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора взводу ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 12 січня 2016 року близько 16 год. 10 хв. він керуючи автомобілем Опель Віваро, рухався з м. Луцька у напрямку м. Ківерці, коли побачив у дзеркалі заднього виду авто поліції з ввімкненим проблисковим маячком. На вимогу представників поліції він зупинився та предявив посвідчення водія та документи на авто. При огляді вказаних документів інспектор зауважив, що авто позивача не зареєстровано у передбаченому законом порядку та строки, оскільки наявна у нього митна декларація датована жовтнем 2014 року та згідно закону повинен зареєструвати авто на протязі 10 днів. Проте, позивач пояснив інспектору, що згідно договору дане авто придбав його батько лише напередодні, на що останній відповів, що довідки-рахунки на даний час відмінено і він враховує лише митну декларацію.

Постановою від 12.01.2016 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується, вважаючи її незаконною. Просить суд визнати дії інспектора взводу ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 щодо складання постанови серії ПС2 № 042173 від 12.01.2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за порушення ст. 121 ч. 6 КУпАП незаконними, визнати дану постанову протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача по наявних матеріалах справи, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 128 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 серії ПС № 042173 від 12.01.2016 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

З вищезазначеної постанови вбачається, що позивач 12.01.2016 року о 16.10 год. керував автомобілем Опель Віваро, тр.н. Т4МК3175, на а/д М-19 «Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблечче», 152 км., який не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив п. 30.1. ПДР України (а.с. 5).

Як вбачається з договору № АРС-72504/2016 р купівлі-продажу транспортного засобу, 11.01.2016 року ОСОБА_4 придбав у ПП «АВТОПАЛАЦ» транспортний засіб марки Опель Віваро, 2011 року випуску, ідентифікаційний номер W0LF7AVA6BV653464 (а.с. 4).

Пунктом 30.1. ПДР України встановлено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них, повинні зареєструвати (перереєструвати) їх у Державтоінспекції або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обовязковість проведення такої реєстрації незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. На виконання даної норми Конституції України, у справах де оскаржуються рішення дії чи бездіяльність субєкта владних повноважень діє норма ч. 2 ст. 71 КАС України відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 71 КАС України суд крім іншого звертається до ст. 251 КУпАП, яка є спеціальною нормою щодо належності та допустимості доказів у справах про адміністративне правопорушення відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС Україниу справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що при винесенні постанови були порушені права позивача в справі, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право зокрема: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням. Наданих законом прав позивач був позбавлений, що є порушенням процесуальних норм при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Так обставиною яка виключає адміністративну відповідальність є стан крайньої необхідності.

Крім того слід зазначити, що Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленими статтями 283, 284 КУпАП. В ній зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, згідно вимог п. 30.1. ПДР України у позивача був строк зареєструвати вказане авто до 21.01.2016 року.

Дані обставини не були спростовані відповідачем, суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що слід визнати незаконними дії інспектора взводу ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 щодо складання постанови серії ПС2 № 042173 від 12.01.2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 грн. за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП, визнати протиправною та скасувати постанову серії ПС2 № 042173 від 12.01.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Крім того, не підлягає до задоволення вимога позивача про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення оскільки, чинним законодавством встановлений інший порядок закриття провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 10, 11, 159, 163, 167 КАС України, на підставі ст.ст. 256, ч.2 ст. 293 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії інспектора взводу ОСОБА_2 у Волинській області ОСОБА_3 щодо складання постанови серії ПС2 № 042173 від 12.01.2016 року про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170 (сто сімдесят) гривень за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Постанову серії ПС2 № 042173 від 12.01.2016 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП визнати протиправною та скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк