Справа № 810/5785/15
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

09 лютого 2016 року № 810/5785/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої А.М., третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії, бездіяльність та рішення і зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої А.М., третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії, бездіяльність та рішення і зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 16.12.2015 позовну заяву було залишено без руху, визначено спосіб та встановлено строк на усунення недоліків до 22.01.2016.

04.01.2016 від позивача надійшли відповідні матеріали на усунення недоліків позовної заяви.

Однак, в силу вимог ст. 107 КАСУ, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України (далі - ЦКУ) передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ч. 1 ст. 204 ЦКУ).

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦКУ недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Разом з тим, слід зазначити, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦКУ).

З позовної заяви вбачається, що позивачка просить визнати протиправними дії та рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої А.М. про визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) № 2-23006 від 09.07.2015, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та ОСОБА_1 та операції з внесення та перерахування грошових коштів по рахунку, відкритому на виконання вказаного договору, яким визнано нікчемним правочин (договір); визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором строкового банківського вкладу № 2-23006 «Депозитний календар» від 09.07.2015, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та ОСОБА_1; зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєву А.М. подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області 22.02.1997) як вкладника, який має право на відшкодування за вкладами в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати ОСОБА_1 кошти за договором банківського вкладу (депозиту) № 2-23006 від 09.07.2015 у сумі 110 449, 35 грн. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області 22.02.1997), у зв`язку з чим суд зазначає таке:

абзацом 3 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», передбачено, що вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Оскільки, Кодексом адміністративного судочинства України, при розгляді адміністративних справ, суд не наділений повноваженням вирішення питань недійсності (нікчемності) правочину, тому суд приходить висновку, що вказана позовна вимога не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб відшкодувати ОСОБА_1 кошти за договором банківського вкладу (депозиту) № 2-23006 від 09.07.2015 у сумі 110 449, 35 грн. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області 22.02.1997), у зв`язку з чим суд виходить з такого:

відповідно до ст. 47 КАСУ, особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

В той же час, ч. 1 ст. 50 КАСУ визначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Ознаками сторін, які відрізняють їх від інших суб'єктів адміністративних процесуальних правовідносин взагалі та осіб, які беруть участь у справі, зокрема, є такі: сторони - це обов'язкові суб'єкти адміністративного процесу; сторони - це особи, між якими виник публічно-правовий спір, який є предметом розгляду та вирішення судом тощо. В свою чергу, відповідач - це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав. Тому саме позивач визначає до кого пред'явити позов. Як вбачається з вступної частини адміністративного позову, у якості відповідача позивач визначив лише уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєву А.М., а в якості третьої особи - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

В силу вимог ст. 104 КАСУ, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КАСУ, адміністративний позов подається до адміністративного суду у формі письмової позовної заяви особисто позивачем або його представником, а в силу п. 2 ч. 4 ст. 105 КАСУ, адміністративний позов може містити вимоги про зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 106 КАСУ, у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і п'ятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Так, позивачем, перед усім іншим, у пункті 5 прохальної частини позовної заяви заявлена вимога до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов'язання вчинити певні дії, однак, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не є відповідачем у даній справі, а виступає в якості третьої особи. Позовні вимоги згідно КАСУ можуть бути заявлені виключно до відповідача (відповідачів), до третіх осіб позовні вимоги не заявляються.

Отже, позивачем у пункті 5 прохальної частини позовної заяви заявлена вимога про зобов'язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вчинити певні дії не у відповідності до вимог п. 2 ч. 4 ст. 105 та п. 4 ч. 1 ст. 106 КАСУ.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність УО ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М. щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок ФГВФО із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором строкового банківського вкладу № 2-23006 «Депозитний календар» від 09.07.2015, укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та ОСОБА_1 та зобов'язання УО ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєву А.М. подати до ФГВФО інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_2, виданий Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області 22.02.1997) як вкладника, який має право на відшкодування за вкладами в ПАТ «Радикал Банк» за рахунок ФГВФО, суд виходить з такого:

у ст. 124 Конституції України зазначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу ст. 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку і спосіб, визначений законами з питань судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються КАСУ.

Частиною 2 ст. 4 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Так, в силу вимог п. 7 ч. 1 ст. 3 КАСУ, суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 50 КАСУ, відповідачем в адміністративній справі є суб'єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

За змістом вказаних статей справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома або більше визначеними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правовідносинах, у яких хоча б одним суб'єктом виступає законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, водночас на цих суб'єктів покладено обов`язок виконувати вимоги та приписи. При цьому, необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Як встановлено судом, на підставі постанови Правління НБУ від 09.07.2015 № 452/БТ «Про віднесення ПАТ «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.07.2015 № 130 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Радикал Банк», згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 (три) місяці з 10.07.2015 до 09.10.2015. 08.10.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 184 «Про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» та делеговано повноваження тимчасового адміністратора банку», відповідно до якого строк здійснення тимчасової адміністрації продовжено на 1 (один) місяць по 09.11.2015 включно. Відповідно до постанови Правління НБУ № 769 від 09.11.2015 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 09.11.2015 № 203 розпочати ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» з 10.11.2015. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» призначено Савельєву А.М.

З позовної заяви вбачається, що відповідачем зазначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєву Анну Миколаївну. Отже, фактично дана особа є ліквідатором ПАТ «Радикал Банк», який не є суб'єктом владних повноважень, оскільки в силу положень ст. 36 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (зі змінами та доповненнями), Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. В силу вимог ч. 6 ст. 77 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III «Про банки і банківську діяльність», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Тобто, фактично ліквідатор є як виконавчий орган банку, а не як суб'єкт владних повноважень, що здійснює владні управлінські функції по відношенню до банку як підконтрольної установи.

Уповноваженою особою на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвою А.М. не здійснюються владні управлінські функції на основі законодавства, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 КАСУ є необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до однозначного висновку, що позов поданий на розгляд суду до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої А.М., не має ознак публічно-правового спору, даний відповідач у спірних відносинах не є суб'єктом владних повноважень в розумінні статей 3, 17 КАСУ, а тому позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що свідчить про необхідність відмови у відкритті провадження.

Аналогічної позиції дотримується і Київський апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 16.10.2013 у справі № 826/6309/13-а, з висновками якої погодився й Вищий адміністративний суд України, викладеними в ухвалі від 23.04.2014 № К/800/54289/13.

За наведених обставин вказана справа не підлягає розгляду в порядку, передбаченому КАСУ.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України судами в порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних правовідносин.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 КАСУ, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Радикал Банк» Савельєвої А.М., третя особа: ФГВФО, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії слід відмовити, оскільки вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, а повинен розглядатися за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109,160, 165 КАСУ, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» Савельєвої А.М., третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дії, бездіяльність та рішення і зобов'язання вчинити певні дії.

Роз'яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 109 КАСУ, повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.