Справа № 2-а-142/11
Суддя: Ганкіна І. А.
Дата ухвалення: 2011-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-142/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 січня 2011 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого :

судді Ганкіної І.А.

при секретарі: Морозовському А.С.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Вінницькому районі Вінницької області про визнання дій незаконними, зобов»язання здійснити перерахунок та виплату державної та додаткової пенсії , зобов»язання здійснювати перерахунок та виплату пенсії в подальшому , -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління пенсійного фонду у Вінницькому районі Вінницької області, в обґрунтування якої зазначив, що йому, як інваліду другої групи внаслідок захворювання пов»язаного з участю у ліквідації в наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, додаткова пенсія виплачуються в менших розмірах, ніж це передбачено ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в звязку з чим просить в судовому порядку визнати дії відповідача незаконними щодо нарахування і виплати не сплаченої йому пенсії, та зобовязати відповідача здійснити перерахунок додаткової пенсії відповідно до законодавчих розмірів, та здійснити її виплату з 15.04.2010 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, позивач дав покази аналогічні позовній заяві, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, ОСОБА_3 позов не визнала і пояснила , що пенсія позивачу по справі ОСОБА_1 призначена і виплачується згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чернобильської катастрофи»по 2 групі інвалідності. Пенсія йому обчислена згідно поданих ним в Пенсійний фонд документів про роботу в зоні відчуження в 1986 році та зарплату.

На сьогоднішній день постанови уряду є чинними , так само є чинним порядок обчислення державної пенсії згідно ст. 54 , 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», згідно яких порядок обчислення та розміри державної пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

В зв»язку з чим представник відповідача просить позов залишити без задоволення.

Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи встановив, що позивач будучи постраждалим від аварії на ЧАЕС, має посвідчення першої категорії, є інвалідом другої групи пов'язаної з ліквідацією аварії на ЧАЕС перебуває на обліку у відповідача та отримує відповідну додаткову пенсію, розмір якої, на думку позивача, яка виплачується йому відповідачем не відповідає законодавству України.

Встановивши дані обставини суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно частини першої статті 49 даного Закону встановлено, що "пенсії особам, віднесеним до категорії 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: державної пенсії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію», згідно з статтею 50 даного Закону встановлено, що особам віднесеним до першої категорії призначається додаткова пенсія».

У відповідності до ст. 50 Закону, особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров»ю, і зокрема інвалідам другої групи в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, а в силу дії ст. 53 того ж Закону, виплата додаткової пенсії проводиться повністю незалежно від інших доходів.

Таким чином, вихідним законодавчим критерієм розрахунку державної і додаткової пенсій є мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»у свою чергу встановлюється в розмірі визначеному законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію, яка не відповідає вищезазначеному розміру, що підтверджується запереченнями відповідача, та матеріалами справи при цьому, розрахунок фактично виплачуваних позивачеві пенсій, відповідач призначивши їх проводив з інших розмірів встановлених Постановами КМУ України №530 від 28.05.2008 року, та №564 від 16.07.2008 року, які були і залишаються заниженими у порівнянні із законом, а тому позивач звернувся до відповідача з заявою 09.09.2010 року за перерахунком пенсії, який здійснено не було, тому суд вважає за необхідне задовольнити в даній частині позовні вимоги позивача та визнати дії відповідача неправомірними.

При вирішенні даного спору суд, виходить також і з неконституційності та нечинності відповідних положень Розділу 11 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік»за якими оспорювані розміри пенсій мали визначатись в інших (менших розмірах, ніж ті, що передбачені ст..ст. 50,54 Закону, встановлених рішенням Конституційного суду України від 22.05.2008 року №10-рп/2008, яке має преюдиціальне значення для судів загальною юрисдикції при розгляді позовів, пов»язаних зі спірними правовідносинами, що виникли з дії неконституційних законів, та із загальних законодавчих засад пріоритету законів над підзаконними нормативними актами, за якими оспорювані розмірі пенсій продовжують визначатись в інших менших розмірах і які у зв»язку з цим теж суперечать Закону, дійшов висновку про те що при розрахунку державної і додаткової пенсії, передбачених ст.ст. 50,54 Закону, застосуванню підлягає розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що встановлюється щорічними законами про державний бюджет та за яким і повинен визначатись мінімальній розмір пенсії за віком, при цьому дія ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування»не перешкоджає застосуванню вищевказаної законодавчої величини, а тобто мінімального розміру пенсії за віком, для розрахунку інших, пов»язаних з нею пенсій, чи доплат оскільки діючим законодавством якогось іншого мінімального розміру пенсії за віком, окрім передбаченого ч. 1 тієї ж норми, не встановлено.

На невідповідність дій відповідача також вказує стаття 19 Конституції України, згідно якої встановлено, що «органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України». Також суд не приймає подане заперечення відповідача до уваги, так як воно порушує принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України), право громадян на соціальний захист (ст. 46 Конституції України), при цьому прийняття нових законів або внесені зміни до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22 Конституції України).

Крім цього згідно статті 9 КАС України встановлено, що «у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу», в звязку з чим суд, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, ставиться критично до позиції відповідача, що виплата пенсії позивачу здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, а не в межах встановлених відповідним Законом України.

При таких обставинах справи, коли позовні вимоги ґрунтуються на законі, відповідач, нараховуючи і виплачуючи позивачеві пенсію у розмірах, які не відповідають законодавчому критерію їх перерахунку, а також відмовивши позивачеві у перерахунку пенсії, діяв неправомірно, а тому порушив відповідні пенсійні права позивача, які підлягають судовому захисту .

В задоволенні решти позовних вимог, щодо зобов»язання відповідача провести перерахунок пенсії у відповідності до ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»за 2008- 2009 роки то суд вважає що вони задоволенню не підлягають оскільки заявлені поза межами строку звернення до адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 9, 69- 71, 100 , 158 -163 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Управління Пенсійного Фонду України у Вінницькому районі щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії починаючи з 15.04.2010 року по 15.10.2010 року відповідно до ст.ст. 49, 50, ч.4 ст. 54, ч.3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи»як інваліду 2 групи , пов»язаної з аварією на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком державної пенсії та додаткової пенсії в розмірі 75 відсотків пенсії за віком , виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого п. 1 ст. 28 ЗУ « загальнообов»язкове пенсійне страхування».

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Вінницькому районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 державної та додаткової пенсії починаючи з 15.04.2010 року по 15.10.2010 року відповідно до ст. 49, 50 , ч. 4 ст. 54 , ч. 3 ст. 67 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи»як інваліду 2 групи , пов»язаної з аварією на Чорнобильській АЕС, виходячи з розміру 8 мінімальних пенсій за віком державної пенсії та додаткової пенсії в розмірі 75 відсотків пенсії за віком , виходячи з розрахунку прожиткового мінімуму, встановленого п. 1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов»язкове пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Постанова суду може бути оскаржено до Вінницького адміністративного апеляційного суду через Вінницький районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги .

Суддя: