Справа № 820/285/16
Суддя: Нуруллаєв І.С.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
17 лютого 2016 р. Справа № 820/285/16
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Нуруллаєва І.С.

при секретарі судового засідання Король Д.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ващика В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо позбавлення ОСОБА_1 премії за грудень 2015 року;

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 скасувати пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2015 року №515-д "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за грудень 2015 року";

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за грудень 2015 року у повному розмірі.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо позбавлення позивача премії за грудень 2015 року згідно наказу від 31.12.2015 року №515-д "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за грудень 2015 року" є неправомірними, а п. 6 наказу від 31.12.2015 року №515-д незаконним, відтак підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити посилаючись на письмові заперечення.

Вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 1997 року та на посаді старшини такелажної роти з червня 2008 року(а.с.6).

Та під час виконання обов`язків військової служби 14 листопада 2015 року позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим командиром військової частини НОМЕР_1 складений протокол про військове адміністративне правопорушення №123/61 від 16.11.2015 року.

За таких обставин, командиром військової частини НОМЕР_1 26.11.2015 року прийнято наказ №445-д «Про результати проведення службового розслідування»(а.с.7-8).

Пунктом 3 вищевказаного наказу встановлено, що у відповідності до п 31.6 Інструкції «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року №260 за зловживання алкогольних напоїв в службовий час позбавити старшого прапорщика ОСОБА_1 премії за листопад 2015 року повністю (встановити премію в розмірі 0 %).

У відповідності до п. 10 Інструкції «Про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди окремим категоріям військовослужбовців Збройних Сил України», затвердженої наказом МОУ від 15.11.2010 року №595 за вживання алкогольних напоїв в службовий час позбавити старшого прапорщика ОСОБА_1 грошової винагороди за листопад 2015 року повністю (встановити грошову винагороду в розмірі 0 %).

Разом з тим, 04.12.2015 року командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №456-д «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за листопад 2015 року»(а.с.9-10).

Як встановлено з наказу №456-д командиром військової частини наказано, зокрема, не виплачувати премію за особистий внесок у загальні результати служби за листопад 2015 року відповідно до абзацу 3 п. 31.6 наказу Міністра оборони України №260 від 11.06.2008 року та наказу командира військової частини НОМЕР_1 №445-д від 26.11.2015 року старшому прапорщику ОСОБА_1 , старшині такелажної роти(п.3 наказу №456-д).

Суд вважає за необхідне вказати, що протокол про військове адміністративне правопорушення №123/61 командиром військової частини направлено на розгляд до Балаклійського районного суду Харківської області.

Як встановлено з матеріалів справи 02.12.2015 року Балаклійським районним судом Харківської області прийнято постанову, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ст. 172-20 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 1190,00 грн.

Під час розгляду справи, судом встановлено, що постанова від 02.12.2015 року ОСОБА_1 не оскаржувалась та адміністративне стягнення останнім сплачено відповідно до квитанції №17 від 02.12.2015 року.

Крім того, як встановлено судом, позивачу не було виплачено премію за грудень 2015 року, на виконання наказу від 31.12.2015 року №515-д «Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за грудень 2015 року»(а.с.11-12).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2012-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2012-XII встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби урегульовано Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 року №260.

У відповідності до п. 1.2 Інструкції №260 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Згідно п. 31.6 Інструкції №260 командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю: за невихід на службу без поважних причин; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, позбавлення військового звання (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому у військову частину надійшло повідомлення про накладання дисциплінарного стягнення вищим командиром (начальником)); у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину).

Суд зазначає, що відповідно до наданих представником відповідача пояснень рішення про позбавлення старшого прапорщика ОСОБА_1 премії за листопад та грудень 2015 року здійсненні за різними підставами:

за листопад на підставі абзацу 3 Інструкції №260 - за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння);

за грудень на підставі абзацу 5 Інструкції № 260 - у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину).

Як встановлено судом з наданих до суду письмових заперечень, копія постанови від 02.12.2015 року надійшла до військової частини НОМЕР_1 02 грудня 2015 року.

Проте, суд не погоджується з позицією відповідача щодо позбавлення старшого прапорщика ОСОБА_1 премії за грудень 2015 року, з огляду на наступне.

Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до вимог абзацу 1, 3 пункту 31.7 Інструкції №260 військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, передбачених абзацами четвертим, п`ятим пункту 31.6 розділу XXXI цієї Інструкції).

Забороняється позбавляти премії військовослужбовців протягом кількох місяців за одне допущене порушення.

Згідно вимог п. 31.10 Інструкції №260 премія не виплачується військовослужбовцям:

які звільняються з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем (з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення);

у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів (командиру та іншим посадовим особам, які не вживали заходів для запобігання аваріям, подіям і злочинам).

Суд зазначає, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Проаналізувавши вищевикладені обставини, приймаючи до уваги те, що відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами правомірності позбавлення позивача премії за грудень 2015 року, суд приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та скасувати пункту 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2015 року №515-д "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за грудень 2015 року", а також зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за грудень 2015 року у повному розмірі.

Щодо частини позовних вимог про визнання неправомірними дій командування військової частини НОМЕР_1 щодо позбавлення ОСОБА_1 премії за грудень 2015 року, суд зазначає наступне.

Суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є саме скасування пункту 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2015 року №515-д "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за грудень 2015 року" та зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за грудень 2015 року у повному розмірі.

Таким чином частина позовних ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 86 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 86); ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 86); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 86).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.159-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дій, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.12.2015 року №515-д "Про преміювання військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 за грудень 2015 року".

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 премію за грудень 2015 року у повному розмірі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 22 лютого 2016 року.

Суддя Нуруллаєв І.С.