Справа № 2-а-1155/10
Суддя: Винниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2010-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-1155/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2010 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області

в складі судді Винниченко Ю.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в залі місцевого суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Хорольської райдержадміністрацїї Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов»язання вчинити дії,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з цим позовом, вказавши, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС першої категорії, інвалідом 3 групи, що доводиться копією посвідчення громадянина, що постраждав від Чорнобильської катастрофи Серія А № 003031, виданого 04. 12. 1992 року Полтавською обласною державною адміністрацією та копією посвідчення інваліда війни Серія Б № 504768, виданого 26 травня 2006 року.

Згідно довідки Полтавської обласної медико-соціальної експертної комісії від 22.08.2000 року Серія МСЕ № 0205993 позивачеві встановлена 3 група інвалідності по захворюванню, пов'язаному із виконанням обов'язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безстроково.

З повідомлення управління праці та соціального захисту населення Хорольської райдержадміністрації від 20.05.2010 року за № С-77/02 слідує, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за № 562 « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення позивачеві за 2005-2010 роки на оздоровлення виплачувалась: у березні 2005 р,- 21, 50 грн.,в серпні 2006 р. - 90 грн., у квітні 2007 р. - 90 грн., в лютому 2008 р. - 90 грн.,в листопаді 2009 р. - 90 грн., у травні 2010 р.- 90 гривень.

Згідно повідомлення відповідача від 17.05.2010 року за № 01-20/ 1491 разова щорічна допомога позивачеві як інваліду війни 3 групи до 5 травня була виплачена: в 2004 році -130 грн., в 2005 році- 270 грн., в 2006 році - 270 грн., в 2007 році - 300 грн., в 2008 році - 350 грн., в 2009 році - 380 грн., в 2010 році- 420 гривень.

Позивач вважає, що йому неправильно нараховувалась щорічна допомога за 2005- 2010 роки на оздоровлення, щорічна допомога інваліду війни до 5 травня за 2004- 2010 роки та безпідставно не виплачена одноразова компенсація при встановленні 3 групи інвалідності, а бездіяльність відповідача по вказаному питанню неправомірною, на підставі порушення відповідачем вимог ст.. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту».

Позивач подав письмове клопотання в позовній заяві про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити.

Відповідач також подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, подавши письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» виплата щорічної допомоги на оздоровлення є компенсацією за шкоду або відшкодуванням шкоди, заподіяної здоров'ю особам, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та сім'ям за втрату годувальника.

Абзацом 2 ч.4 ст. 48 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЄС виплачується в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат, а розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Законом України «Про державні та соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що мінімальний розмір заробітної плати визначається виключно Законами України. При цьому Закони, які встановлювали мінімальні заробітні плати, не містили обмежень щодо застосування норм ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст.48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та приписів п.п.1-3 Порядку використання коштів Державного бюджету для виконання програм, повязаних із спеціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 936 від 20.09.2005 року, у управління праці та соціального захисту населення з»явився обовязок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо, зокрема, пільг громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", передбачено, що фінансування витрат, повязаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Зазначене доводить, що управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, як розпорядник коштів Державного бюджету України, є належним відповідачем по даній справі.

З повідомлення управління праці та соціального захисту населення Хорольської райдержадміністрації від 20.05.2010 року за № С-77/02 слідує, що згідно Постанов Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року № 836 та від 12.07.2005 року за № 562 « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога за 2005-2010 роки на оздоровлення позивачеві виплачувалась: у березні 2005 р.- 21, 50 грн., в серпні 2006 р. - 90 грн., у квітні 2007 р. - 90 грн., в лютому 2008 р. - 90 грн.,в листопаді 2009 р. - 90 грн., у травні 2010 р.- 90 гривень, тому позов в даній частині належить задовольнити частково, тобто за 2005, 2009, 2010 роки.

Таким чином, в 2005, 2009, 2010 роках позивач мав право на отримання щорічної допомоги на оздоровлення на підставі Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі визначеного абз. 2 ч 4. ст.48 зазначеного закону.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Кабінет Міністрів України не уповноважений Законом № 796-ХІІ зменшувати встановлені останнім конкретні розміри доплат, пенсій і компенсацій, зокрема допомоги на оздоровлення. Навпаки, у частині 1 статті 67 зазначеного Закону встановлено, що ці розміри підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

У Законі № 796-ХІІ викладено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, оскільки відповідно до частини 1 статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров'я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою, конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження підзаконним актом змісту та обсягу права, наданого Законом № 796-ХІІ, є безпідставним.

Згідно ч.7 ст.48 вищенаведеного Закону України розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

З повідомлення відповідача від 20.05.2010 року за № С-77/02 слідує, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року за № 562 « Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щорічна допомога на оздоровлення позивачеві за 2005-2010 роки на оздоровлення виплачувалась: у березні 2005 р.- 21, 50 грн., в серпні 2006 р. - 90 грн., у квітні 2007 р. - 90 грн., в лютому 2008 р. - 90 грн., в листопаді 2009 р. - 90 грн., у травні 2010 р,- 90 гривень, тому з урахуванням змісту рішеню Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року №10-рп/2008, позов в даній частині належить задовольнити частково, тобто за 2005, 2009, 2010 роки.

Відповідно ст. 13 Закону Украйни ««Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»» позивачеві як інваліду війни 3-ї групи, відповідач повинен виплачувати 7 мінімальних пенсій за віком одноразової допомоги до 05 травня.

Згідно повідомлення відповідача від 17.05.2010 року за № 01-20/ 1491 разова щорічна допомога позивачеві як інваліду війни 3 групи до 5 травня була виплачена: в 2004 році - 130 грн., в 2005 році- 270 грн., в 2006 році - 270 грн., в 2007 році - 300 грн., в 2008 році - 350 грн., в 2009 році - 380 грн., в 2010 році- 420 гривень.

Враховуючи, що на вимогу суду відповідачем в порушення вимог ст.. 71 КАС України не надано суду доказів з вказівкою місяців проведення виплат позивачеві одноразової допомоги до 05 травня, позов в даній частині слід задовольнити частково за виключенням 2006 року.

Згідно частини * ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що позивач не пропустив строк звернення до суду, встановлений ст. 99 КАС України, оскільки звертався до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства до 09.09.2010 року, що доводиться копією ухвали Хорольського райсуду від 24 вересня 2010 року про закриття провадження по справі /справа № 2- 2129/10/.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5 , 17, 94, 158-163 КАС України, ст.ст. 24, 58 Конституції України, ст. 48, 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту", п.5 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „ Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп/2007 та від 22.05.2008 року №10-рп/2008,

постановив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

1. Визнати бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Хорольської райдержадміністрації Полтавської області у непроведенні мені перерахунку та виплати щорічної допомоги на оздоровлення за 2005, 2009, 2010 роки, :дноразової допомоги до 05 травня за 2005, 2007- 2010 роки, протиправною.

2.Зобов»язати управління праці та соціального захисту населення Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 щорічну одноразову допомогу на оздоровлення за 2005, 2009, 2010 роки відповідно до ст. 48 Закону України „ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в зозмірі 4( чотирьох) мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством України та момент виплати, за виключенням виплачених сум.

3.Зобов»язати управління праці та соціального захисту населення Хорольської оайоппої державної адміністрації Полтавської області провести перерахунок та зиплатити на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу до 05 травня 2005, 2007- 2010 роки відповідно до ст. 13 Закону Украйни ««Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, встановлених законодавством України на момент виплати, за виключенням виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд протягом 10 днів з дня її проголошення.

Г оловуючий: