Справа № 750/5786/14 (2а/750/369/14)
Суддя: Кобилянський М.Г.
Дата ухвалення: 2015-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2015 р. м. Київ К/800/52239/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого-судді: Кобилянського М.Г.,

суддів: Амєліна С.Є., Іваненко Я.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії

за касаційною скаргою управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

10 червня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо недоплати пенсії та зобов'язати відповідача перерахувати її пенсію відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) за період з грудня 2013 року по дату ухвалення судового рішення.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року, позов задоволено. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові щодо недоплати позивачу пенсії відповідно до положень Закону № 796-XII, починаючи з 1 грудня 2013 року. Зобов'язано відповідача перерахувати пенсії позивача відповідно до Закону № 796-XII, починаючи з 1 грудня 2013 року, та сплатити їй заборгованість, що виникне внаслідок перерахунку розміру пенсії з цієї дати. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених частиною другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті встановлено наступне.

ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1, виданого 13 липня 2006 року, та є інвалідом ІІІ групи внаслідок захворювання, пов'язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС (інвалідність встановлена на строк з 24 вересня 2013 року до 1 січня 2015 року).

Позивач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Відповідач листом від 18 лютого 2014 року № 1/11/Б-1 відмовив позивачу у призначенні пенсії на підставі Закону № 796-XII, повідомивши, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року № 1566/11846; далі - Порядок), до заяви про призначення, перерахунку пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи разом із вкладкою встановленого зразка.

Згідно експертного висновку від 7 жовтня 2013 року № 560-6568 встановлено причинний зв'язок захворювання ОСОБА_1 внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду України від 20 лютого 2014 року (набрала законної сили) скасовано рішення обласної комісії зі встановлення статусу громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, від 27 грудня 2011 року (зі змінами від 27 вересня 2013 року) про встановлення факту необґрунтованої видачі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи ОСОБА_1 від 13 липня 2006 року (категорія 1, серія НОМЕР_1), зобов'язано Чернігівську обласну державну адміністрацію видати вкладку до посвідчення ОСОБА_1 від 13 липня 2006 року (категорія 1, серія НОМЕР_1).

Відповідно до статті 9 Закону № 796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:

1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;

2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно з частиною третьою статті 65 Закону № 796-XII посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що позивачем підтверджено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак пенсія їй має виплачуватися відповідно до Закону № 796-XII.

Проте суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги починаючи з 1 грудня 2013 року, в мотивувальній частині судового рішення зазначив, що ухвалою суду від 11 липня 2014 року адміністративний позов ОСОБА_1 за період з 1 грудня 2013 року по 9 січня 2014 року залишений без розгляду, зазначена ухвала в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до положень частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час ухвалення постанови судом першої інстанції) якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Суд першої інстанції помилково стягнув з управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові на користь держави судовий збір в розмірі 73,08 грн, чого робити був не вправі.

Апеляційний суд зазначених помилок не виправив.

Відповідно до вимог частини першої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За правилами частини другої статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові задовольнити частково.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 липня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2014 року скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ Кобилянський М.Г.

СУДДІ Амєлін С.Є.

Іваненко Я.Л.