Справа № 2-а-34/11
Суддя: Литвин М. М.
Дата ухвалення: 2011-01-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2011 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Литвина М.М., при секретарі Гусак А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лубнах Полтавській області про перерахунок та виплату підвищення до пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до УПФ України в м. Лубнах Полтавській області про перерахунок та виплату підвищення до пенсії. У позові вказав, що він з 29.11.2007 року є інвалідом війни 2 групи (до 29.11.2007 року був інвалідом війни 3 групи), учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії. Позивач вважає, що як інвалід війни 3 грпи він має право на підвищення пенсії на 200% мінімальної пенсії за віком, а як інвалід війни 2 групи він має право на підвищення пенсії на 350% мінімальної пенсії за віком, оскільки такі підвищення було передбачено ст. 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, при чому відповідно до ст. 28 ЗУ „Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Позивач отримував підвищення до пенсії в розмірі 30% як інвалід 3 групи, та в розмірі 40% як інвалід війни 2 групи, відповідно ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 05.10.2005 року, в значно меншому розмірі, що протирічить Конституції України. Відповідач відмовився провести перерахунок та виплату підвищення до пенсії.

Прохає поновити пропущений строк звернення до суду за захистом порушених прав, визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати УПФ України в м. Лубнах Полтавській області провести перерахунок та виплату йому, як інваліду війни 3 групи підвищення до пенсії в розмірі 200% за період з 01.04.2001 року по 29.11.2007 року, та як інваліду війни 2 групи підвищення до пенсії в розмірі 350% починаючи з 29.11.2007 року.

Позивач надав суду заяву, в якій прохає справу розглянути без його участі.

Представник УПФ України в м. Лубнах Полтавській області в судовому засіданні позов заперечив.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що в позові слід відмовити.

Відповідно до ст. 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 23 листопада 1995 року інвалідам війни ІІ групи пенсія підвищується на 350 процентів мінімальної пенсії за віком, а інвалідам війни ІІІ групи на 200 процентів.

Відповідно до ст. 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту в редакції від 05.10.2005 року інвалідам війни ІІ групи з 1.01.2006 року пенсія підвищується на 40 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а інвалідам війни ІІІ групи на 30 процентів.

Положення ЗУ „Про внесення змін до Закону України про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 05.10.2005 року, яким внесено зміни до ст. 13 ЗУ „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту неконституційними не визнавались і продовжують діяти.

Встановлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії, з 05.10.1998 року є інвалідом війни 3 групи, а з 29.11.2007 року інвалідом війни 2 групи. Позивач отримує пенсію через УПФУ в м. Лубнах. Як інваліду війни 3 групи позивач отримував підвищення у розмірі 30% прожитукового мінімуму для осіб які втратили працездатність, а як інвалід 2 групи отримує підвищення у розмірі 40%. Позивач вважає, що згідно ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», пенсії інвалідам війни повинні підвищуватись: інвалідам 2 групи 350% мінімальної пенсії за віком, 3 групи 200% мінмальної пенсії за віком.

ОСОБА_1 звернувся з заявою до УПФУ в м. Лубнах про виплату йому підвищення, як інваліду війни 3 групи у розмірі 200% мінімальної пенсії за віком, та як інваліду війни 2 групи у розмірі 350% мінімальної пенсії за віком, на що отримав відмову.

Ухвалою суду від 24.01.2011 року позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01.04.2001 року по 29.11.2007 року залишені без розгляду.

З 01.01.2006 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким ч. 3 ст. 13 було викладено в новій редакції, а саме: «Інвалідам війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: інвалідам війни у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 2 групи 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, 3 групи 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність», тобто попередня редакція частини 3 ст.13 зазначеного закону, на яку посилається позивач, втратила чинність.

Зазначені зміни діють з 01.01.2006 року по цей час і не було прийнято жодних рішень Конституційного Суду щодо визнання їх неконституційними та такими, що підлягають скасуванню.

Згідно листа УПФУ в м. Лубнах розмір підвищення позивачу з 29.11.2007 р. виплачується відповідно до внесених змін до Закону.

Якщо в один і той же закон вносяться зміни, то діють зміни, які прийняті пізніше.

Позивач при подачі позову як і відповідач звільнені від оплати судового збору, тому судовий збір слід компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст. 13 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, постанова пленуму Верховного суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади», ст.ст. 10-12, 86, 128, 158 -163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до УПФУ в м. Лубнах Полтавської області про перерахунок та виплату підвищення інваліду війни залишити без задоволення.

Судові витрати щодо сплати судового збору компенсувати за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського міськрайонного суду Литвин М.М.