Справа № 826/15920/15
Суддя: Нагорянський С.І.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 лютого 2016 року № 826/15920/15

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Нагорянський С.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа:Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, Відділу реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції ОСОБА_4

прозобов'язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, Відділу реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції, третя особа: ОСОБА_4, в якому просила: - зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції внести зміни в запис акту про народження ОСОБА_1 № 1153 від ІНФОРМАЦІЯ_2, який складено Сталінським райвідділом реєстрації актів цивільного стану м. Черновиці, змінивши в графі «по батькові» з «ОСОБА_4» на «ОСОБА_3», змінивши в графі «національність матері» ОСОБА_3 з «українка» на «полька» та в графі «місце реєстрації народження дитини» замість «Сталінський рай ЗАГС м. Черновиці» вказати «відділ реєстрації актів цивільного стану Сталінського районму м. Чернівці»; - зобов'язати Відділ реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції внести зміни в запис акту про народження ОСОБА_4 № 3986 від ІНФОРМАЦІЯ_1, який складено відділом реєстрації цивільного стану Дарницького району м. Києва, змінивши в графі «національність матері» - ОСОБА_1 з «українки» на «польку». У зв'язку з неявкою у судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, суд ухвалив про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження. Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 посилається на те, що її мати - ОСОБА_3 народилась на території, яка входила на той час до складу Польщі, мала польське дівоче прізвище ОСОБА_3 та за життя була полькою. Відтак позивач вважає, що наведені обставини підтверджують її польську приналежність, а також її сина ОСОБА_4.

Водночас, в актовому записі про народження ОСОБА_1 № 1153 від ІНФОРМАЦІЯ_2 вказано національність матері - «українка», а в актовому записі про народження ОСОБА_4 № 3986 від ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано «національність матері» - ОСОБА_1 «українка».

З метою отримання офіційних документів, які б підтверджували її національність «полька», ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом.

Порядок внесення змін до актових записів врегульовано статтею 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI) визначено, що органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Статтею 9 Закону № 2398-VI визначено, що актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку. Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 22 Закону № 2398-VI, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою:

особи, щодо якої складено актовий запис;

одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини;

опікуна недієздатної особи;

спадкоємців померлого;

представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі зберігання актового запису цивільного стану у державній архівній установі внесення змін безпосередньо до актового запису проводиться зазначеною установою за повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану.

Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Пункт 2.12 Правил передбачає, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Відповідно до п. 2.15 Правил, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається, якщо під час державної реєстрації акту цивільного стану були допущені помилки (перекручення, пропуск відомостей, окремих слів або граматичні помилки чи вказані неправильні відомості).

Зі змісту наведених положень слідує, що підставою для внесення органом РАЦСу відповідних змін в актові записи є звернення особи до відповідного відділу за місцем за місцем зберігання відповідного актового запису разом із необхідним переліком документів, та складення органом РАЦСу висновку про відмову або про задоволення у внесенні відповідних змін.

Судом встановлено, що актові записи в які позивач просить внести зміни складені Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції та Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції відповідно.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 із заявами щодо внесення змін у актові записи та складені за їх результатами висновки відповідачів про відмову чи погодження внесення змін до актових записів цивільного стану, як це передбачено ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та п.п. 2.12, 2.20 Правил № 96/5.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

При цьому, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 71 КАС України, позивач звертається до адміністративного суду з позовом, якщо він вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. При цьому, дійсне (фактичне) порушення таким суб'єктом владних повноважень прав, свобод чи інтересів позивача, має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Так, звертаючись до адміністративного суду за захистом своїх прав позивач на власний розсуд визначає чи порушені такі права рішеннями, дією або бездіяльністю суб'єкта владних повноважень.

Водночас, ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, оскільки необхідність захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб'єктів владних повноважень і є завданням адміністративного судочинства.

При цьому, правом на судовий захист, гарантоване Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, наділена лише та особа, яка є суб'єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Відтак, передумовою надання такого судового захисту є встановлення адміністративним судом, чи оскаржуваним рішенням, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи.

В контексті наведеного суд звертає увагу, що в межах даного спору позивач не оскаржує дії відповідачів щодо не розгляду її заяв чи щодо не складення висновку за результатами їх вивчення, або ж дій щодо порушення процедури розгляду його заяви. Натомість позивач просить захистити її права шляхом безпосереднього внесення змін до актових записів, тобто поза межами процедури внесення таких змін. Крім того, судом не встановлено порушень прав позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Частиною 2 ст. 11 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог.

Оскільки позивач до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції та Відділу реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції із заявами щодо внесення змін до актових записів не звертався, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову шляхом зобов'язання відповідачів вчинити певні дії, а саме - внести зміни до актових записів.

Вирішуючи даний спір суд керується положеннями статті 22 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», яка вимагає наявність достатніх підстав для внесення змін до актового запису цивільного стану.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 69-71, 160-165, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя С.І. Нагорянський