Справа № 813/546/16
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2016-02-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 лютого 2016 року №813/546/16

м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сасевич О.М., перевіривши матеріали позовної заяви управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Міського державного комунального підприємства «Розділтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Міського державного комунального підприємства «Розділтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості у розмірі 2 867,61 грн.

Відповідно до вимог ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви, у тому числі зясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суддею встановлено, що таку подано без додержання вимог, визначених ст.106 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до пункту четвертого частини першої та частини другої статті 106 КАС України, у позовній заяві зазначається зміст позовних вимог згідно з частинами четвертою і пятою статті 105 цього Кодексу і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а в разі неможливості - зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Письмовими доказами є документи, які за змістом частини 2 статті 69, частини 4 статті 79, пункту 6 частини 1 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України подаються в оригіналах або належним чином засвідчених копіях.

У контексті наведених норм встановлено, що УПФУ в Миколаївському районі Львівської області не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, що викладені у позовній заяві, а саме: доказів того, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування; доказів про призначення пільгових пенсій (заява про призначення пенсії, протокол, розпорядження про призначення пільгової пенсії, копія трудової книжки, довідка про виплату пенсії, тощо) працівникам відповідача, що вказані у розрахунках фактичних витрат з вересня 2015 року, з жовтня 2015 року, з листопада 2015 року, з грудня 2015 року та з 2016 року; відомостей про нарахування та виплату працівникам відповідача, вказаним у розрахунках фактичних витрат, пільгових пенсій; письмових пояснень з приводу того, чи було набуто працівниками відповідача право на пільгову пенсію за ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», або ж письмових пояснень із зазначенням причин неможливості надання відповідних документів.

Відповідно до ч.7 ст.56 Кодексу адміністративного судочинства України, законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Частиною 2 статті 58 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження законних представників підтверджуються документами, які, зокрема, стверджують займану ними посаду.

Натомість, як вбачається, дана позовна заява підписана начальником УПФУ в Миколаївському районі Львівської області ОСОБА_1, однак, до матеріалів позову не надано жодних доказів на підтвердження повноважень особи, яка підписала таку позовну заяву, а також відомостей про те, чи ця особа займає вищевказану посаду.

Неможливо залишити поза увагою і ту обставину, що всупереч вимогам ст.106 КАС України, підпис особи, яка підписала позов не скріплений печаткою установи.

Відповідно до частини 3 статті 106 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви також додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

При цьому, відповідно до п.5 ч.1 ст.106 КАС України, у позовній заяві зазначаються, у разі необхідності - клопотання про звільнення від сплати/відстрочення сплати судового збору; про витребування доказів.

За визначенням статті 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В той же час, позивачем до позовної заяви не додано належного документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірах, що передбачені частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Загалом, одночасно із позовною заявою позивач звернувся до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору обґрунтовано тим, що бюджетом Пенсійного фонду України на поточний рік кошти на сплату судового збору не передбачені.

Згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, також суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до ст.88 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Тож, вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, слід зазначити, що відсутність у позивача додаткових коштів для сплати судового збору за звернення до суду із позовом не є встановленою законом підставою для звільнення його від сплати такого, а тому задоволенню таке клопотання не підлягає.

Таким чином, відсутність документа про сплату судового збору свідчить про неналежне виконання позивачем вимог КАС України.

При цьому, доцільним є розяснити позивачу, що частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання субєктом владних повноважень до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

У свою чергу, відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі станом на січень 2016 року на рівні 1 378,00 грн.

Таким чином, за звернення позивача до адміністративного суду із позовною вимогою про стягнення заборгованості (вимога майнового характеру), судовий збір складає 1 378,00 грн.

У відповідності до положень ч.1 ст.108 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.106 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, вважаю, що вищезазначені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі у порядку ч.1 ст.107 КАС України, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

При усуненні недоліків позовної заяви позивачу необхідно врахувати вимоги глави 4 «Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів», затверджених наказом Міністерства транспорту та звязку України №1149 від 12.12.2007 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.12.2007 року за №1383/14650.

Керуючись ст.ст.106, 108, 160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області до Міського державного комунального підприємства «Розділтеплокомуненерго» про стягнення заборгованості.

Позивачу усунути у строк включно до 03 березня 2016 року недоліки позовної заяви, що зазначені у мотивувальній частині даної ухвали.

Розяснити позивачу, що у разі неусунення вказаних недоліків у строк до 03 березня 2016 року включно, позовна заява, яку залишено без руху, підлягає поверненню.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Суддя Сасевич О.М.