Справа № 810/4986/15
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року 810/4986/15

приміщення суду за адресою:м. Київ, бул. Лесі Українки, 26

час прийняття постанови : 11 год. 40 хв.

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Лиска І.Г.

при секретарі - Васковець М.С.

за участю представника позивача, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій щодо складання Акту від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1 , скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 07.09.2015 року №Ф-, скасування податкових повідомлень-рішень від 16.09.2015 року №, №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.08.2015 року на підставі направлень від 27.08.2015 року за №885/17-01, №886/17-01, №887/17-01, №888/17-01 та наказу від 26.08.2015 за №770 виданих ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1) за адресою АДРЕСА_1, з питань дотримання вимог податкового та трудового законодавства при використанні праці найманих осіб.

11.09.2015 року позивачем було отримано Акт від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1 про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2 податковий номер НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового та трудового законодавства при використанні праці найманих осіб, та Вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 07.09.201 №Ф- в сумі 54 361 грн.

18.09.2015року позивачем було отримано Рішення № від 16.09.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску, а також податкове повідомлення-рішення від 16.09.2015 року №, яким було визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 16 970 грн. 20 коп. та застосовано штрафну санкцію у сумі 4 242 грн. 55 коп., та податкове повідомлення-рішення від 16.09.2015 року № яким було визначено грошове зобов'язання з військового збору в сумі 694 грн. 26 коп. та застосовано штрафну санкцію у сумі 173 грн. 57 коп.

Позивач не погоджується з діями відповідача щодо складання Акту від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1, вважає Вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 07.09.2015 року №Ф- , податкові повідомлення-рішення від 16.09.2015 року №, № протиправними, тому звернувся з даним позовом до суду

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач позов не визнав, 03.12.2015 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на адміністративний позов, в яких зазначено, що оскаржувані дії та рішення є правомірним та не підлягають скасуванню, тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі та розгляд справи здійснити у відсутності представника відповідача.

У судове засідання 15.02.2016 року представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа - підприємець 14.02.2003 року , номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - 2 005036, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Серії АБ №993149.

На підставі направлень віл 27.08.2015 року за №885/17-01, №887/17-01, N2888/17-01 та наказу від 26.08.2015 за №770 виданих ДПІ Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області, начальником управління доходів і зборів фізичних осіб ДПІ у Києво - Святошинському районі Лісоводом О.М., начальником відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб ДПІ у Києво-Святошинському районі Васильченком О.О., завідувачем сектору спеціальних перевірок управління доходів і зборів фізичних осіб Горупахою Я.Г., ГДРІ сектору перевірок юридичних осіб управління доходів і зборів фізичних осіб ДПІ у Києво -Святошинському районі Цоколенком Р.О. згідно пп.80.2.7 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_2 (податковий номер НОМЕР_1) з питань дотримання вимог податкового та трудового законодавства при використанні праці найманих осіб.

Направлення від 27.08.2015 року №885/17-01, №887/17-01, N2888/17-01 та наказ від 26.08.2015 за №770 вручено ФОП ОСОБА_2.

Перевірка проводилась з 27.08.2015 року по 05.09.2015 року.

Згідно пп.75.1.3 п.1. ст.75 Податковою кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичною провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такою платника, Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудовою договору, оформлення і трутових відносин з працівниками (найманими особами). Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Щодо порядку проведення фактичної перевірки: фактична податкова перевірка - це вид податкової перевірки, передбачений ст.ст.75, 80, 81 ПКУ. Вона здійснюється без попередження платника податків та є, так званою раптовою перевіркою. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така податкова перевірка здійснюється податковою інспекцією щодо дотримання порядку ведення платниками податків розрахункових операцій, касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу податкової служби, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв про державну реєстрацію та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, та виникає необхідність перевірки таких фактів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв про державну реєстрацію та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на органи державної податкової служби, виробництва та обігу підакцизних товарів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Відповідно до п.80.4 ст.80 ПКУ перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу, п.80.5 ст.80 ПКУ.

Згідно п.80.7. ст. 80 ПКУ фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами органу державної податкової служби у присутності посадових осіб суб'єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами органів державної податкової служби може бути проведена контрольна закупка (розрахункова операція).

Допуск посадових осіб органів податкової служби до проведення фактичної перевірки здійснюється за умови пред'явлення направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб'єкта (об'єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Судом встановлено, що перевіряючі були допущені позивачем до проведення фактичної перевірки, за результатами проведеної якої 07.09.2015року було складено Акт №291/17-1/НОМЕР_1 «Про результати фактичної перевірки ФОП ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового та трудового законодавства при використанні праці найманих осіб».

Відносно позовних вимог про визнання протиправними дій щодо складання Акту від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1, суд зазначає наступне.

Згідно п. 86.1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами органу державної податкової служби та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт, якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Загальне поняття Акту перевірки міститься в п. 3 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 22.12.10 р. № 984 (в Міністерстві юстиції України зареєстровано 12.01.11 р. по №34/18772 ), згідно з яким акт - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки фінансово-господарської діяльності платника податків і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

В свою чергу, діяльність із складання актів перевірок є службовою діяльністю працівників органу державної податкової служби на виконання своїх посадових обов'язків із збирання доказової інформації щодо дотримання платником податків податкової дисципліни. Наявність акту перевірки чи включення до його змісту певних висновків самі собою не створюють жодних перешкод для діяльності платника податків.

Отже, у даному випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу, відповідає передбаченим правилами складання акта перевірки, не є правовим документом, до встановлює відповідальність суб'єкта господарювання і, відповідно, не є актом індивідуальної дії в розумінні ч . 1 ст. 17 КАС.

Дії службової особи по включенню в акт певних висновків не можуть бути предметом розгляду в суді, оскільки заперечення, зауваження до акта перевірки (за їх наявності) та висновки по них являють собою невід'ємну частину акту. Це свідчить про те, що дії, пов'язані з включенням в акт висновків, є обов'язковими, тоді як самі висновки такими не є та жодних наслідків для платника податків не несуть.

Обов'язкова ознака дій суб'єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, - це те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб'єктів відповідних правовідносин і мають обов'язковий характер.

Висновки Акту перевірки є висновками виключно контролюючого органу, зазначення яких в акті перевірки не суперечить чинному законодавству. Такі висновки акту можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі виникнення спору про, законність прийнятих рішень суб'єктом владних повноважень, в основу яких покладені згадувані висновки акту.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про те, що Акт перевірки від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1 та викладені у ньому висновки не можна розглядати як рішення суб'єкта владних повноважень, що породжує для суб'єкта господарювання правові наслідки, оскільки акт перевірки є виключно носієм інформації стосовно обставин, виявлених податковим органом під час проведення перевірки. Контролюючий орган не позбавлений права викладати в актах перевірки власні суб'єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, які мають бути перевірені податковим органом при проведенні планової чи позапланової перевірки суб'єкта господарювання. Оскільки акт перевірки носить виключно інформаційний характер, то він не може бути самостійною підставою для прийняття відносно суб'єкта господарювання будь-яких владних рішень, а лише підлягає врахуванню в результатах майбутніх перевірок платника податків органом ДПС. Тому дії зі складання акта перевірки як і висновки викладені у ньому не породжують для платника податків прав і обов'язків та не можуть бути визнані протиправними так само як і дії щодо збирання та використання податкової інформації шляхом проведення перевірок.

Відображена в акті перевірки інформація отримана в ході її проведення є по суті фіксацією проведеної роботи працівниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області , що здійснювали перевірку позивача.

Крім того, суд вважає, що контролюючий орган наділений відповідними повноваженнями на проведення перевірки та складання за її результатами акту і має право ці повноваження реалізувати.

Також, судом враховано, що позивачем не заявляються позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки за результатами якої складено Акт від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1 та не оскаржуються вказані дії.

Отже, вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо складання Акту від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до висновків Акту від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1, фактичною перевіркою ФОП ОСОБА_2 встановлено порушення: пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України (із змінами та доповненнями), в результаті занижена сума податку на доходи фізичних осіб склала 16970,20грн.; -ч.1 п.1 ст.7, п.1, п.2, п.5 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, перевіркою встановлено заниження єдиного внеску у сумі 54361 гривень.; - пп.1.4.п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX ПКУ, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України та відповідно занижено військовий збір в сумі 694,26 грн.; - абз. 3 Постанови КМУ від 17 червня 2015 р. №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

11.09.2015 року позивачем було отримано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 07.09.201 №Ф- в сумі 54 361 грн., 18.09.2016 року було отримано Рішення № від 16.09.2015 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску, а також податкове повідомлення-рішення від 16.09.2015 року №, яким було визначено грошове зобов'язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати у розмірі 16 970 грн. 20 коп. та застосовано штрафну санкцію у сумі 4 242 грн. 55 коп., та податкове повідомлення-рішення від 16.09.2015 року № яким було визначено грошове зобов'язання з військового збору в сумі 694 грн. 26 коп. та застосовано штрафну санкцію у сумі 173 грн. 57 коп., які було прийнято на підставі Акту від 07.09.2015 року №291/17-1/НОМЕР_1

Не погоджуючись з Вимогою про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 07.09.2015 року №Ф-, податковими повідомленнями-рішеннями від 16.09.2015 року №, № позивач звернувся з даним позовом до суду.

У судовому засіданні встановлено, що працівниками ДПІ у Києво-Святошинському районі під час проведення фактичної перевірки 27.08.2015 року ФОП ОСОБА_2 (податковий номер: НОМЕР_1) за адресою здійснення господарської діяльності (пилорами) : АДРЕСА_2 встановлено, що на території пилорами перебувало 12 осіб, що виконували різні роботи по переміщенню та розпилюванню лісоматеріалу, які після вручення наказу та направлень на перевірку відмовились надавати пояснення та залишили територію пилорами.

В ході перевірки ФОП ОСОБА_2 надав пояснення щодо використання праці 6 найманих осіб, а саме:

- ОСОБА_9 працює з 2002 року на посаді різноробочого та є його сином.

- ОСОБА_10 працює з 2002 року на посаді різноробочого та є його сином.

- ОСОБА_11 працює з 01.06.2015 року на посаді різноробочого. заробітну плату отримує в натуральній формі дровами.

- ОСОБА_12 працює з 01.06.2015 року на посаді різноробочого. заробітну плату отримує в натуральній формі дровами.

- ОСОБА_13 працює з 01.06.2015 року на посаді різноробочого, заробітну плату отримує в натуральній формі дровами.

- ОСОБА_14 працює з 01.06.2015 року на посаді різноробочого, заробітну плату отримує в натуральній формі дровами.

Трудові договори з вищезазначеними працівниками не укладалися.

Згідно ст.3 Закону України «Про оплату прані» (із змінами та доповненнями) мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинних норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до вищезазначеного роботодавець зобов'язаний нараховувати заробітну плату на рівні або не менше мінімальної заробітної плати.

Повідомлення про прийняття працівників на роботу до органу ДФС за місцем реєстрації позивачем не подавалися, чим порушено абз. 3 Постанови КМУ від 17 червня 2015 р. №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».

Перевіркою встановлено: - не утримання та не перерахування податку на доходи фізичних осіб з коштів виплачених ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, чим порушено пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України (із змінами та доповненнями).

В результаті порушення пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України позивачем занижена сума податку на доходи фізичних осіб , що склала 16970,20грн.

Як встановлено у судовому засіданні , ФОП ОСОБА_2 відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» являється платником єдиного внеску, відповідно п.5, п.7 ст.8 цього закону по класу професійного ризику виробництва (66) розмір єдиного внеску ( 42,72% на ФЗП та 3,6% з ФЗП).

Згідно з ч.1 п.1 ст.7 цього закону єдиний соціальний внесок нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі.

В результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображені в розділі 3 акта перевірки, в порушення ч.1 п.1 ст.7, п.1, п.2, п.5 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI, перевіркою встановлено заниження єдиного внеску у сумі 54361 гривень.

Порушення зазначені у розділі 3 (неутримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб) передбачають нарахування та сплату військового збору з серпня 2015 р. з доходу, отриманого ОСОБА_9 в розмірі 15834,00 грн., ОСОБА_10 в розмірі 15834,00 грн.. ОСОБА_11 в розмірі 3654,00 грн., ОСОБА_12 в розмірі 3654.00 грн.. ОСОБА_13 в розмірі 3654,00 грн.. ОСОБА_14 в розмірі 3654.00 грн.

За результатами вищезазначеного встановлено порушення пп.1.4.п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX ПКУ, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України та відповідно занижено військовий збір в сумі 694,26 грн.

Доказів відсутності зазначених порушень податкового законодавства, а саме: пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України (із змінами та доповненнями); -ч.1 п.1 ст.7, п.1, п.2, п.5 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI; - пп.1.4.п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX ПКУ, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу України; - абз. 3 Постанови КМУ від 17 червня 2015 р. №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» позивачем та представником позивача суду не надано.

Таким чином, оскаржувані Вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 07.09.2015 року №Ф- , податкові повідомлення-рішення від 16.09.2015 року №, № є правомірним та скасуванню не підлягають.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів суду порушення своїх прав та інтересів з боку відповідача і жодним доказом не обґрунтував неправомірність дій та рішення відповідача.

Судом враховано при розв'язанні відповідних спорів принцип офіційного з'ясування обставин справи, передбачений частинами четвертою та п'ятою статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до вказаної норми суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Судом було запропоновано особам, які беруть участь у справі, подати докази або з власної ініціативи витребувати докази, яких, на думку суду, не вистачає.

Згідно з частиною першою статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім розгляду справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкту владних повноважень.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач надав суду всі докази на підтвердження правомірності своїх дій і прийнятих рішень

У зв'язку з викладеним підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними дій, скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: Лиска І.Г.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 15 лютого 2016 р.