Справа № 821/3568/15-а
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3568/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Корнієнко Я.В., за участю представників позивача Стороженка Д.П., Білоусової О.М., представників відповідача Кротко Н.М., Мартиненка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський" до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.07.2015 р,

встановив:

Комунальне підприємство Агрофірма радгосп "Білозерський" (далі по тексту - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області (далі по тексту - Цюрупинська ОДПІ або відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.07.2015 р.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим повідомленням-рішенням, яке винесено на підставі акту перевірки від 02.06.2015 р. №2/2/00413506, встановлені порушення, а саме:

- встановлені факти надання недостовірних даних у звітах по формі № 2-РС за 12 місяців 2014 року та 1 квартал 2015 року;

- встановлено факт недонадходження шампанських виноматеріалів від сезону переробки винограду 2014 року;

- встановлено факт недостачі (втрат) продукції за результатами інвентаризації станом на 01.08.2014 року у кількості 1033651,33 дал;

- встановлено заниження податкових зобов'язань з акцизного податку у вересні, жовтні, листопаді 2014 року та січні 2015 року з виноматеріалів, направлених на утилізацію на суму 7034,00 грн. (2014 рік) та 1 172,32 грн. (2015рік).

На думку позивача обґрунтування в акті перевірки є такими, що не відповідають дійсності. Так, позивач вказав, що при зазначенні висновку щодо заниження податкового зобов'язання з акцизного податку в акті відсутнє посилання на норми Податкового кодексу, які порушено.

Позивач пояснив, що у зв'язку зі зміною керівництва розпочато загальну інвентаризацію товарно - матеріальних цінностей, які зберігаються в цеху переробки. За результатами інвентаризації в квітні 2014 року, встановлено надлишки спирту-сирцю виноградного в кількості 21379.55дал б.с. та спирту-сирцю плодового у кількості 1441.73 дал б.с. Надлишки спирту утворилися внаслідок здійснення процесу дистиляції виноматеріалів для отримання спирту-сирцю, проте відповідні акти на виробництво спирту-сирцю виноградного не складалися, оскільки матеріально відповідальною особою - начальником цеху первинного виноробства ОСОБА_5 не здійснено документальне оформлення накладних на передачу виноматеріалів в цех виробництва спиртів. Інвентаризація здійснювалася на підставі результатів хімічних аналізів та на основі органолептичної оцінки виноматеріалів, а також оцінювати на предмет відповідності вимогам ДСТУ.

Позивачем проведено інвентаризацію та лабораторні дослідження в ході яких виявлено невідповідність номенклатурної назви виноматеріалів, зазначених в даних бухгалтерського обліку, та виявлених фактично. Встановлено нестачі та лишки виноматеріалів.

За результатами порівняння складено акт контрольної перевірки № ИН-0000071 від 01.08.2014, в якому відображено лише нестачу по матеріально відповідальній особі ОСОБА_5, а лишки оприбутковано за іншою матеріально відповідальною особою - начальником цеху коньячно-горілчаного виробництва ОСОБА_6 Відповідачем при перевірці використано лише акт нестачі. Відображення результатів інвентаризації на рахунках бухгалтерського обліку здійснено після затвердження протоколу інвентаризаційної комісії керівником підприємства. За рішенням інвентаризаційної комісії складено розрахунок, відповідно до якого здійснено зарахування лишків пересортицею.

Так, позивач вважає, що відповідачем неправомірно зроблено висновок про наднормативні втрати виноматеріалів, оскільки наявність виноматеріалів кріплених підтверджується актами інвентаризації та актом оприбуткування лишків ТМЦ. Крім того, наявність виноматеріалів на утилізацію в кількості підтверджується актом інвентаризації та актом оприбуткування лишків ТМЦ.

Щодо висновків відповідача про не обґрунтування по донарахуванню акцизного податку по виноматеріалам шампанським за ставками, встановленими для вин позивач зазначив, що виноматеріали шампанські, які відображені як нестача виготовлені в період з 01.11.2012 по 15.10.2013, тобто повинні бути реалізовані до 01.05.2013 та 01.05.2014 відповідно. Оскільки, у вказаний термін виноматеріали шампанські реалізовані не були, їх необхідно було перевести у виноматеріали сортові і при визначенні акцизного податку застосовувати ставку в розмірі 0,01 грн. за літр.

Щодо необґрунтованого нарахування акцизного податку по виноматеріалам коньячним за ставками, встановленими для спиртових дистилятів пояснив, що фактично коньячні виноматеріали фактично є сухими виноматеріалами, ставка акцизного податку має складати 0.01 грн. за літр. Позивач вказав, що виноматеріали коньячні, не реалізовані в термін до 1 квітня, повинні бути відправлені на дистиляцію, тобто переведені в іншу групу виноматеріалів. Відповідно карток по рахунку 273 виробництво виноматеріалів коньячних, які відображені як нестача в кількості 28399,9 дал., виготовлені в період з 01.11.2012 по 20.09.2013, тобто повинні бути реалізовані або переведені на дистиляцію до 01.04.2012 та 01.04.2014 відповідно.

Вказав, що відповідно до вимог законодавства, виноматеріали, що реалізуються підприємствам вторинного виноробства, які використовують ці виноматеріали для виробництва готової продукції, не оподатковуються акцизним податком. В інших випадках реалізація виноматеріалів оподатковується за ставками податку на виноробну продукцію, встановленими пп.215.3.1 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України. Вважає, що оскільки факту реалізації виноматеріалів немає, висновок щодо донарахування акцизного податку по виноматеріалам за ставками, встановленими на виноробну продукцію є необґрунтованим.

При цьому, позивач зазначив, що втрати допущено не з вини виробника під час виробництва підакцизних товарів, тому п. 214. 6 ст. 214 Податкового кодексу України до нього не може бути застосовано. Вказав, що первинні документи на виробництво спирту - сирцю не складалися, тому дану господарську операцію відображено в обліку як оприбуткування лишків.

Вважає, що оскільки на момент інвентаризації спирту-сирцю виноградного невідомо було про нестачу виноматеріалів, а лишки спирту-сирцю оприбутковані в травні 2014 року і відображено в бухгалтерській звітності і звітах 1-PC, фактично наднормативних втрат підакцизних товарів немає. Крім того, при відсутності підтверджувальних первинних документів неможливо відобразити в бухгалтерському обліку виробництво спирту-сирцю виноградного з виноматеріалів.

Зважаючи на викладене, просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 01.07.2015 р.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили скасувати податкове повідомлення - рішення в частині. Встановлені актом перевірки порушення щодо заниження податкових зобов'язань з акцизного податку у вересні, жовтні, листопада 2014 року та січні 2015 року з виноматеріалів, направлених на утилізацію на суму 7034, 00 грн. (2014 р) та 1172, 32 грн. (2015 рік) визнали.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких пояснив, що посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку господарської діяльності АФ "Білозерський". В ході перевірки встановлені порушення, а саме: надання недостовірних даних у звітах по формі № 2-РС за 12 місяців 2014 року та 1 квартал 2015 року, факт недонадходження шампанських виноматеріалів від сезону переробки винограду 2014 року, факт недостачі (втрат) продукції за результатами інвентаризації станом на 01.08.2014 року та заниження податкових зобов'язань з акцизного податку у вересні, жовтні, листопаді 2014 року та січні 2015 року з виноматеріалів, направлених на утилізацію на суму 7034,00 грн. (2014 рік) та 1172,32 грн. (2015рік).

Вказав, що нестача вказаних виноматеріалів підтверджено актом інвентаризації від 01.08.2014 № ИН-0000071. За період проведення перевірки документи первинного обліку - журнали по формі № П-9 та № П-10, розрахунки гранично допустимих втрат виноматеріалів при зберіганні та технологічних операціях по формі № П-50 та П-51. Представлений до перевірки журнал П-10 заповнюється некоректно, не зазначаються реквізити документів на прихід та розхід виноматеріалів, щоденні залишки, втрати при інвентаризації, в журналі відсутні підписи матеріально-відповідальної особи та головного бухгалтера. Відслідкувати рух виноматеріалів у виробництві за даними журналу руху виноматеріалів по формі № П-10 неможливо.

Вказав, що технологічний журнал П-9 ведеться не за партіями виноматеріалу по найменуваннях та роках урожаю, а як хронологічний журнал технологічних операцій, що не дає можливості відслідковувати рух партій виноматеріалів від оприбуткування (декантації) до відвантаження.

На підставі вказаного зарахування лишків спирту сирцю виноградного в рахунок нестачі виноградних виноматеріалів неможливо.

Щодо переводу шампанських виноматеріалів (ставка акцизного податку з готової продукції 5,2 грн. за 1 літр) у виноматеріали столові (ставка акцизного податку з готової продукції 0,01 грн. за 1 літр), вказав, що тільки ЦГДК надає висновки про якість виноробної продукції, зовнішнього оформлення і закупорювання виноробної продукції, вітчизняних та імпортних виноматеріалів, розробляє пропозиції щодо освоєння виробництва або зняття з виробництва окремих марок виноробної продукції, поставки виноробної продукції на експорт, міжнародні і вітчизняні ярмарки і конкурси, розробляє рекомендації з підвищення якості виноробної продукції. Рішення ЦГДК оформляється протоколом, який підписують голова (заступник голови) і секретар ЦГДК. У ході перевірки таких дозвільних документів не надано, таким чином підприємство безпідставно здійснювало переведення виноматеріалів шампанських у виноматеріали столові.

Вважає, що АФ "Білозерський" за фактом нестачі (втрати) продукції за результатами інвентаризації у кількості 1 033 651,33 дал занижено податкове зобов'язання з акцизного податку на загальну суму 5 618 668,85 грн.

Крім того, перевіркою встановлено заниження податкових зобов'язань з акцизного податку у вересні, жовтні, листопаді 2014 року та січні 2015 року з виноматеріалів, направлених на утилізацію на суму 7034,00 грн. (2014 рік) та 1172,32 грн. (2015рік).

Вважає, що податкове повідомлення - рішення прийнято правомірно.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини: комунальне підприємство "Агрофірма радгосп "Білозерский" є юридичною особою та здійснює діяльність за КВЕД-2010:

11 .02 - Виробництво виноградних вин;

46.34 - Оптова торгівля напоями;

47.25 - Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах.

Відповідно пп.75.1.3 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об'єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Судом встановлено, що посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області проведено фактичну перевірку комунального підприємства агрофірма радгосп "Білозерський" з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, що регулює відносини у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв за період з 01.01.2014 р. по 31.03.2015 р., за результатами якої складено акт 02.06.2015 №2/2/00413506.

Як вбачається з вищевказаного акту перевірки, у ході перевірки встановлено порушення, а саме:

- встановлені факти надання недостовірних даних у звітах по формі № 2-РС за 12 місяців 2014 року та 1 квартал 2015 року, а саме: у звітах не зазначались дані щодо обсягів шампанських виноматеріалів, вермутів, спирту-сирцю плодового, чим порушено вимоги статті 16 Закону України №481.

- встановлено факт недонадходження шампанських виноматеріалів від сезону переробки винограду 2014 року у кількості 595,0 дал на суму акцизного податку 30940,00 грн.

- встановлено факт недостачі (втрат) продукції за результатами інвентаризації станом на 01.08.2014 року у кількості 1033651,33 дал, а саме: виноматеріалів кріплених в асортименті 62260,34 дал, виноматеріалів шампанських 33019, 80 дал, виноматеріалів коньячних - 28399,9 дал, виноматеріалів столових в асортименті 904326,64 дал, вермутів - 724,0 дал, вин кріплених в асортименті - 4434, 75 дал, вин столових в асортименті - 485, 9 дал на загальну суму акцизного податку 5618668,85 грн.;

- встановлено заниження податкових зобов'язань з акцизного податку у вересні, жовтні, листопаді 2014 року та січні 2015 року з виноматеріалів, направлених на утилізацію на суму 7034,00 грн. (2014 рік) та 1 172,32 грн. (2015рік).

За наслідками перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення від 01.07.2015 р. про збільшення податкового зобов'язання з акцизного збору із вироблених в Україні товарів - виноробна продукція на суму 5626875,17 грн. та застосування штрафних санкцій.

Надаючи об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного:

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об'ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об'ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД.

Підпунктом 14.1.5 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що виноробна продукція - вина виноградні натуральні, вина натуральні кріплені, шампанські, ігристі, газовані, вермути, бренді, сусло виноградне та інші виноматеріали, коньяки, інші алкогольні напої з винограду, плодів та ягід.

Виноробна продукція - вина виноградні натуральні, вина натуральні кріплені, шампанські, ігристі, газовані, вермути, бренді, сусло виноградне та інші виноматеріали, коньяки, інші алкогольні напої з винограду, плодів та ягід (пп. 14.1.26 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Закон "Про виноград та виноградне вино" регулює правові відносини у сфері виноградарства та виноробства України, пов'язані з веденням виноградників та виробництвом винограду, вина та інших продуктів виноробства, визначає регламентацію і контроль в цих галузях виробництва, права і обов'язки виробників, повноваження органів виконавчої влади і спрямований на посилення боротьби з фальсифікацією виноробної продукції в Україні.

Пунктом 14 статті 1 Закону України "Про виноград та виноградне вино", виноматеріали виноградні - продукти первинної переробки винограду, призначені для виробництва вин та іншої виноробної продукції.

Згідно п. 15 ст. 1 Закону України Закону України "Про виноград та виноградне вино", виноматеріали коньячні - молоді натуральні сухі виноматеріали, виготовлені з винограду у "білий" спосіб з дотриманням технологічних особливостей і призначені для виробництва спирту коньячного.

Виноматеріали шампанські - виноматеріали, виготовлені з регламентованих сортів винограду у "білий" спосіб за спеціальною технологією і призначені для виробництва шампанського України та ігристих вин (п. 16 ст. 1 Закону України Закону України "Про виноград та виноградне вино").

Підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку (пп. 14.1.145 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Пунктом 215. 1 статті 215 Податкового кодексу України передбачено, що до підакцизних товарів належать:

спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво;

тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну;

пальне;

автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів;

електрична енергія.

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем на стор. 7 акту перевірки зазначено, що підприємством перевищено допустимі втрати при переробці винограду на шампанські виноматеріали та не забезпечено у повному обсязі вихід шампанських виноматеріалів від переробленої кількості винограду на 595 дал.

Так, Пунктом 2 Постанови КМУ від 15.02.99р. №186 "Про деякі питання державного регулювання виробництва спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що норми виробничих втрат і виходу: щодо спирту коньячного, плодового та виноградного, коньяку, виноробної продукції та інших міцних напоїв, що виготовляються із спирту коньячного, плодового та виноградного, затверджуються Міністерством фінансів за поданням Комітету з питань садівництва, виноградарства та виноробної промисловості. Головною організацією з розроблення цих норм визначено Державне науково-виробниче підприємство "Плодвинконсерв" (м.Київ).

Згідно "Збірника норм втрати сировини та матеріалів, діючих на підприємствах виноробної промисловості", який розроблено Державним науково-виробничим підприємством "Плодвинконсерв" та затверджений ДААК ДПА України 12.04.04р та згідно доповнень до нього від 30.12.2010р., встановлено норми втрат у розмірі і відходів сировини при виноробстві виноматеріалів шампанських (ігристих) складають 4 % - втрати виноматеріалів - 7, 5 % - відходи (гущові, дріжджові осади).

Отже, суд вважає неправомірним посилання відповідача на вимоги КД У .9-3:2011 "Форми первинного обліку і лабораторного контролю у виноробній промисловості...", оскільки вказані вимоги не встановлюють норми втрат та відходи.

Так, суд приходить до висновку, що позивачем не перевищено норми витрат та відходів, тому висновок щодо ненадходження виноматеріалів в кількості 595 дал суд не приймає до уваги.

Щодо встановленого актом перевірки факту недостачі (втрат) продукції за результатами інвентаризації станом на 01.08.2014 р. у кількості 1033651,33 дал судом встановлено, що в березні 2014 року в зв'язку зі зміною керівництва комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський" позивачем прийнято наказ № 85 від 14 квітня 2014 року, відповідно до якого у зв'язку з виробничою необхідністю для проведення інвентаризації по цеху переробки створено робочу інвентаризаційну комісію. Комісією проведено суцільну інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей, які зберігаються в цеху переробки. Крім того, проведена суцільна інвентаризація спирту коньячного, спирту-сирцю виноградного і плодового.

За результатами інвентаризації в квітні 2014 року, яка проводилася в присутності експерта НДЕКЦ при УМВС України в Херсонській області, встановлено надлишки спирту-сирцю виноградного в кількості 21379,55 дал б.с. та спирту-сирцю плодового у кількості 1441,73дал б.с. На підставі протоколу інвентаризаційної комісії від 11.05.2014 здійснено оприбуткування надлишків спирту-сирцю на рахунках бухгалтерського обліку.

Інвентаризація здійснювалася на підставі результатів хімічних аналізів та на основі органолептичної оцінки виноматеріалів та проводилася оцінка на предмет відповідності вимогам ДСТУ.

Відповідно до Протоколу інвентаризаційної комісії № 1 від 31 липня 2014 року в ході перевірки встановлено, що дані обліку по виноматеріалам, які наведені в звіті про рух виноматеріалів станом на 01 липня 2014 року та знаходиться на відповідному зберіганні ОСОБА_5 не співпадають з даними за відповідною номенклатурою в інвентаризаційних описах. Інвентаризаційною комісією встановлено нестачу виноматеріалів загальною кількістю 1334651,03 дал та лишки у кількості 688138,6 дал, 265790,0 дал з яких не відповідають нормам ДСТУ. Через неможливість ідентифікувати виноробної продукції, що вказана у звітах про рух виноматеріалів ОСОБА_5, з даними дегустаційних протоколів, описів та актів інвентаризаційної комісії було вирішено зарахувати кількість виявлених під час інвентаризації надлишків пересортицею, саме:

1. виноматеріали кріплені в асортименті - нестача 62260,34 дал, зараховано як оприбутковані виноматеріали некондиційні кріплені 35201,3 дал та виноматеріали на утилізацію - 27059,041 дал;

2. виноматеріали шампанські - нестача 33019,8 дал, зараховано як оприбутковані виноматеріали на утилізацію;

3. виноматеріали коньячні - нестача 28399,9 дал., зараховано як виноматеріали на утилізацію;

4. виноматеріали столові - нестача 904326,64 дал., зараховано в кількості 558813,91 дал як оприбуткований виноматеріал на утилізацію - 136465,31 дал та виноматеріали столові - 422348, дал. фактична нестача складає 3455 12,73дал.;

5. вермути - нестача 724дал зараховано як виноматеріали на утилізацію;

6. вина кріплені - нестача 4434,75 дал зараховано як виноматеріали на утилізацію;

7. вина столові - нестача 485.9 дал зараховано як виноматеріали на утилізацію.

При порівнянні даних бухгалтерського обліку та фактичних даних, зазначених а актах інвентаризації №№ 1-23, встановлено нестачі та лишки виноматеріалів.

За результатами порівняння складено акт контрольної перевірки № ИН-0000071 від 01.08.2014, в якому відображено лише нестачу по матеріально відповідальній особі ОСОБА_5, а лишки оприбутковано за іншою матеріально відповідальною особою начальником цеху коньячно-горілчаного виробництва ОСОБА_6

При регулюванні інвентаризаційних різниць взаємний залік лишків і нестач внаслідок пересортиці може бути допущено тільки щодо товарно-матеріальних цінностей однакового найменування і в тотожній кількості за умови, що лишки і нестачі утворились за один і той же період, що перевіряється, та однієї і тієї ж особи, яка перевіряється.

Органи державного управління, до відання яких відносяться підприємства, можуть установлювати порядок, коли такий залік може бути допущений стосовно однієї і тієї ж групи товарно-матеріальних цінностей, якщо цінності, що входять до її складу, мають схожість за зовнішнім виглядом або упаковані в однакову тару (при відпуску їх без розпаковки тари) (пп. "а" пп. 12.12 п. 12 Інструкції по інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків, затверджена наказом Міністерства фінансів України N 69 від 11.08.94, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 серпня 1994 року за N 202/412 (яка діяла, на момент проведення інвентаризації).

Відповідно до пп. "б" пп 12.12 п. 12 вказаної Інструкції (яка діяла, на момент проведення інвентаризації), у разі, коли при заліку нестач лишками при пересортиці вартість цінностей, що виявились у нестачі, більше вартості цінностей, що виявились у надлишку, різниця вартості повинна бути віднесена на винних осіб.

Якщо конкретні винуватці пересортиці не встановлені, то сумові різниці розглядаються як нестачі цінностей понад норми природного убутку з віднесенням їх до складу інших витрат операційної діяльності. За такими сумовими різницями в протоколах інвентаризаційної комісії повинні бути наведені вичерпні пояснення причин, за якими різниці не можуть бути віднесені на винних осіб.

Перевищення вартості цінностей, що виявились у надлишку, проти вартості цінностей, що виявились у нестачі при пересортиці, відноситься на збільшення даних обліку відповідних матеріальних цінностей та інших операційних доходів.

Статтею 13 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", встановлено, що норми втрат і виходу спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

За понаднормативні втрати, не виправдані згідно з чинним законодавством, та незабезпечення виходу продукції суб'єкти господарювання сплачують акцизний податок у розмірі, визначеному законом.

Пунктом 214.6 ст. 214 Податкового кодексу України передбачено, що у разі наявності наднормативних втрат спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв, допущених з вини виробника під час виробництва підакцизних товарів (продукції), базою оподаткування є вартість (кількість) цих товарів, які можна було б виробити з наднормативно втрачених товарів (продукції).

Норми втрат і виходу спирту етилового, коньячного і плодового, спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, спирту-сирцю виноградного, спирту-сирцю плодового та алкогольних напоїв затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 216.3 ст. 216 ПК України, податкове зобов'язання щодо втраченого підакцизного товару (продукції) не виникає, якщо:

а) платник податку документально зафіксував ці втрати та надав контролюючим органам необхідні докази того, що відповідний підакцизний товар (продукцію) утрачено внаслідок аварії, пожежі, повені чи інших форс-мажорних обставин і його використання на митній території України є неможливим;

б) підакцизний товар (продукцію) утрачено внаслідок випаровування в процесі виробництва, обробки, переробки, зберігання чи транспортування такого товару (продукції) чи з іншої причини, пов'язаної з природним результатом. Ця вимога застосовується у разі втрати підакцизних товарів (продукції) у межах нормативів втрат, які затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

При псуванні, знищенні, втраті підакцизних товарів (продукції), крім випадків, передбачених у пункті 216.3 статті 216 цього Кодексу, базою оподаткування є вартість та обсяги втрачених товарів (продукції), що перевищують встановлені норми втрат згідно з пунктом 214.6 статті 214 цього Кодексу (п. 214.7 ст. 214 ПК України).

Відповідно до п. 213.3.5 п. 213.3 ст. 213 Податкового кодексу України, до операцій з підакцизними товарами, які звільняються від оподаткування у разі реалізації та/або передачі в межах одного підприємства підакцизних товарів (продукції), вироблених на митній території України, що використовуються як сировина для виробництва підакцизних товарів (продукції). Ця норма не поширюється на операції з реалізації та/або передачі в межах одного підприємства нафтопродуктів.

Так, допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7, надав покази про те, що в березня 2014 року на підприємстві проведено суцільну інвертаризацією якою встановлено, що в період з 2011 по 2013 роки приймалися матеріали на виробництво спирту - сирцю виноградного з цеху первинного виноробства. Проте, начальником цеху первинного виноробства ОСОБА_5 частково виписувалися накладні та не оформлювалися належні документи.

Допитана в якості свідка головний бухгалтер позивача, ОСОБА_8 надала покази про те, що нестача виноматеріалів утворилася у зв'язку з несвоєчасним наданням документів начальником цеху первинного виноробства ОСОБА_5 Вказала, що згідно протоколів інвентаризаційної комісії та актів оприбуткування продукція оприбуткована. В формах про звіт та обсяги реалізації алкогольних напоїв залишки співпадають з даними бухгалтерського обліку. Також зазначила, що позивачем подавалися відповідачу уточнюючі звіти. При руху товарів в 2014 - 2015 роках позивачем сплачено акцизний податок та заборгованість перед бюджетом відсутня.

Так, в матеріалах справи наявні розрахунки суми акцизного податку, що збільшує або зменшує податкові зобов'язання внаслідок виправлення самостійно виявленої помилки, допущеної в попередніх звітних періодах, тому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачем надано недостовірні дані у звітах форми 2-РС.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не прийнято до уваги те, що при інвентаризації спирту-сирцю виноградного невідомо було про нестачу виноматеріалів, а лишки спирту-сирцю оприбутковані в травні 2014 року і відображено в бухгалтерській звітності і звітах 1-PC. Крім того, при відсутності підтверджувальних первинних документів неможливо відобразити в бухгалтерському обліку виробництво спирту-сирцю виноградного з виноматеріалів, які обліковувалися у ОСОБА_5

Судом встановлено, що за фактом недостачі виноматеріалів агрофірмою подано заяву до УМВС в Херсонській області від 29.09.2014 № 1332 про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до довідки Білозерського РВ УМВС України в Херсонській області від 02.10.2014р. № 39/14026, яка наявна в матеріалах справи, заява Агрофірми радгосп "Білозерський" зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за реєстраційним №0001829 та розпочато досудове розслідування.

Отже, суд приходить до висновку, що нестача виникла не з вини підприємства.

Крім того, відповідачем не враховано, що позивачем оприбутковано лишки за іншою матеріальною особою - начальником цеху коньячно - горілчаного виробництва ОСОБА_7 вказаний акт при проведенні перевірки не прийнято до уваги.

Отже, суд приходить до висновку, що висновок відповідача щодо недостачі виноматеріалів з відповідним донарахуванням акцизного податку є таким, що не знайшов своє підтвердження, оскільки наднормативних втрат підакцизних товарів немає.

Щодо п. 4 порушення вказаного в акті перевірки № 2/2/00413506 від 02.06.2015 р., а саме, заниження податкових зобов'язань з акцизного податку в вересні, жовтня, листопаді 2014 року та січні 2015 з виноматеріалів, направлених на утилізацію на суму 7034, 00 грн. (2014 р.) та 1172, 32 (2015 р.) суд зазначає, що перевіркою встановлено, що позивачем утилізовано неякісні виноматеріали в вересні 2014 року в кількості 25791,7 дал; в жовтні в кількості 32825,8 дал, в листопада в кількості 11723,5 дал. Всього в 2014 р. підприємством утилізовано 70341 дал неякісних виноматеріалів. Утилізована продукція не задекларована. Декларуванню та донарахуванню підлягає акцизний податок на суму 7034, 07 грн. В першому кварталі 2015 року позивачем реалізовано виноматеріалів в кількості 181 817, 8 дал, передано на утилізацію неякісного матеріалу в кількості 11723,5 дал. Сума донарахування акцизного податку становить 1172,32 грн.

Відповідно до п. 123.1. ст. 123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов'язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов'язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, основна сума заборгованості становить 8206, 32 грн. та штрафні санкції 2051 грн. 58 коп.

Крім того суд приймає до уваги, що представниками позивача в судовому засіданні вказане порушення визнано.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем частково доведено правомірність своїх дій.

Проаналізувавши викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст.2,8,9,12,17,19,158,159, 160-163,167 КАС України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 01.07.2015 р. в частині суми грошового зобов'язання за основним штрафом в сумі 5618668,85 та штрафними санкціями в сумі 1404667,21 грн.

Стягнути на користь Комунального підприємства Агрофірма радгосп "Білозерський" () судові витрати в сумі 105350 (сто п'ять тисяч триста п'ятдесят) грн. 05 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Цюрупинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області () шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 18 лютого 2016 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 8.3.5