Справа № 815/2172/15
Суддя: Косцова І.П.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/2172/15

Категорія: 9.3 Головуючий в 1 інстанції: Марин П. П.

Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді - доповідача Косцової І.П.
суддів Турецької І.О.
Стас Л.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Тимошенка Костянтина Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Одеської обласної дирекції ПАТ «Міський комерційний банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_6, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії -,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Тимошенка К.В. щодо не включення його у перелік вкладників ПАТ «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язати Уповноважену особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» включити його до переліку вкладників ПАТ «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб включити його в Реєстр вкладників, які мають право на отримання відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Міський комерційний банк» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він на підставі договору дарування від 05.09.2014 року набув право власності на частку вкладу, а саме, грошові кошти в сумі 200 000 грн., які були внесені ОСОБА_6 на рахунок НОМЕР_1, відкритий у ПАТ «Міський комерційний банк» на підставі договору банківського вкладу на вимогу № 2620/12/197000 від 01.07.2014 року. Проте, незважаючи на його неодноразові звернення, Банк без будь-яких підстав не відкрив відповідний рахунок на його ім'я як правонаступника, а Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Тимошенко К.В. протиправно не включив його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що призвело до порушення його права власності на грошові кошти.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування своїх доводів апелянт зазначив, що суд першої інстанції під час розгляду справи не повною мірою встановив всі обставини, безпідставно відмовив у допиті свідка, який міг підтвердити факт його звернення до банку щодо відкриття на його ім'я рахунку на підставі договору дарування, та, всупереч положенням Цивільного кодексу України стосовно набуття права власності на майно за договором дарування та щодо виконання зобов'язань, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції у справі встановлено, що 10.09.2013 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_6 укладено договір строкового банківського вкладу №2630/12/131125 "Ваш святковий" (далі - Договір №1), на виконання умов якого вкладник ОСОБА_6 10.09.2013 року вніс 10 000 (десять тисяч) доларів США на строковий депозитний рахунок № НОМЕР_2. В подальшому, 25.09.2013 року на підставі п. 1.4. частини 2 цього Договору ОСОБА_6 вніс на строковий депозитний рахунок № НОМЕР_2 ще 90 000 (дев'яносто тисяч) доларів СІША для поповнення депозиту (а.с.19-23).

Крім цього, 01.07.2014 року між цими ж сторонами укладено договір банківського вкладу на вимогу № 2620/12/197000 (далі Договір № 2), за умовами якого банк відкрив на ім'я вкладника депозитний рахунок № НОМЕР_3 (а.с.24-26).

08.08.2014 року між ПАТ «Міський комерційний банк» та ОСОБА_6 укладено додаткову угоду до Договору №1 строкового банківського вкладу 2630/12/131125 "Сонячний етюд", відповідно до якої п.п. 1.3, 1.7 ч. 2 Договору вкладу № 1 викладено в новій редакції, зокрема, зазначено, що в день закінчення строку дії Договору вклад повертається вкладнику шляхом перерахування суми вкладу на депозитний рахунок вкладника № НОМЕР_3, відкритий в ПАТ «Міський комерційний банк», повернення вкладу та нарахованих процентів здійснюється банком шляхом безготівкового перерахування на власний рахунок вкладника № НОМЕР_3 (а.с.27).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2014 року вклад ОСОБА_6 за договором строкового банківського вкладу №2630/12/131125 "Ваш святковий" від 10.09.2013 року у розмірі 100 000 доларів США в повному обсязі був перерахований банком на депозитний рахунок вкладника ОСОБА_6 № НОМЕР_3 (а.с.28).

Судом також встановлено, що на підставі договору дарування грошових коштів від 05.09.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Крикливою О.М. за реєстровим № 2509, ОСОБА_6 подарував ОСОБА_4 частку вкладу з рахунку в банку № НОМЕР_3 у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн., що згідно офіційного курсу НБУ на дату укладення договору складає 15 963,38 доларів США(а.с.29).

Пунктом 4 вказаного договору передбачено, що цей договір є підставою для звернення сторонами до ПАТ «Міський комерційний банк» з метою оформлення переходу права власності на частку вкладу за цим договором на ім'я ОСОБА_4

Постановою Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №732 ПАТ «Міський комерційний банк» віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с.120-121).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 124 від 20.11.2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «Міський комерційний банк» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці з 21.11.2014 року по 20.02.2015 року та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Міський комерційний банк» Рязанцева Андрія Вікторовича, якого в подальшому замінено на Чернявську О.С. (а.с.119,122-125).

29.11.2014 року ОСОБА_4 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «Міський комерційний банк» Рязанцева A.B., Голови НБУ Гонтаревої В.О. із заявою щодо включення його до списку вкладників для отримання грошових коштів, що формується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі договору дарування від 05.09.2014 року (а.с.30).

Листом від 22.12.2014 року № 21-036/16986/14 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив ОСОБА_4, що оскільки на нього рахунок у Банку не відкривався, він не є вкладником Банку, отже відсутні правові підстави для його включення до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування грошових коштів (а.с.33).

Вважаючи, що через невнесення його даних до Переліку та реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, відповідачі порушили його право власності на грошові кошти, отримані в дар від ОСОБА_6, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Таким чином, предметом спору у даній справі є наявність у позивача законних підстав для включення його даних до переліку вкладників ПАТ «Міський комерційний банк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вирішуючи справу по суті, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_4 не укладав з банком ПАТ «Міський комерційний банк» договору банківського вкладу, або рахунку та не є власником іменного депозитного сертифікату, а оформлення договору банківського вкладу на грошові кошти за договором дарування від 05.09.2014 року №2509 (відкриття рахунку на ім'я ОСОБА_4 та перерахування коштів з поточного рахунку Дарувальника) не було здійснено у встановленому законом порядку до запровадження процедури тимчасової адміністрації, позивач не є вкладником ПАТ «Міський комерційний банк» у розумінні положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак, його правомірно не було включено до переліку вкладників ПАТ «Міський комерційний банк» та, відповідно, до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів.

Колегія суддів такий висновок суду першої інстанції вважає правильним, з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами врегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

При цьому відповідно до ч.2 ст.1 Закону метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст.26 Закону № 4452-VI (в редакції, яка діяла на момент звернення позивача про включення до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Водночас, відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.2 Закону № 4452-VI вклад - це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу(депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) коштів за вкладами фізичних осіб, а також порядок здійснення виплат коштів за вкладами протягом дії тимчасової адміністрації в межах суми, гарантованої Фондом, за рахунок цільової позики Фонду, визначений Положенням про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженим Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 № 14, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 07.09. 2012 р. за № 1548/21860 (далі - Положення).

Пунктами 2,3 розділу І Положення (в редакції, яка діяла на момент правовідносин сторін) передбачено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду.

Згідно пункту 9 розділу І Положення відшкодування за вкладами можуть сплачуватися іншим особам згідно із законодавством (за довіреністю, свідоцтвом про право на спадщину тощо).

Відповідно до п.6 розділу ІІ Положення банк має право надати до Фонду відповідні зміни до бази даних про вкладників. Зміни реквізитів вкладника (поля 2 - 10) надаються за структурою файла "Z" з обов'язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі "Z" (ідентифікатора вкладника). Усі інші зміни, що стосуються певного конкретного запису з файла "D" (сум, номерів рахунків та договорів, дат укладення та закінчення договорів тощо), надаються за структурою файла "D" з обов'язковим зазначенням номера інформаційного рядка у файлі "D" (ідентифікатора рахунку вкладника) та номера інформаційного рядка у файлі "Z" (ідентифікатора вкладника).

Крім цього, відповідно до п.7 Положення, з метою забезпечення виконання зобов'язань банку з виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників Фонд має право надати неплатоспроможному банку цільову позику. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, у національній валюті України.

Згідно п. 8 Положення у разі необхідності отримання цільової позики уповноважена особа Фонду подає Фонду разом із обґрунтуванням заявку на отримання цільової позики для здійснення виплат вкладникам згідно з додатком 1 до цього Положення.

До заявки додаються: розрахунок загальної суми цільової позики для здійснення виплат вкладникам згідно з додатком 2 до цього Положення; список вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, згідно з додатком 3 до цього Положення.

Аналізуючи положення наведених правових норм, колегія суддів приходить до висновку, що, по перше - в період дії тимчасової адміністрації в банку Уповноважена особа складає список вкладників, які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок цільової позики Фонду, лише за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

По друге, зміни до бази даних про вкладників під час тимчасової адміністрації можуть вноситися банком або уповноваженою особою Фонду на тимчасову адміністрацію лише стосовно реквізитів вкладника, сум, номерів рахунків та договорів, дат укладення та закінчення договорів тощо.

По третє, відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду здійснюється безпосередньо вкладнику за його вкладом, за виключенням передбачених законом випадків , а саме, іншим особам за довіреністю, свідоцтвом про право на спадщину тощо.

До того ж, , відповідно до ч.1 ст.36 Закону №4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Частиною 5 цієї статті передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Оскільки, як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач до запровадження процедури тимчасової адміністрації банку юридично не оформив перехід до нього права власності на частину коштів банківського рахунку, відкритого на ім'я ОСОБА_6, не уклав з ПАТ «Міський комерційний банк» договір банківського вкладу на грошові кошти, на його ім'я не відкривався рахунок у Банку та не було здійснено перерахування коштів з поточного рахунку Дарувальника ОСОБА_6, він не є спадкоємцем вкладника, ОСОБА_4 не може вважатися вкладником ПАТ «Міський комерційний банк» у розумінні Закону № 4452-VI, отже, його правомірно не було включено до переліку вкладників ПАТ «Міський комерційний банк» та, відповідно, до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів.

В свою чергу, у Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію з моменту запровадження тимчасової адміністрації ПАТ «Міський комерційний банк», тобто з 20.11.2014 року, не було законних підстав для укладення з позивачем ОСОБА_4 договору банківського вкладу на вимогу або на укладання додаткових угод до раніш укладених договорів, в тому числі у зв'язку зі зміною власника коштів, розміщених на банківських рахунках, на підставі договору дарування, а відтак, і законних підстав для включення його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

При цьому колегія суддів зазначає, що доводи апелянта щодо набуття ним права власності на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку ОСОБА_6 з моменту прийняття ним примірнику договору дарування, ґрунтуються на невірному тлумаченні норм Цивільного кодексу України, адже відповідно до положень чинного законодавства договір дарування частини банківського вкладу не тягне за собою автоматичної заміни вкладника, а вимагає від сторін за цим договором вчинення певних дій, зокрема, укладення з банківською установою відповідного договору та відкриття рахунку (оферта та акцепт).

Також колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Статтею 70 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ч.4 цієї статті обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

У зв'язку з цим колегія суддів зазначає, що у спорі, предметом якого є відшкодування коштів вкладникам банку, відносно якого відкрито процедуру ліквідації, покази свідків на предмет підтвердження факту звернення сторони у спорі до банківської установи про відкриття рахунку, не може вважатися належним доказом, отже суд першої інстанції правомірно відмовив у допиті в якості свідка колишнього директора відділення ПАТ «Міський комерційний банк» ОСОБА_12, а покази свідка ОСОБА_6 не можуть вважатися належним доказом у даному спорі.

Такими, що не ґрунтуються на законі, на думку колегії суддів, є також твердження апелянта щодо необхідності застосування у даній справі аналогії права, а саме, положень ст.512 ЦК України та посилання на постанову ВСУ від 18.09.2013 року у справі №6-65цс13, оскільки в даному випадку не має місце правонаступництво за спадщиною.

Крім цього колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1 ст.28 Закону № 4452-VI Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №187 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Міський комерційний банк», а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 64 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Міський комерційний банк» та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Тимошенка К.В. (а.с.110-117).

З урахуванням положень вищезазначеної норми Закону№4452-VI право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Міський комерційний банк» за рахунок коштів Фонду виникло у вкладників цього банку лише після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, тобто після 19.03.2015 року.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_4 після 19.03.2015 року у встановленому законом порядку звертався до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» з заявою про відшкодування коштів за вкладами в цьому банку за рахунок коштів Фонду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції належним чином з'ясовані всі обставини справи, їм надано правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування рішення суду не встановлено.

Постанова суду першої інстанції викладена достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні норми Законів України та відповідають чинному законодавству, а доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують.

За таких обставин підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.195, 197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст. 206, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2015 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Міський комерційний банк» Тимошенка Костянтина Володимировича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Одеської обласної дирекції ПАТ «Міський комерційний банк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_6, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя - доповідач: /підпис/І.П. Косцова
Судді: /підпис/І.О.Турецька
/підпис/Л.В. Стас