Справа № 369/2017/15-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" лютого 2016 р. м. Київ К/800/31033/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),

Головчук С.В.,

Ємельянової В.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в особі сільського голови Дідича Тараса Тарасовича про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в особі сільського голови Дідича Тараса Тарасовича про оскарження відмови у доступі до офіційної інформації.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовував тим, що 3 лютого 2015 року ним направлено до Дмитрівської сільської ради інформаційний запит щодо генерального плану села Капітанівка Києво-Святошинського району, на який сільська рада листом від 05.02.2015 р. надала неповну відповідь, чим порушено його право, гарантоване, зокрема, статтею 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Просив суд визнати відмову Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в особі Дідича Тараса Тарасовича в наданні графічної/текстової складової генерального плану села Капітанівка протиправною; зобов'язати Дмитрівську сільську раду надати йому копію графічної і текстової складових генерального плану села Капітанівка протягом п'яти днів з дня вступу постанови суду в законну силу, а також виконати вимоги п. 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» шляхом розміщення генерального плану села на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих друкованих засобах масової інформації протягом п'яти днів з дня вступу постанови суду в законну силу, встановити відповідачу строк для подачі звіту про виконання судового рішення в порядку ст. 267 КАС України, стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2015 року позов задоволено. Визнано відмову Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в особі Дідича Тараса Тарасовича в наданні графічної/текстової складової генерального плану села Капітанівка протиправною. Зобов'язано Дмитрівську сільську раду надати ОСОБА_4 копію графічної і текстової складових генерального плану села Капітанівка протягом п'яти днів з дня вступу постанови суду в законну силу. Зобов'язано Дмитрівську сільську раду виконати вимоги п. 11 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» шляхом розміщення генерального плану села на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих друкованих засобах масової інформації протягом п'яти днів з дня вступу постанови суду в законну силу.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року скасовано постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27.04.2015 р., а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_4 просить залишити в силі постанову суду першої інстанції та скасувати постанову апеляційного суду. Посилається на порушення останнім норм матеріального та процесуального права. Не погоджується з висновками апеляційного адміністративного суду про те, що сільський голова не є розпорядником запитуваної інформації, про виконання відповідачем вимог частини 11 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і наявну можливість позивача ознайомитися з генеральним планом села.

В запереченні на касаційну скаргу Дмитрівська сільська рада вважає її доводи безпідставними, просить залишити постанову апеляційного суду без змін.

Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами встановлено, що 3 лютого 2015 року ОСОБА_4 направлено до Дмитрівської сільської ради інформаційний запит, відповідно до якого просив надати інформацію: щодо переліку усіх частин генерального плану села Капітанівка Києво-Святошинського району Київської області; копію матеріалів генерального плану цього села, що не мають обмежень в доступі; інформацію про виконання сільською радою вимог частини 11 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: посилання на сторінку веб-сайту сільської ради, де розміщено матеріали генерального плану села із зазначенням, які саме матеріали розміщено, пояснення порядку того, як заявник може ознайомитись із генеральним планом у приміщенні міської ради (адреса приміщення, дні та години для ознайомлення громадян із генеральним планом тощо), та інформацію про те, які матеріали будуть надані для ознайомлення.

Запитувану інформацію та документи просив надіслати у встановлений законом строк у письмовому або електронному вигляді на конкретні поштову/електронну адреси.

Дмитрівська сільська рада листом від 05.02.2015 р. за №52 повідомила позивача, що від нього вже надходив інформаційний запит стосовно запитуваної інформації, на який йому була надана відповідь від 27.05.2014р. №248, зазначено, що в приміщенні сільської ради за конкретною адресою на стенді розміщений, зокрема, генеральний план села Капітанівка, з яким можна ознайомитися в зручний час (вказано години і дні), надати всім бажаючим копію генерального плану в сільської ради нема технічної можливості, а з цим документом можна ознайомитись на офіційному веб-сайті його розробника - ДП «Укрндпіцивільбуд».

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач порушив вимоги статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», частини 11 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки фактично відмовив у наданні інформації, яка є публічною.

Ухвалюючи протилежне рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що розміщення необхідної інформації на стенді у сільраді та на сайті ДП «Укрндпіцивільбуд» є прийнятним способом для надання її громадянам, у тому числі ОСОБА_4, лист Дмитрівської сільської ради містить обґрунтовану відповідь на поставлені питання.

З мотивацією судів обох інстанцій не можна погодитися в повній мірі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що рішення про розроблення генерального плану приймає відповідна сільська, селищна, міська рада. Генеральні плани населених пунктів та зміни до них розглядаються і затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами на чергових сесіях протягом трьох місяців з дня їх подання.

Матеріали генерального плану населеного пункту не можуть містити інформацію з обмеженим доступом та бути обмеженими в доступі. Загальна доступність матеріалів генерального плану населеного пункту забезпечується шляхом його розміщення на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих періодичних друкованих засобах масової інформації, а також у загальнодоступному місці у приміщенні такого органу. Матеріали генерального плану населеного пункту надаються за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Отже, Дмитрівська сільська рада в розумінні статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є розпорядником публічної інформації, щодо якої позивач подав запит від 03.02.2015 р. В силу пункту 14 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

За приписами частини 2 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, справу необхідно було вирішувати з урахуванням наведених норм законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин, змісту запиту на інформацію та заявлених позовних вимог.

Задовольняючи позов в частині зобов'язання Дмитрівську сільську раду виконати вимоги пункту 11 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» шляхом розміщення генерального плану села на веб-сайті органу місцевого самоврядування та у місцевих друкованих засобах масової інформації, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в запиті від 03.02.2015р. йшлося лише про надання сільською радою інформації про виконання нею зазначеної норми закону, а не про необхідність публікації генерального плану. Окрім того, суд першої інстанції не обґрунтував свій висновок про порушення в цій частині прав позивача, який мешкає в місті Києві, оскільки згідно з частиною 2 статті 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Суди не перевірили, чи надходив від ОСОБА_4 раніше запит щодо такої ж інформації та яких саме відомостей стосується відповідь сільської ради від 27 травня 2014 р. №248. Ця обставина має значення для вирішення питання про дотримання встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

В свою чергу, апеляційний суд всупереч вимогам статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України прийняв апеляційну скаргу відповідача, подану 26 травня 2015 року з пропуском встановленого строку, і відкрив апеляційне провадження без дослідження поважності причини такого пропуску.

Підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи (частина друга статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приймаючи до уваги, що ухвалені у справі судові рішення не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно встановлених обставинах справи, вони підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, так як порушення допущені обома судовими інстанціями.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 квітня 2015 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.К. Черпак

С.В. Головчук

В.І. Ємельянова