Справа № 816/4441/15
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 р.Справа № 816/4441/15
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Городової А.О. Касян В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2015р. по справі № 816/4441/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод"

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Полтавський автоагрегатний завод" (далі - ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод", позивач), звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - ДПІ у м. Полтаві, відповідач), в якій просив суд скасувати рішення № від 11.07.2015 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2015 р. адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 11 липня 2015 року.

Присуджено Публічному акціонерному товариству "Полтавський автоагрегатний завод" (ідентифікаційний код 00232124) витрати на сплату судового збору у розмірі 1 238 (одну тисячу двісті тридцять вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

Не погодившись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" подано до ДПІ у м. Полтаві звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 1238045,11 грн. (а.с. 94-98).

ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" подано до Полтавського РУ ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" платіжні доручення від 20.03.2015р. № 32772 на суму 217225,69 грн., № 32773 на суму 27830,70 грн., № 32774 на суму 2659,80 грн., № 32775 на суму 615,05 грн., № 32780 на суму 184402,48 грн., № 32781 на суму 23540,68 грн., № 32782 на суму 522,77 грн., № 32783 на суму 1727,03 грн. Вказані платіжні доручення банківська установа прийняла до виконання, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученнями з відмітками банку (а.с. 18-24).

11.07.2015 року ДПІ у м. Полтаві, на підставі ч.10 п.2 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", за несвоєчасне перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування вирішено застосувати до позивача штраф у розмірі 20 % від суми заборгованості за період з 21.03.2015 до 25.03.2015 та нарахувати пеню у 0,1 % від суми заборгованості у розмірі 1984,73 грн., про що винесено відповідне рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позивач не погодився з вказаним рішенням від 11.07.2015 року № та оскаржив його в адміністративному порядку.

Рішенням ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області про результати розгляду скарги від 18.08.2015 року № 3088/10/16-31-10-04-11 рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 11.07.2015 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Рішенням ДФС України від 24.09.2015 року № 20170/6/99-99-10-01-07-25 рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 11.07.2015 та рішення ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області про результати розгляду первинної скарги від 18.08.2015 року № 3088/10/16-31-10-04-11 залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погодившись з прийнятим рішенням від 11.07.2015 року № , позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення винесене ДПІ у м. Полтаві без урахування всіх обставин, необхідних для прийняття рішень, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Положенням п. 22.4 ст. 22 вказаного Закону передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (п.п. 16.5.2 п. 16.2 ст. 16 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити "Дата надходження" і "Дата виконання", а банк стягувача "Дата надходження в банк стягувача" (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп "Вечірня".

Якщо дата складання розрахункового документа (реєстру) збігається з датою його виконання (списання банком коштів за цим документом), то реквізит "Дата надходження" може не заповнюватися.

Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту "Дата надходження", який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення. Ініціювання переказу вважається завершеним з часу прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями статті 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено, що банк, котрий обслуговує платника, та банк, котрий обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

З системного аналізу викладених норм вбачається, що виконання платником свого обов'язку по перерахуванню в бюджет суми єдиного внеску пов'язане з моментом подання в банк платіжних доручень на перерахування відповідних сум єдиного внеску, а у разі несвоєчасного надходження до державного бюджету грошових коштів не з вини платника, останній звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем подано до ДПІ у м. Полтаві звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2015 року, згідно якого сума єдиного внеску, що підлягає сплаті 1238045,11 грн. /а.с. 94-98/.

Як вбачається з облікової картки платника податків ПАТ "Полтавський автоагрегатний завод" станом на 20.03.2015 року у позивача рахувалась переплата в розмірі 837378,55 грн.

В ході розгляду справи встановлено, що на сплату єдиного внеску ДПІ у м. Полтаві Публічним акціонерним товариством "Полтавський автоагрегатний завод" подано до Полтавського РУ ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" платіжні доручення від 20.03.2015р. № 32772 на суму 217225,69 грн., № 32773 на суму 27830,70 грн., № 32774 на суму 2659,80 грн., № 32775 на суму 615,05 грн., № 32780 на суму 184402,48 грн., № 32781 на суму 23540,68 грн., № 32782 на суму 522,77 грн., № 32783 на суму 1727,03 грн.., про що свідчать штампи на платіжних дорученнях. Датою сплати вказано дату 20.03.2015 р.

Проте, вказані платіжні доручення банківська установа прийняла до виконання з запізненням, не у встановлений законодавством строк, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями з відмітками банку (а.с. 18-24).

З огляду на викладене, в даному випадку вини платника в порушенні строків перерахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування немає, оскільки кошти не зараховані до державного бюджету (податкового органу) з вини виключно банківської установи, в якій обслуговувався платник.

Крім того, позивач підтверджує факт виконання обов'язку сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за лютий 2015 року платіжними дорученнями, що були подані позивачем до Полтавського відділення ПАТ "Укрсоцбанк" (а.с. 110-114).

Відповідно до п.1 ч.12 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" органи доходів і зборів застосовують до банків такі фінансові санкції за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки органів доходів і зборів сум єдиного внеску, фінансових санкцій, зазначених у частині одинадцятій цієї статті, нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка зазначених сум, розрахована за кожний день прострочення їх перерахування (зарахування), та накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не зарахованих (неперерахованих) сум органи доходів і зборів застосовують до банків фінансові санкції.

З огляду на вищезазначену норму законодавства, передбачена відповідальність банківської установи за несвоєчасне перерахування або несвоєчасне зарахування на рахунки органів доходів і зборів сум єдиного внеску.

При цьому, необхідно зауважити на те, що фінансові санкції до суб'єктів господарювання за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, визначені п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", не передбачають застосування органом державної фіскальної служби таких санкцій за несвоєчасне перерахування (неперерахування) єдиного внеску з вини банку.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням, відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, не доведено правомірність його рішення, що оскаржується, а тому воно підлягає скасуванню.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують з підстав, наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції підтверджує, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній постанові, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 року відстрочено Державній податковій інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області сплату судового збору в розмірі 1354,91 грн. за подання апеляційної скарги до ухвалення Харківським апеляційним адміністративним судом рішення у даній справі.

У зв'язку з тим, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області задоволенню не підлягає, судовий збір в розмірі 1354,91 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2015р. по справі № 816/4441/15 залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (місцезнаходження юридичної особи: вул. Фрунзе, 155, м. Полтава, Полтавська область, 36008; ) несплачений судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1354, 91 грн. (одна тисяча триста п'ятдесят чотири грн. дев'яносто одна коп.), який має бути направлено за реквізитами: отримувач -УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк: ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок-1011, код класифікації доходів бюджету -22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Пянова Я.В.
Судді Зеленський В.В. Чалий І.С.
Повний текст ухвали виготовлений 22.02.2016 р.