Справа № 2а/0570/10651/2011
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

17 лютого 2016 р. Справа №2а/0570/10651/2011

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов'янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Волгіної Н.П.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Димитровського багатогалузевого обєднання комунального господарства

до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області

про визнання протиправними дій відповідача, визнання недійсними рішень та вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

24.06.2011 позивач, Димитровське багатогалузеве обєднання комунального господарства, звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про:

1. визнання протиправними дій відповідача по прийняттю:

- рішення № 52 від 28.02.2010 "Про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків" на суму фінансової санкції 31 385,98 грн;

- рішення № 55 від 28.02.2011 "Про застосування фінансових санкцій за недостовірне подання розрахунку сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняу строки, визначені законодаством" на суму фінансової санкції 170, 00 грн;

- рішення № 51 від 28.02.2011 " Про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків" на суму фінансової санкції 922,11 грн;

- рішення № 50 від 28.02.2011 " Про застосування фінансових санкцій за приховування (зниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески" на суму фінансової санкції 3 763,22 грн;

- рішення № 49 від 28.02.2010 "Про застосування фінансових санкцій за неведення в установленому порядку обліку сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, відсутність первинних документів про обчислення та сплату страхових внесків" на суму фінансової санкції 340,00 грн;

- вимоги про сплату боргу № Ю-1312 від 06.04.2011 на суму боргу з урахуванням недоїмки в розмірі 37 306,12 грн.

2. визнання недійсними:

- рішення № 52 від 28.02.2010 "Про застосування фінансових санкцій за несплату, неповну або несвоєчасну сплату авансових платежів із страхових внесків" на суму фінансової санкції 31 385,98 грн;

- рішення № 55 від 28.02.2011 "Про застосування фінансових санкцій за недостовірне подання розрахунку сум страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхуванняу строки, визначені законодаством" на суму фінансової санкції 170, 00 грн;

- рішення № 51 від 28.02.2011 " Про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та несплачених страхових внесків" на суму фінансової санкції 922,11 грн;

- рішення № 50 від 28.02.2011 " Про застосування фінансових санкцій за приховування (зниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески" на суму фінансової санкції 3 763,22 грн;

- рішення № 49 від 28.02.2010 " Про застосування фінансових санкцій за неведення в установленому порядку обліку сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, відсутність первинних документів про обчислення та сплату страхових внесків" на суму фінансової санкції 340,00 грн;

- вимоги про сплату боргу № Ю-1312 від 06.04.2011 на суму боргу з урахуванням недоїмки в розмірі 37 306,12 грн (а.с. 2-5 том 1).

В ході розгляду справи судом встановлено, що спірні рішення №№ 49 та 52 прийняті, як і інші спірні рішення, 28.02.2011 (а.с. 19, 20 том 1). Зазначення відповідачем у тексті даних рішень дати 28.02.2010 є опискою, що підтверджується посиланням у текстах рішень на акт перевірки від 18.02.2011 № 3 (а.с. 43-54 том 1) та визначенням періоду перевірки з 01.05.2008 до 01.02.2011. Крім того, відповідачем були надані в судове засідання виправлені примірники рішень №№ 49, 52, в яких рік прийняття виправлено з 2010 року на 2011 рік (а.с. 37, 39 том 2).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2011, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.11.2011, позов задоволено частково, прийнято рішення, яким визнано недійсними рішення відповідача про застосування фінансових санкцій №№ 49, 51, 52, 53, 55 від 28.02.2011 та вимоги відповідача про сплату боргу № Ю-1312 від 06.04.2011 (а.с. 88-91 том 2).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.11.2015 частково задоволено касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 15.09.2011 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.11.2011 скасовано, а справу № 2а/0570/10651/2011 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 163-167 том 2).

25.12.2015 справа надійшла до Донецького окружного адміністративного суду (а.с. 169 том 2).

Ухвалою суду від 28.12.2015 справу прийнято до провадження судді Волгіної Н.П., справу призначено до судового розгляду 26.01.2015 (а.с. 170 том 2).

Представником позивача відповідний виклик до суду (ухвалу суду від 28 грудня 2015 року) отримано поштою 09.01.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправляння (а.с. 177 том 2); до суду представник не зявився, про дату, час та місце розгляду справи Димитровське багатогалузеве обєднання комунального господарства повідомлялось судом належним чином. Причини неявки представника суду не повідомлені.

Представник відповідача до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи управління повідомлялось судом належним чином.

В матеріалах справи містяться заяви представника пенсійного органу, що надходили до суду 25.07.2011 (а.с. 4 том 2), 01.08.2011 (а.с. 18 том 2), 25 січня 2016 року (а.с. 173 том 2) про розгляд адміністративного позову без його участі.

Ухвалою суду від 26.02.2016 розгляду справи відкладено до 17.02.2016 (а.с. 179-180) на підставі п. 2 ч. 1 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), відповідно до якої розгляд справи відкладається в разі неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Представником позивача відповідний виклик до суду (ухвалу суду від 26.02.2016) отримано поштою 10.02.2016, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправляння (а.с. 181 том 2); до суду представник не зявився, про дату, час та місце розгляду справи Димитровське багатогалузеве обєднання комунального господарства повідомлялось судом належним чином. Причини неявки представника суду не повідомлені.

Представник відповідача до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи управління повідомлялось судом належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи, передбачених ст. 128 КАС України не має, представники позивача та відповідач до суду не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 128 КАС України у разі повторного неприбуття позивача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач повторно не прибув у попереднє судове засідання чи у судове засідання без поважних причин, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

26.01.2016 представник позивач до суду не зявився, 17.02.2016 не зявився до суду повторно. Про дату, час та місце розгляду справи підприємство повідомлялось судом належним чином, причини неявки представника суду не повідомлені.

Враховуючи наведене, в суду є підстави для залишення позовної заяви Димитровського багатогалузевого обєднання комунального господарства без розгляду.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Спірні рішення позивачем отримано 28.02.2011 відповідно до дати отримання рішень, зазначеної у примірниках спірних рішень (а.с. 37, 39, 40, 42 том 2), а спірна вимога 13.04.2011 відповідно до вхідного штампу підприємства (а.с. 21 том 1). Вказане в частині дати отримання позивачем спірних рішень узгоджується з викладеним відповідачем у запереченнях проти позову (а.с. 5-10 том 2). Втім, стосовно дати отримання позивачем спірної вимоги відповідач зазначає як таку 12.04.2011, однак доказів в обґрунтування таких тверджень відповідачем суду не надано.

До адміністративного позову позивачем додано клопотання про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, у якому позивач зазначає, що спірні рішення бухгалтером підприємства ОСОБА_1 отриманы, за її поясненнями, 13.04.2011 разом із вимогою. Втім, за проханням працівника пенсійного органу, ОСОБА_1 у якості доказу отримання нею документів на примірниках рішень поставлено лише власний підпис, однак, дату отримання вона на примірниках рішень не зазначала. Такі дії ОСОБА_1, за посиланнями відповідача, вчинено з підстав її необізнаності у тому, що спірні рішення підлягали оскарженню. З тих же підстав підприємством попущено строк звернення до суду із позовом про оскарження спірних рішень.

Суд зазначає, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження зазначеного, при цьому, на примірниках спірних рішень, що наявні в матеріалах справи (а.с. 37, 39, 40, 42 том 2), датою їх отримання значиться 28.02.2011.

За таких обставин, суд вважає датою отримання спірних рішень позивачем 28.02.2011, а спірної вимоги 13.04.2011.

Отже, граничним строком звернення позивача до суду із позовом про оскарження спірних рішень відповідача та дій останнього по їх прийняттю було 29.03.2011, а з позовом про оскарження спірної вимоги відповідача та дій пенсійного органу з її винесення 14.05.2011.

Із першим позовом, аналогічним даному, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду 16.05.2011 (а.с. 6 том 1).

Ухвалою суду від 16.06.2011 у справі № 2а/0570/7747/2011 вказаний позов залишено без розгляду у звязку із пропуском позивачем строку звернення до суду (а.с. 15 том 1).

Як вже зазначалось судом, повторно до суду із позовом з підстав незгоди зі спірними рішеннями та вимогою, а також з діями контролюючого органу з їх прийняття, позивач звернувся 24.06.2011.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів, встановлюється місячний строк.

Тобто, позивач мав звернутися до суду із позовом про оскарження спірних рішень у місячний строк з дня їх отримання, а з позовом про скарження спірної вимоги у місячний строк з дня отримання вимоги.

Посилання позивача щодо необізнаності з обставинами щодо того, що спірні рішення можуть бути оскаржені та не оскарження їх з таких підстав суд відхиляє, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 57 Конституції України кожному гарантується право знати свої права і обов'язки.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Тобто, незнання бухгалтером підприємства позивача про можливість оскаржити спірні рішення не може бути визнано судом як поважна причини пропуску строку звернення до суду із відповідним позовом.

До цього ж, у відповідності до п. 8.3 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 «Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» (у редакції, що діяла з 01.01.2011, тобто на момент виникнення спірних правовідносин) вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У вказаній постанові не визначено порядок вручення рішень про застосування до юридичної особи санкцій та визначено лише порядок їх прийняття.

Втім, відповідно до ч. 7 ст. 9 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

На підставі наведеного, суд вважає, що порядок вручення юридичній особі рішення про застосування до неї санкцій аналогічний порядку вручення підприємству вимоги.

Отже, спірні рішення відповідача, вручені бухгалтеру підприємства, є врученими підприємству належним чином, оскільки вручені його посадовій особі.

Про існування інших підстав пропуску строку звернення до суду із даним позовом позивач суд не повідомив та, відповідно, доказі на підтвердження існування таких причин не надав.

Згідно ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Відповідно до п. 9 ст. 155 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду зокрема, якщо позовну заяву подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи той факт, що граничним строком звернення позивача до суду із позовом про оскарження спірних рішень відповідача та дій останнього по їх прийняттю було 29.03.2011, а з позовом про оскарження спірної вимоги відповідача та дій пенсійного органу з її винесення 14.05.2011, беру до уваги, що звернувся до суду із позовом про оскарження спірних рішень та вимоги позивач вперше 16.05.2011, а вдруге 24.06.2011 (обидва рази з пропуском строку, встановленого КАС України), зауважуючи на відсутності поважних причин пропуску звернення до суду із такими позовами, приймаючи до уваги, що позивач двічі не зявився до судового засідання, суд вважає за необхідне залишити даний адміністративний позов без розгляду.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 128, 155, 160, 165, 185, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволення клопотання Димитровського багатогалузевого обєднання комунального господарства про поновлення строків звернення до суду із позовом відмовити.

Залишити без розгляду позов Димитровського багатогалузевого обєднання комунального господарства до Управління Пенсійного фонду України в м. Димитрові Донецької області про визнання протиправними дій відповідача, визнання недійсними рішень та вимоги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького окружного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадження або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС України, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КАС України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Волгіна Н.П.