Справа № 815/7767/13-а
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/7767/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.

за участю секретаря судового засідання - Тутової Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Карт Сервіс» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області подала апеляційну скаргу на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року, в якій просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Карт Сервіс».

Постановою від 03 грудня 2013 року, ухваленою у відкритому судовому засіданні, Одеський окружний адміністративний суд в повному обсязі задовольнив адміністративний позов ТОВ «Карт Сервіс» до Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 25 лютого 2013 року № про збільшення суми грошового зобов'язання з податку на додану вартість на 91 797,72 грн. (в тому числі: за основним платежем - 73438,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 18359,54 грн.).

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що при розгляді справи суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального і процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскільки факт формування податкового кредиту на підставі податкових накладних, виписаних контрагентами позивача товариством з обмеженою відповідальністю «Астеліт» та приватною фірмою «Факс-Сервіс», які не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, зафіксований актом перевірки та не спростований позивачем належними доказами.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карт Сервіс» письмових заперечень на апеляційну скаргу не надало.

Ухвалюючи постанову про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що на підставі п.200.1 ст.200 розділу V ПК України, в порядку ст.76 розділу ІІ ПК України, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси проведена камеральна перевірка декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року з урахуванням податкової декларації за листопад 2012 року, січень 2012 року, лютий 2012 року та податкової декларації за червень 2012 року ТОВ «Карт Сервіс», за результатами якої складений акт перевірки від 14.01.2013р. №47/15-2, в якому встановлено завищення позивачем суми податкового кредиту, заявленої у податкових деклараціях за вересень, квітень та липень 2012 року, у зв'язку із чим збільшується сума, яка за результатами звітного (податкового) періоду підлягає сплаті платником податку до бюджету на 73438,18 гривень.

Суд першої інстанції встановив, що на підставі зазначеного акту перевірки 25.02.2013р. ДПІ у Малиновському районі м. Одеси прийняла податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшена сума грошового зобов'язання по податку на додану вартість в розмірі 73438,18 грн. та застосовані штрафні санкції в сумі 18359,54 грн.

Перевіряючи правомірність оскарженого податкового повідомлення-рішення, суд першої інстанції встановив, що 22.06.2011р. між ТОВ «Карт Сервіс» (Покупець) та ПФ «Факс-Сервіс» (Продавець), укладений договір №0622-1, за яким позивач придбав у контрагента товар - ваучери встановлених номіналів, стартові пакети. Продаж товару оформлена видатковими й податковими накладними, а сплачений в складі ціни податок на додану вартість в розмірі 22889,16 грн. позивач відніс до податкового кредиту.

Суд першої інстанції встановив, що підставою для висновку про завищення ТОВ «Карт Сервіс» суми податкового кредиту у лютому 2012 року за вказаними господарськими операціями є встановлений камеральною перевіркою факт відсутності в Єдиному реєстрі податкових накладних виписаних ПФ «Факс-Сервіс» податкових накладних №49 від 07.02.2012р. та №87 від 15.02.2012р.

При цьому суд першої інстанції визнав необґрунтованими такі висновки акту перевірки, оскільки при судовому розгляді справи встановлено, що вказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних 23.02.2012р., що підтверджено матеріалами справи - наданим позивачем витягом з Реєстру.

Також, суд першої інстанції встановив, що 01.04.2011р. між ТОВ «Карт Сервіс» (Покупець) та ТОВ «Астеліт» (Продавець), укладений договір, на виконання якого ТОВ «Астеліт» продало позивачу товар (початкові пакети, скретч-карти, електронні ваучери, що надають можливість отримувати телекомунікаційні послуги, модеми, телефонні апарати, інші пристрої, обладнання тощо). Актом перевірки зафіксовано, що податкові накладні, виписані в січні та червні 2012 року ТОВ «Астеліт», не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не надає права ТОВ «Карт Сервіс» на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. При цьому, в акті перевірки не зазначено, які саме суми та за якими податковими накладними, виписаними ТОВ «Астеліт», позивач безпідставно сформував податковий кредит, тоді як під час розгляду справи представник податкового органу пояснив, що підприємство безпідставно сформувало податковий кредит по податкових накладних №7030826 від 23.01.2012р. та №7043786 від 04.06.2012р., за якими неправомірно віднесло до складу податкового кредиту суму ПДВ в розмірі 50548,99 грн.

Суд першої інстанції відхилив ці доводи відповідача, оскільки встановив, що суму ПДВ за податковою накладною від 04.06.2012р. №7043786 товариство з обмеженою відповідальністю «Карт Сервіс» не включало до податкового кредиту за червень 2012 року, а тому відсутність вказаної накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за червень 2012 року не впливає на податковий кредит позивача.

Задовольняючи позов ТОВ «Карт Сервіс» суд першої інстанції, з посиланням на положення п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст.201 ПК України, дійшов висновку, що наявні у позивача податкові накладні №87 від 16.02.2012р. та №49 від 08.02.2012р., виписані ПФ «Факс-Сервіс», за формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства та зареєстровані у встановленому порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому позивач правомірно відніс зазначені в цих податкових накладних суми ПДВ до складу податкового кредиту. Також, суд першої інстанції критично поставився до посилань відповідача на невідповідність вимогам законодавства податкових накладних, виписаних ТОВ «Астеліт», зазначивши, що в акті перевірки від 14.01.2013р. №47/15-2 відсутні посилання на дату, номер та суми податкових накладних, не зареєстрованих ТОВ «Астеліт» в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв'язку із чим прийняте на підставі такого акту податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Апеляційний суд встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив та оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив правову природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення від 25 лютого 2013 року №, прийняте на підставі акту №47/15-2 від 14.01.2013р. камеральної перевірки даних декларації з податку на додану вартість за листопад 2012 року з урахуванням податкової декларації за листопад 2012 року, січень 2012 року, лютий 2012 року та податкової декларації за червень 2012 року, в якому ДПІ у Малиновському районі м. Одеси зафіксувала порушення ТОВ «Карт Сервіс» вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України та п.14 Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом ДПА України від 25.11.2011р. №1492, що призвело до завищення суми податкового кредиту на 73438,18 грн.

Зокрема, підставою для висновку про завищення ТОВ «Карт Сервіс» суми податкового кредиту зазначена відсутність факту реєстрації платником податків - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: у січні та червні 2012 року не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні, виписані ТОВ «Астеліт» (в акті перевірки не зазначено ані реквізитів незареєстрованих накладних по вказаному постачальнику, ані сум ПДВ, які увійшли до складу податкового кредиту позивача); у лютому 2012 року не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні №87 від 16.02.2012р. та №49 від 08.02.2012р., виписані ПФ «Факс-Сервіс».

При цьому, апелянт не заперечує реальності договорів, укладених ТОВ «Карт Сервіс» з ТОВ «Астеліт» (№AS11UPA530 від 01.04.2011р.), ПФ «Факс-Сервіс» (№0622-1 від 22.06.2011р.), а також підтвердження позивачем сплати податку на додану вартість за вказаними господарськими операціями.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних. У разі відмови продавця товарів/послуг надати податкову накладну або в разі порушення ним порядку її заповнення та/або порядку реєстрації в Єдиному реєстрі покупець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого постачальника, яка є підставою для включення сум податку до складу податкового кредиту.

Таким чином, підставою для включення платником податків покупцем сум ПДВ до складу податкового кредиту є лише податкові накладні, які зареєстровані продавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Дослідивши наявний в матеріалах справи витяг з Єдиного реєстру податкових накладних апеляційний суд встановив, що виписані ПФ «Факс-Сервіс» податкові накладні №87 від 16.02.2012р. на суму 12549,33 грн. та №49 від 08.02.2012р. на суму 10339,83 грн. зареєстровано в Реєстрі 23.02.2012р., тобто в межах строків, встановлених п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (протягом п'ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання).

Помилкове зазначення в Реєстрі дат податкових накладних №87 та №49 позивач пояснив технічною помилкою при складанні Реєстру. Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що вказана помилка не впливає на право позивача враховувати дані цих накладних при формуванні податкового кредиту, оскільки фактично податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН. Доводів протилежного апелянт не надав.

Щодо податкових накладних по контрагенту ТОВ «Астеліт», то зазначаючи в акті перевірки про відсутність у позивача права на формування на їх підставі податкового кредиту, у зв'язку з тим, що вони не зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних, ДПІ у Малиновському районі м. Одеси не зазначила реквізитів таких податкових накладних.

В запереченнях проти позову та апеляційній скарзі відповідач вказує, що ТОВ «Карт Сервіс» неправомірно віднесено до складу податкового кредиту суму ПДВ в загальному розмірі 50548,99 грн. згідно незареєстрованих податкових накладних №7030826 від 23.01.2012р. на суму 39215,69 грн. та №7043786 від 04.06.2012р. на суму 11333,33 грн.

Апеляційний суд відхиляє такі посилання апелянта, оскільки факти виявлених порушень податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, мають викладатися в акті перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів, в той час як в акті камеральної перевірки №47/15-2 від 14.01.2013р. не зазначено, які саме податкові накладні по контрагенту ТОВ «Астеліт» не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних і на підставі такого акту ДПІ у Малиновському районі м. Одеси прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Наявними в матеріалах справи копіями господарських договорів, видаткових накладних, податкових накладних, банківських виписок про рух коштів, за рахунок яких ТОВ «Карт Сервіс» формувався податковий кредит у податкових деклараціях за січень, лютий та червень 2012 року тощо, підтверджено придбання товарів від постачальників ТОВ «Астеліт», ПФ «Факс-Сервіс» та подальше використання їх у власній господарській діяльності.

Апеляційний суд зазначає, що при виявленні розбіжностей даних податкових накладних та Єдиного реєстру податкових накладних ДПІ у Малиновському районі м. Одеси не позбавлена була права, на підставі п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, провести документальну позапланову виїзну перевірку як ТОВ «Карт Сервіс», так і його постачальників.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ТОВ «Карт Сервіс».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування оскарженого судового рішення відсутні.

Апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 200 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 11, 69-71, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. ст. 200, 206, 211, 212, ч.5 ст.254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення складений 22 лютого 2016 року.

Головуючий: суддя С.Д.Домусчі

суддя М.П.Коваль

суддя О.О.Кравець