Справа № 148/2856/15-а
Суддя: Саламаха О. В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/2856/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря: Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Зарічненської сільської ради ОСОБА_2, Зарічненської сільської ради про оскарження бездіяльності посадової особи сільської ради та зобов'язання вчинити дію, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 15.12.2015 звернулася ОСОБА_1 з позовом до голови Зарічненської сільської ради ОСОБА_2, Зарічненської сільської ради про оскарження бездіяльності посадової особи сільської ради та зобов'язання вчинити дію.

Адміністративний позов обґрунтовується тим, що позивач є спадкоємцем - ОСОБА_3, і отримала свідоцтво право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться, за адресою: вул. Леніна, 191, с. Зарічне, Тульчинський район Вінницька область.

Оскільки, вказаний будинок збудований на земельній ділянці площею 0,30 га, яка за рішенням зборів колгоспників (зборів уповноважених) колгоспу ім. Калініна № 1 від 22.02.1977 і рішенням Зарічненської сільської ради № 17 від 13.04.1977, надавалася ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, позивач звернулася до Зарічненської сільської ради Тульчинського району з метою приватизації цієї земельної ділянки.

На усні звернення позивача у сільській раді пояснили, що вона не може приватизувати для будівництва і обслуговування житлового будинку земельну ділянку більшу ніж 0,25 га, а тому ОСОБА_1 просила передати їй у власність 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і 0,05 га для ведення особистого селянського господарства.

Не зважаючи на неодноразові звернення щодо приватизації земельної ділянки, позивачеві надано негативну відповідь. Листом від 21.07.2015, який підписано головою Зарічненської сільської ради, їй повідомлено, що її заяву залишено без розгляду до отримання рішення суду.

За таких обставин позивач вважає, незаконною бездіяльність щодо розгляду її заяви, а також на її думку, вона має право на приватизацію земельної ділянки біля будинку у розмірі 0,30 га.

У звязку з цим, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом і просить визнати незаконною бездіяльність Зарічненської сільської ради ОСОБА_2 і Зарічненської сільської ради щодо відмови у розгляді її заяви про приватизацію та виготовлення технічної документації із землеустрою, а також зобовязати Зарічненську сільську раду повторно розглянути її заяву про приватизацію та надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на місцевості у с. Зарічне по вул. Леніна, 191, щодо земельної ділянки площею 0,30 га, з яких: 0,25га для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських споруд і 0,05 га - для ведення особистого селянського господарства.

Позивач і її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник сільської ради і голова сільської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, а також через канцелярію суду 10.02.2016 подали письмові заперечення на позовну заяву ОСОБА_1 у яких зазначено, що сільська рада вважає, вимоги безпідставними, оскільки при прийнятті рішень за заявами позивача, керувалася чинним законодавством України і на усі її заяви надано обґрунтовані відповіді.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового провадження, суд встановив, що ОСОБА_1 03.03.2015 звернулася до Зарічненської сільської ради Тульчинського району з заявою про передачу їй у приватну власність земельної ділянки, що розташована, за адресою: вул. Леніна, 191 (201а, 203), с. Зарічне, Тульчинський район Вінницька область, яка надавалася її чоловікові ОСОБА_3, для будівництва індивідуального житлового будинку (а.с. 29).

За наслідками розгляду вказаної заяви Зарічненською сільською радою прийнято рішення № 352 від 12.03.2015, згідно якого ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації з землеустрою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), за адресою: вул. Леніна, 191, с. Зарічне, Тульчинський район Вінницька область, щодо земельної ділянки орієнтованою площею 0,24 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд (а.с. 30).

Не погоджуючись з таким рішенням сільської ради позивач подала заяву-звернення від 03.07.2015, у якій зазначила, що надання їй земельної ділянки площею 0,24 га суперечить рішенням сільської ради і зборів колгоспників (зборів уповновноважених) колгоспу ім. Калініна, якими її чоловіку ОСОБА_3 для будівництва індивідуального житлового будинку, виділялася земельна ділянка площею 0,30 га. Разом з тим, позивач зазначила, що у випадку неможливості надати їй земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею більшою ніж 0,25 га, просить залишок належної земельної ділянки площею 0,05 га передати їй для ведення особистого селянського господарства (а.с. 31).

Відповідач, тобто, Зарічненська сільська рада листом № 145 від 21.07.2015, повідомила позивачу, що громадяни, відповідно до ст. 121 ЗК України, мають право на безоплатне отримання у приватну власність земель комунальної або державної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у селі не більше 0,25 га. У рішенні сільської ради, яке отримала ОСОБА_1, вказано орієнтований розмір земельної ділянки (0,24 га), для встановлення її точного розміру необхідно звернутися у проектну організацію та замовити технічну документацію, провести встановлення межових знаків, погодити межі з суміжними землекористувачами та надати зазначені дані на розгляд сесії сільської ради. Також, позивачеві повідомлено, що якщо вона бажає отримати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства , вона повинна звернутися з відповідною заявою до сесії сільської ради з зазначенням розміру земельної ділянки і місця її розташування (а.с. 32).

Також, у подальшому позивач 26.08.2015 звернулася до Зарічненської сільської ради, з заявою у якій вказала, що просить їй доділити 0,5 га землі, оскільки у документах значиться 0,30 га, а фактично у натурі 0,24 га (а.с. 33).

За наслідками розгляду вказаної заяви Зарічненською сільською радою прийнято рішення № 378 від 27.08.2015, заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду до винесення рішення суду (а.с. 4, 34).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов'язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов'язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз'ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Позивач звернулася до суду і заявила вимогу про визнання незаконною бездіяльність Зарічненської сільської ради і голови Зарічненської сільської щодо відмови у розгляді її заяви про надання дозволу на приватизацію та виготовлення технічної документації та зобовязання повторно розглянути заяву про приватизацію та надання на виготовлення технічної документації.

Вивчивши матеріали справи, аналізуючи дані надані сторонами, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити, оскільки оскаржуючи бездіяльність сільської ради і її посадових осіб щодо відмови у розгляді заяви і просячи зобовязати повторно розглянути її заяву, позивач заявляє взаємовиключні вимоги. Крім того, в ході розгляду справи судом з матеріалів справи встановлено, що на кожну заяву позивача сільська рада надала відповіді та прийняла рішення, зокрема за заявою ОСОБА_1 від 03.03.2015, Зарічненська сільська рада прийняла рішення № 352 від 12.03.2015, на заяву-верненням від 03.07.2015, надано відповідь від 21.07.2015 за № 145, за заявою від 26.08.2015, прийнято рішення № 378 від 27.08.2015. Зазначені обставини підтверджуються свіченнями позивача і її представника наданими у судовому засіданні, а також позовною заявою ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, на думку суду, відсутні підстави для визнання незаконною бездіяльність відповідачів, оскільки під час розгляду справи не знайшов свого підтвердження факт бездіяльності, а на заяви і звернення позивача надано відповіді і прийнято рішення.

На підставі викладеного і керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян», ст. 2, 6 - 11, 14, 71, 72, 158 163 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до голови Зарічненської сільської ради ОСОБА_2, Зарічненської сільської ради про оскарження бездіяльності посадової особи сільської ради та зобов'язання вчинити дію відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: