Справа № 1805/13077/12 (2-а/591/40/13)
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м. Київ К/800/33744/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у касаційному порядку попередній розгляд адміністративної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Славяни" до Сумської міської ради про визнання недійсним рішення за касаційною скаргою Сумської міської ради на постанову Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У грудні 2012 року ТОВ "Славяни" у Зарічному районному суді м. Суми пред'явило позов до Сумської міської ради про визнання недійсним рішення.

Просило визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради від 28 листопада 2012 року № 1898-МР "Про визначення місць, де забороняється роздрібна торгівля алкогольними напоями на території м. Суми", зі змінами і доповненнями до даного рішення від 26 грудня 2012 року № 2050-МР.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року, позов ТОВ "Славяни" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Сумської міської ради від 28 листопада 2012 року № 1898-МР "Про визначення місць, де забороняється роздрібна торгівля алкогольними напоями на території м. Суми" зі змінами і доповненнями до даного рішення від 26 грудня 2012 року № 2050-МР.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Сумська міська рада подала касаційну скаргу, в якій вказала на те, що оскаржувані рішення у справі прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить їх скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28 листопада 2012 року Сумською міською радою прийнято рішення №1898-МР "Про визначення місць, де забороняється роздрібна торгівля алкогольними напоями на території

м. Суми", яким визначено ряд приміщень магазинів "Шара", що належать ТОВ "Славяни", в яких забороняється роздрібна торгівля алкогольними напоями.

Іншим рішенням Сумської міської ради від 26 грудня 2012 року № 2050-МР заборонена роздрібна торгівля алкогольними напоями на території міста Суми лише в приміщенні магазинів "Шара", що належать ТОВ "Славяни", які знаходяться по вул. Леваневського, 22 та вул. Іллінській,12 в м. Сумах.

Правомірність рішень є предметом спору у цій справі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, та залишаючи без зміни рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції, виходили із того, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв поза межами наданих йому повноважень.

Колегія суддів вважає, що такий висновок судів є правильним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суди у відповідності із вимогами частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України повинні були перевірити чи оскаржувані дії вчинені, а рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, безсторонньо, добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, тобто з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо, та в залежності від встановленого - вирішити спір.

Статтею 15 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва, обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон № 481/95-ВР) встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Як вбачається з матеріалів справи, для здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями позивач отримав ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 10 квітня 2012 року серії АД № 011289, серії АД № 011291, серії АД № 011281.

Відповідно до статті 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, а саме: особам, які не досягли 18 років; у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); з торгових автоматів; на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар); у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; з рук; у невизначених для цього місцях торгівлі.

Відповідно до частини дев'ятої статті 15-2 Закону № 481/95-ВР на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити споживання пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Таким чином, відповідно до зазначених норм орган місцевого самоврядування не може взагалі заборонити або обмежити продаж алкогольних напоїв, а лише на час проведення масових заходів. Серед повноважень міських рад відсутні повноваження щодо встановлення обмежень у здійсненні торгівлі.

Також, судами при вирішенні спору вірно застосовано пункт 4 статті 23 Господарського кодексу України, згідно з яким незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Отже, є правильним висновок судів, що оскаржуваними рішеннями Сумська міська рада фактично втручається у господарську діяльність суб'єктів господарювання, а саме обмежує права власників (суб'єктів господарювання) торговельних об'єктів у здійсненні ними незаборонених законом видів підприємницької діяльності, а саме продажу алкогольних напоїв в м. Суми. Прийнявши вказані рішення, відповідач порушив право осіб, які отримали відповідний дозвіл (ліцензію) на реалізацію алкогольних напоїв, здійснювати свою діяльність в межах вимог Закону № 481/95-ВР.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і обґрунтованими, підстав для їх скасування або зміни немає.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів та встановлених обставин справи.

Відповідно частини першої статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без зміни, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 220-1, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Сумської міської ради залишити без задоволення, а оскаржувані постанову Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2013 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2013 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Славяни" до Сумської міської ради про визнання недійсним рішення - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.