Справа № 428/7224/15-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2016-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олійник В.М.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року справа №428/7224/15-а

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Чебанова О.О., секретаря судового засідання Челахової О.О., за участю позивача особисто, розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2015 року у справі № 428/7224/15-а за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, третя особа: Міністерство соціальної політики України про визнання протиправним та незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.08.2015 року звернувся до суду з даним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, в якому просив суд визнати протиправним та незаконним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 29.07.2015 року; встановити факт її первинного звернення до пенсійного органу саме 02.03.2015 року, тобто до набуття чинності внесених змін 01.04.2015 року до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов'язати відповідача провести призначення їй пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», який діяв на момент настання права на пенсію та виплатити її.

Постановою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2015 року у справі № 428/7224/15-а відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, третя особа: Міністерство соціальної політики України про визнання протиправним та незаконним рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, Кодексу адміністративного судочинства України та зазначає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, що мають значення для розгляду справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. Апелянт зазначає, що впродовж березня 2015 року вона неодноразово зверталася до пенсійного органу за роз'ясненням різних питань, відтак вперше вона звернулась 02.03.2015 року. З повним переліком необхідних документів для призначення пенсії вона звернулась 02.04.2015 року, але документи не були прийняті з посиланням спеціаліста відповідача ОСОБА_3 на можливі зміни у пенсійному законодавстві, а також на те, що не закінчився тримісячний строк для написання самої заяви для оформлення пенсії. Остаточно позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії 27.05.2015 року. Апелянт зазначає, що судом не було взято до уваги, що вона вперше звернулася до відповідача саме 02.03.2015 року. Позивач вважає відмову у задоволенні позову незаконною, а своє право на отримання пенсії - порушеним.

Позивач у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а постанову суду першої інстанції скасувати. Не заперечувала того факту, що заяву про призначення пенсії встановленої форми подала тільки 27.05.2015 року. Скарг або позовів щодо неприйняття у неї документів для призначення пенсії не подавала.

Відповідачем на адресу суду надіслано письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін, а справу розглянути без участі представника відповідача.

3-ю особою - Міністерством соціальної політики України на адресу суду надіслано відзив на апеляційну скаргу.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. З огляду на приписи ч. 4 ст. 196 КАС України їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, наданих заперечень, відзиву, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено наступне.

ОСОБА_2 з 20.08.1984 року по 31.10.1984 року, з 01.02.1991 року по 01.03.1998 року, з 01.06.1998 року по 30.06.1998 року та з 01.11.1998 року по 29.06.1999 року працювала у ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» контролером ВТК (професія передбачена Списком № 2), зазначене підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та відомостями із трудової книжки позивача (а.с. 6-8, 9-10).

27.05.2015 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення пенсії за віком за Списком № 2 (а.с. 27).

Рішенням від 29 липня 2015 року за № 3606/2015 Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 за заявою від 27.05.2015 року. Таку відмову відповідач обґрунтував тим, що згідно змін, що діють з 01.04.2015 року, до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» внесені зміни, за змістом яких маючи 8 років стажу роботи на роботах із шкідливими умовами праці за Списком № 2 і загальний стаж 30 років, позивач набуде права виходу на пенсію на пільгових умовах у 56 років (60 років за вирахуванням 4 років) (а.с. 12).

Колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Головним доводом позовної заяви та апеляційної скарги ОСОБА_2 є те, що вона вперше звернулася до відповідача 02.03.2015 року щодо роз'яснення різних питань відносно порядку призначення пенсії та з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Колегія суддів вважає доводи такими, що не відповідають обставинам справи з огляду на наступне.

Статтею 44 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Пунктом 3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) визначено, що орган, що призначає пенсію, надає: роз'яснення підприємствам, установам, організаціям та особам з питань призначення та виплати пенсій; у разі необхідності - бланки документів; допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії; у разі необхідності - допомогу щодо визначення права на пенсію до звільнення особи з посади, яка дає право на її призначення.

Пунктом 1.6 Порядку № 22-1 визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви (пункт 1.7).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (пункт 1.7).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Додатком 2 Порядку № 22-1 затверджено форму заяви, з якою необхідно звертатися за призначенням (перерахунком) пенсії.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Частиною 5 статті 45 Закону № 1058 визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок про те, що заява про призначення пенсії подається особою особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, до Пенсійного органу у затвердженій Додатком 2 Порядку № 22-1 формі, та за результатами розгляду якої пенсійним органом приймається відповідне рішення.

Судом апеляційної інстанції вставлено, що позивач з дотриманням вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 звернулась 27.05.2015 року (а.с. 27).

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (із змінами та доповненнями) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року (п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення").

Як зазначалось вище, рішенням від 29 липня 2015 року за № 3606/2015 Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області відмовило ОСОБА_2 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2, оскільки відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (із змінами, що діють з 01.04.2015 року), маючи 8 років стажу роботи на роботах із шкідливими умовами праці за списком № 2 і загальний стаж 30 років, позивач набуде право виходу на пенсію на пільгових умовах у 56 років (60 років за вирахуванням 4 років) (а.с. 12).

Така відмова пенсійного органу відповідає вимогам ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в редакції, що діяла на момент звернення позивача з відповідною заявою про призначення пенсії.

Суд апеляційної інстанції вважає, що пенсійний орган правомірно відмовив у призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав відсутності у позивача 10 років на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України. Приймаючи спірне рішення, відповідач діяв у межах та у спосіб визначений діючим законодавством.

Позивачем, в свою чергу, не було надано суду доказів того, що вона 02.03.2015 року зверталась до пенсійного орану з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Колегія суддів критично ставиться до позовної вимоги про встановлення факту звернення позивача за призначенням пенсії саме 02.03.2015 року, оскільки сама позивач пояснила, що заяви в цей день вона не подавала, а пам'ятка майбутньому пенсіонеру не є документом, що передбачений Порядком № 22-1. До того ж така позовна вимога суперечить ч. 4 ст. 105 КАС України і встановлення фактів регламентується ст. 256 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що довід позивача щодо можливості надавати документи для призначення пенсії протягом трьох місяців дійсно передбачений законодавцем, але за умови подання в установленому порядку заяви про призначення пенсії, про що зазначалося вище. І пояснення свідка ОСОБА_3 у даному випадку не є доказом подання заяви до 01.04.2015 року в розумінні ст.ст. 69, 70 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів позивач не довів обставин, що стосуються заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 165, 167, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 08 грудня 2015 року у справі № 428/7224/15-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції - Вищого адміністративного суду України, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Повний текст виготовлено 25 лютого 2016 року.

Колегія суддів: Г.М. Міронова

І.В. Геращенко

О.О. Чебанов