Справа № 279/11510/15-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Остапенко Н.М.
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"23" лютого 2016 р. Справа № 279/11510/15-а

Житомирський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Капустинського М.М.

суддів: Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі Гунько Л.В. ,

за участю апелянта,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "01" грудня 2015 р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради щодо ненарахування та невиплати компенсації за втрату здоров"я йому як учаснику ліквідації наслідків на ЧАЕС та зобов'язання відповідача нарахувати та виплатити одноразову допомогу, передбачену ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 01.12.2015р. відмовлено в позові ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, скасувати рішення постанову суду та ухвалити нову про задоволення позову. На думку скаржника, судом порушені основні засади ст.ст.21,22,43,55,129 Конституції України.

Вислухпавши пояснення апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийняті оскарженого рішення, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС та особою, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії (копія посвідчення а.с.6).

19.05.2015р. позивачу встановлено 2-гу групу інвалідності, захворювання якого пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ( експертний висновок а.с.11, довідка до акта огляду МСЕК а.с.12).

З довідки виконкому Коростенської міської ради від 07.09.2015р. №233/19.4 вбачається, що одноразова компенсація як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як інваліду 2-ої групи, захворювання якого пов'язанез роботами по ліквідації цих наслідків відповідно до ст.48 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» призначена в серпні 2015р. в розмірі 284,40 грн. та проведена в серпні 2015 року (а.с.10).

В вересні 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату вказаної одноразової грошової компенсації у розмірі 45 мінімальних заробітних плат відповідно до ст.48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на яку отримав відмову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач, відмовляючи у задоволенні заяви позивача, діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України, оскільки у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами, підлягають застосуванню положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», а не Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду також погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначається Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Нормами ст.48 Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, виплачується в таких розмірах: інвалідам I групи - 60 мінімальних заробітних плат; інвалідам II групи - 45 мінімальних заробітних плат; інвалідам III групи - 30 мінімальних заробітних плат.

У разі встановлення інвалідності вищої групи інвалідам виплачується різниця у компенсаціях.

Виплата здійснюється з мінімальної заробітної плати, яка склалася на момент встановлення інвалідності чи втрати годувальника.

Відповідно до п.9 Прикінцевих положень Закону України Про державний бюджет на 2015 рік установлено, що у 2015 році норми і положення ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів, фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Таким чином, в даних спірних правовідносинах має місце дія норм закону, які по різному визначають суму спірної виплати.

Постановою КМУ від 14 травня 2015 р. №28 "Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" постановлено установити такі розміри виплат, передбачених статтями 36 і 48 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи":

1) одноразової компенсації учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, дітям-інвалідам, сім'ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та смерть яких пов'язана з Чорнобильською катастрофою, батькам померлого:

інвалідам I групи - 379,3 гривні;

інвалідам II групи - 284,4 гривні;

інвалідам III групи - 189,6 гривні.

За наявності колізій між нормами законів, що мають однакову юридичну силу, застосуванню підлягає той із них, який прийнято пізніше. Крім того, рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, яким дано тлумачення, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України під час вирішення справ про соціальний захист підлягають застосуванню тоді, коли вони видані у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

Виходячи з того, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прийнятий пізніше ніж Закон «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що саме положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що позивачу вірно була виплачена компенсація згідно постанови Кабінету Міністрів України Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та визнання такими, що втратили чинність деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 14.05.2015 року №285.

Доводи, викладені в скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції та встановлених обставин справи, відповідно, не можуть бути підставою для її скасування.

Відповідно до ч.1 ст.200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції не допустив порушень норм матеріального права при ухваленні судового рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Постанову суду 01.12.2015р. слід залишити без змін як таку, що прийнята відповідно до вимог чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від "01" грудня 2015 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання її в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.М. Капустинський

судді: Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

Повний текст cудового рішення виготовлено "23" лютого 2016 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам: Управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області вул.Кірова, 8,м.Коростень,Житомирська область,11500

- ,