Справа № 360/2639/15-а
Суддя: Вівдиченко Т.Р.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 360/2639/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Міланіч А.М. Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Вівдиченко Т.Р.

Суддів: Бєлової Л.В.

Міщука М.С.

За участю секретаря: Стеценко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області на постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області про визнання неправомірною відмову; зобов'язання провести з 16 грудня 2008 року /дата призначення пенсії/ перерахунок пенсії, включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення в сумі 1892,20 грнивень та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань в сумі 7 269,30 гривень.

Постановою Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року позовні вимоги задовлено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області щодо відмови включити до заробітної плати, з якої обчислена пенсія ОСОБА_3, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, протиправними. Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області провести перерахунок пенсії ОСОБА_3 з 6 листопада 2015 року, включивши у розрахунок заробітку для обчислення пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, виплачені їй за період, за який здійснено обрахування заробітної плати при призначенні пенсії, з 1 грудня 2006 року по 30 листопада 2008 року. В іншій частині в позові відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач - Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задовольненні адміністративного позову.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області та отримує пенсію за віком, як державний службовець, відповідно до Закону України "Про державну службу".

06 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області із заявою про перерахунок пенсії, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 15.10.2015 року № 2360/Г/050.

Листом від 10 листопада 2015 року року № 1296 відповідач відмовив ОСОБА_3 у проведенні вищевказаного перерахунку пенсії.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії протиправними, позивач звернулась з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу", право на одержання пенсії державних службовців мають особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Також, згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03. 1995 року, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Так, статтею 2 вищезазначеного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна і додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

В силу ч.2 ст. 33 Закону України "Про державну службу", заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавку за вислугу років на державній службі та інших видів надбавок.

Згідно ч. 2 ст. 49 Закону України "Про державну службу", пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їхньої заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Частиною 1 ст. 46 Закону України "Про державну службу" визначено, що заробітна плата державного службовця складається з посадового окладу, надбавок до нього та премій, передбачених цим Законом.

Так, статтею 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено види оплати праці, що враховуються при обчисленні пенсії.

Згідно ч.1 ст. 66 вищевказаного Закону, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Крім того, статтею 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом, були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, як державному службовцю, відповідно до довідки про складові заробітної плати від 15.10.2015 року № 2360/Г/050.

Управлінням Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області листом від 10 листопада 2015 року № 1293 відмовлено ОСОБА_3 у проведенні вищевказаного перерахунку пенсії.

Судом встановлено, що згідно копії довідки Ірпінської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Київській області від 15 жовтня 2015 року № 2360/Г/050 за період роботи ОСОБА_3 в даній установі з грудня 2006 року по листопад 2008 року (включно) їй була виплачена матеріальна допомога в загальному розмірі 9161,50 грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що отримувані застрахованою особою суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суми виплат з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_3 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не знайшли свого належного підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно частини 1 ст. 4 статті Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка набрала чинності станом на момент звернення з апеляційною скаргою), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону, судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зважаючи на те, що Управлінням Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області при зверненні до суду з апеляційною скаргою не було сплачено судовий збір, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення з вказаного суб'єкта владних повноважень до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору у розмірі 1339,80 грн.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області залишити без задоволення.

Постанову Бородянського районного суду Київської області від 10 грудня 2015 року залишити без змін.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у Бородянському районі Київської області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1339 грн. 80 коп. (одна тисяча триста тридцять дев'ять гривень вісімдесят копійок) (одержувач платежу: УДКСУ у Печерському районі м. Києва; код з ЄДР одержувача 38004897; банк одержувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019; рахунок 1007, код бюджетної класифікації 00015622; код ЄДР суду 38004897).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення в повному обсязі шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.М.

Міщук М.С.

Повний текст ухвали виготовлено 23.02.2016 року

.

Головуючий суддя Вівдиченко Т.Р.

Судді: Бєлова Л.В.

Міщук М.С.