Справа № 755/32464/14-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 року м. Київ К/800/17815/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Олексієнка М.М., Малиніна В.В., Штульман І.В.,

здійснивши в порядку письмового провадження касаційний розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_4 до інспектора з технічного нагляду відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області капітана міліції Троніщак О.О., ВДАІ з обслуговування Перечинського та Великоберезнянського районів УДАІ УМВС України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, за касаційною скаргою позивача на судові рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправними дії капітана міліції Троніщак О.О., допущені при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення від 23.06.2014 року за № 748997.

Посилався на те, що випадок дорожньо-транспортної пригоди, що стався з ним, не є адміністративним правопорушенням, оскільки не спричинив будь-яких негативних наслідків, тому оформлення протоколу є протиправним.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Київський апеляційний адміністративним суд ухвалою від 23 березня 2015 року відмовив у відкритті апеляційного провадження у зв'язку з тим, що справа не підлягає перегляду в апеляційному порядку.

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального права, допущені судами, просить попередні судові рішення скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Вказує на те, що норма статті 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України не відповідає Конституції України, обмежує право фізичних та юридичних осіб на апеляційне та касаційне оскарження рішення місцевого загального суду як адміністративного, порушує складові верховенства права.

Враховуючи відсутність клопотань усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, справу розглянуто в порядку письмового провадження.

З'ясувавши обставини справи в межах, передбачених статтею 220 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

За пунктом 2 частини першої статті 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною другою статті 1712 КАС (чинної на час виникнення спірних правовідносин) рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У Рішенні № 12-рп/2010 від 28 квітня 2010 року у справі про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду Конституційний Суд України зазначив, що положення пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України визначає одну з основних засад судочинства - забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, і таким чином закріплює гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

При цьому, як випливає зі змісту цього Рішення, право на апеляційне і/або касаційне оскарження не є абсолютним, оскільки у випадках, прямо передбачених законом, воно може бути обмежене.

Аналіз положень частини другої статті 1712 КАС України у взаємозв'язку з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України дає підстави до висновку, що нормативне визначення «рішення якого є остаточним» та «є остаточним і оскарженню не підлягає» означає, що рішення суду, постановлене у справі з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема й дій службових осіб органів УДАІ УМВС при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не може бути оскаржене ні в апеляційному, ні в касаційному порядку. Таке визначення вказує на пряму заборону їх оскарження.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що апеляційне оскарження судового рішення можливе в усіх випадках, крім тих, коли закон містить пряму заборону на таке оскарження [рішення від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 (абзац другий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини) та 28 квітня 2010 року № 12-рп/2010 (абзац другий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини].

Проаналізувавши зміст наведених положень статті 1712 КАС, та урахувавши вказані правові позиції Конституційного Суду України, можна дійти висновку, що право на оскарження рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності обмежується лише зверненням за захистом до суду першої інстанції з подальшим розглядом обставин справи і постановленням судового рішення та не поширюється на можливість його інстанційного оскарження.

Саме до такого висновку зводяться правові позиції, викладені Верховним Судом України в постановах від 15 листопада та 17 листопада 2015 року (справи № 21-4108а15, № 21-3353а15)

За таких обставин у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права, у зв'язку з чим підстав для задоволення касаційної скарги немає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення копії особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає, проте може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, в порядку і строки, передбачені статтями 237 -239-1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судді: М.М. Олексієнко

В.В. Малинін

І.В. Штульман