Справа № 308/14258/15-а
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Справа № 876/1126/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Довга О.І.

судді Запотічний І.І.

ОСОБА_1

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка Шівакура Крішнакумара на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2015р. по справі № 308/14258/15-а за позовом Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка Шівакура Крішнакумара про примусове видворення з України,

В С Т А Н О В И В:

07.12.2015 року Чопський прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся в суд першої інстанції з позовом до громадянина ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка Шівакура Крішнакумара про примусове видворення на підставі п.1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В обгрунтування заявленого позову позивач покликався на те, що 04.12.2015 року відповідач був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Стужиця» Чопського прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України у ОСОБА_3 поза межами пункту пропуску. На момент затримання документів, що посвідчують особу, не мав. Крім того, позивач покликався на те, що відповідачем порушено ст.25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» в частині перебування на території України без законних на те підстав, та одночасно порушено вимоги Закону України «Про державний кордон».

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2015 року позов задоволено та постановлено видворити громадянина ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка Шівакура Крішнакумара, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі території України.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального права громадянин ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка Шівакур Крішнакумар подав апеляційну скаргу. Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що йому не було вручено рішення компетентного органу про примусове повернення з України зрозумілою мовою, та не було надано можливості добровільно повернутися до країни походження. В той же час, скаржник покликається на те, що судом, при прийнятті оскаржуваної постанови, не враховано рекомендації УВКБ ООН від 21.12.2012 року про надання міжнародного захисту біженцям з ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка у звязку із ущемленням тамільців у країні.

Таким чином, просить постанову суду першої інстанції скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю .

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявилися, а відтак на підставі ч. 1 ст. 41 КАС України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відкритому судовому засіданні, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю доповідача, проаналізувавши доводи апелянта та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ч.1 ст.183-5 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі території України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Як визначено частиною 5 цієї ж статті судові рішення у визначених адміністративних справах можуть бути оскаржені в апеляційному порядку в п'ятиденний строк з дня їх проголошення. Частиною 6 вказаної вище статті встановлено, суд апеляційної інстанції розглядає справу протягом п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

З матеріалів справи встановлено, що 04 грудня 2015 року відповідач був затриманий прикордонним нарядом від відділу прикордонної служби «Стужиця» прикордонного загону за спробу незаконного перетину державного кордону з України в громадянина ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка Шівакура Крішнакумар поза межами пункту пропуску. На момент затримання документів, що посвідчують особу, не мав.

05.12.2015 року тво начальника відділу по роботі з іноземцями адміністративного провадження штабу майором ОСОБА_4 прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка Шівакура Крішнакумара.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в'їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Згідно вимог п. 3ст. 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці або особи без громадянства, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, які не мають законних підстав для перебування на території України, підлягають примусовому видворенню у разі, якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких іноземців або осіб без громадянства відсутній договір про реадмісію.

Статтею 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено випадки, коли іноземець та особа без громадянства можуть бути видворені за межі території України.

Цією ж статтею Закону передбачено, що рішення про видворення іноземця чи особи без громадянства (стосовно осіб, затриманих в межах контрольованих прикордонних районів при спробі або після незаконного перетину державного кордону України) повинно бути прийнято органом охорони державного кордону. Таке рішення про видворення може бути оскаржене до суду. Іноземець чи особа без громадянства зобов'язані покинути територію України у строк, зазначений в рішення про видворення.

Примусове видворення іноземця чи особи без громадянства на підставі постанови адміністративного суду здійснюється лише у разі якщо особа ухиляється від виїзду після прийняття рішення про видворення. Затримання і примусове видворення з України іноземця чи особи без громадянства здійснюється органами охорони державного кордону лише на підставі постанови адміністративного суду, яка приймається за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець чи особа без громадянства будуть ухилятися від виїзду.

З аналізу вищенаведених правових норм статті 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» суд дійшов висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обов'язкові обставини : 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про видворення за межі України; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про видворення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що такі особи будуть ухилятися від виїзду

Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, апеляційний суд виходить з того, що у відповідача відсутні документи які б давали йому право офіційно вибути за межі території України. Повноважне дипломатичне представництво ОСОБА_2 Соціалістичної республіки Шрі-Ланка на території України, до якого міг би звернутись відповідач за допомогою, на території України також відсутнє. Крім того, апеляційний суд враховує також й те, що у відповідача близьких родичів, власного житла, постійного джерела існування та законних представників на території України немає.

Статтею 32 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що орган внутрішніх справ чи орган охорони державного кордону можуть затримати і примусово видворити з України іноземця або особу без громадянства тільки на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням органу внутрішніх справ, органу охорони державного кордону або Служби безпеки України, якщо іноземець або особа без громадянства ухиляються від виїзду або є обґрунтовані підстави вважати, що вони будуть ухилятися від виїзду.

Як встановлено в ході розгляду справи апеляційним судом, обґрунтованими є підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду за межі території України, оскільки у відповідача відсутні будь - які документи, необхідні для добровільного виїзду за межі території України, відповідач незаконно прибув на територію України, а також здійснив спробу незаконного перетину державного кордону України. Крім того, із письмових пояснень відповідача, що наведені у протоколі про адміністративне затримання судом встановлено, що метою перебування відповідача на території України є потрапляння до країн Європейського союзу з метою покращення умов життя.

Приймаючи оскаржену постанову, суд першої інстанції вірно зазначає, що відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку,що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства",статтею 13 Закону України "Про імміграцію".

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Суд критичного ставиться до покликань відповідача на Рекомендації УВКБ ООН щодо оцінки потреб у міжнародному захисті шукачів притулку зі Шрі-Ланки так як останні рекомендують надавати міжнародний захист біженцям з цієї країни з врахуванням приналежності осіб до груп, що перебувають у зоні ризику, та з дослідженням такої необхідності у кожному окремому випадку. Суд також звертає увагу на те, що позивач жодних фактів переслідувань або утисків на свою адресу не надав, не перебував ні в яких організаціях (політичних, громадських, військових), до інцидентів із застосуванням фізичного насильства, які були б повязані із його расовою, національною, релігійною належністю, політичними поглядами, причетний не був. Відповідач не надав доказів на підтвердження своїх доводів про те, що у випадку видворення за межі території України для нього існує загроза бути підданим катуванню, чи нелюдському або принизливому поводженню чи покаранню в країні його проживання.

У відповідності до ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив всі обставини справи, надав належну оцінку доказам у справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а постанова суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

апеляційну скаргу громадянина ОСОБА_2 соціалістичної республіки Шрі-Ланка Шівакура Крішнакумара залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2015р. по справі № 308/14258/15-а - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання ухвалою законної сили, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Довга О.І.

Судді Запотічний І.І.

ОСОБА_1