Справа № 2а/0570/570/12
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2016 року м. Київ К/9991/39934/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група Юго - Восток»

на постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012

у справі №2а/0570/570/2012

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група Юго - Восток»

до Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області Державної податкової служби

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2012 позов задоволено частково. Скасовано податкове повідомлення-рішення Жовтневої міжрайонної податкової інспекції № від 22.12.2011 щодо нарахування податку на додану вартість у загальному розмірі 518996,25 грн., у тому числі за основним платежем 415197,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 103799,25 грн. - повністю; податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2011 щодо нарахування податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 646072,56 грн., у тому числі за основним платежем на суму 516858,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 129214,56 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 постанову Донецького окружного адміністративного суду від 05.04.2012 скасовано. Прийнято нову постанову про відмову в позові.

У справі відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, у якій ставиться питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.55 КАС України у справі проведено заміну сторони відповідача Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м. Маріуполя Донецької області Державної податкової служби на правонаступника Жовтневу об?єднану державну податкову інспекцію м. Маріуполя Головного управління ДФС у Донецькій області.

Сторони представників до суду касаційної інстанції не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином за адресами наявними в матеріалах справи, повідомлень про зміну місця знаходження відповідно до вимог ст.40 КАС України не надходило. Відповідно до ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в судових рішеннях, в межах доводів касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ПГ «Юго-восток» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 16.01.2006 по 21.11.2011, валютного та іншого законодавства за період з 16.01.2006 по 21.11.2011 у зв?язку з припиненням діяльності ТОВ «ПГ «Юго-восток» відповідно до рішення загальних зборів учасників від 23 травня 2011 року, за результатами якої складено акт від 07.12.2011 №3633/23-2-33950169.

За висновками акта перевірки позивачем допущено порушення:

-пп.4.1.1 та пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.11.2.1 п.11.2, пп.11.3.1 та пп.11.3.6 п.11.3 ст.11Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», в результаті чого занижено податок на прибуток всього у сумі 519770 грн., в тому числі по періодах: 4 квартал 2008 року на 519770,00 грн.; завищено податок на прибуток всього у сумі 2659,00 грн., в тому числі по періодах: 1 квартал 2009 року на 2038,00 грн., півріччя 2009 року на 2604,00 грн., З квартали 2009 року на 2637,00 грн., 2009 рік на 2659,00 грн.;

-пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.1, пп.7.4.4 та пп.7.4.5 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого занижено податку на додану вартість всього у сумі 415197,00 грн., в тому числі по періодах: листопад 2008 року на 3144,00 грн., грудень 2008 року на 404868,00 грн., квітень 2009 року на 7185,00 грн.

На підставі акта перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.12.2011:

№, яким визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток підприємств у загальному розмірі 646388,75 грн., у тому числі за основним платежем 517111,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 129277,75 грн.;

№, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 518996,25 грн., у тому числі за основним платежем 415197,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 103799,25 грн.

Суд касаційної інстанції не вбачає порушень судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається позивач у касаційній скарзі, та вважає, що судом повно встановлені обставини у справі, яким надана правильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні відносини.

Відповідно до приписів підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то, відповідно до пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 цього Закону, сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту.

Згідно з пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Тобто необхідною умовою для формування валових витрат та віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Водночас статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, про відсутність факту здійснення господарської операції та необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності через відсутність управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування лише тих господарських операцій, які безпосередньо пов'язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Тобто, відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції: наявність майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень як платника, так і контрагента, які б свідчили про наявність товарного характеру операцій, унеможливлюють висновок щодо реальності придбання товарів (робіт, послуг), фактичного та обґрунтованого понесення позивачем витрат з їх придбання, наявності правових та фактичних підстав для віднесення сум до складу податкового кредиту.

Наявність у покупця належним чином оформлених податкових накладних не є безумовною підставою для віднесення сум, визначених ними, до складу валових витрат та податкового кредиту, оскільки, витрати для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу валових витрат або податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно умов договору № 256 від 27.02.2008, укладеного між ТОВ «Схід-Маркет» та ТОВ «Промислова група Юго-Восток»: постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію, вказану у Специфікації до даного договору.

Згідно Специфікації № 1 від 27.02.2008 до договору № 256 від 27.02.2008: найменування товару, що поставляється - багатоцільовий обробний центр MORI SEIKINZ 1500T2 у кількості - 1 шт., загальною вартістю 2499960 грн., в т.ч. ПДВ - 416660 грн.

Перевіркою встановлено укладання ТОВ «Промислова група Юго-Восток» кредитного договору № 23-П-08/МО1 від 15.04.2008 з Донецькою філією АБ «Брокбізнесбанк» (МФО 335678) на одержання кредитних коштів у розмірі 500000 дол. США (2525,0 тис.грн.) на поповнення обігових коштів: придбання товарів, матеріалів, обладнання, оплати робіт і послуг, інші господарські потреби.

Факту повернення кредитних коштів ТОВ «Промислова група Юго-Восток» на адресу ДФ АБ «Брокбізнесбанк» у періоді, що перевірявся, не встановлено, що підтверджується даними передаточного балансу (вх. № 18909/10 від 30.11.2011): станом на 21.11.2011 рядок 440 «Довгострокові кредити банків» складає 2525,0 тис. грн.

Фактично грошові кошти у сумі 240761033 грн., в т.ч. ПДВ - 401268,39 грн. було використано на оплату ТОВ «Схід - Маркет» () за операцією з придбання багатоцільового обробного центру MORI SEIKI NZ 1500 Т2.

Згідно прибуткової накладної від 10.12.2008 № 4296 на суму 2407610,33 грн., в т.ч. ПДВ - 401 268,38 грн. у грудні 2008 року ТОВ «Схід-Маркет» поставлено на адресу ТОВ «Промислова група Юго-Восток» автоматичний комплекс для вертикального гнуття (гибки) ROBOformER G2 у кількості 1 шт.

По факту отримання грошових коштів, ТОВ «Схід-Маркет» виписано позивачу податкові накладні.

Документів, що підтверджують факт поставки (отримання) товару, а саме: товарно-транспортних та супровідних документів; сертифікат якості, технічний паспорт, рахунок-фактура, пакувальний сертифікат, акти приймання-передачі, документи на підтвердження витрат з оплати транспортних послуг та інші документи на підтвердження фактичного отримання товару позивачем не надано.

Судова колегія погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що наявність виписаних ТОВ «Схід-Маркет» податкових накладних дійсно є обов'язковою, обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною, за умови ненадання інших документів, що підтверджують фактичне отримання та транспортування товару, визначеного у Специфікації №1 від 27.02.2008.

Згідно наданих позивачем документів автоматичний комплекс для вертикального гнуття (гибки) ROBOformER G2 у грудні 2008 року було реалізовано ТОВ «Торгівельні інвестиції» () на підставі договору від 05.12.2008 № 505/17.

ТОВ «Торгівельні інвестиції» на адресу ТОВ «Промислова група Юго-Восток» 22.12.2008, в рахунок оплати за автоматичний комплекс для вертикального гнуття (гибки) ROBOformER G2, передано простий вексель АА 0411859 від 22.12.2008 на суму 2407610,33 грн., емітент векселя (перший векселедавець) - ТОВ НВФ «СТЕЛС» (), строк погашення векселя - 22.12.2011.

Однак, умовами договору № 505/17 від 05.12.2008 не було передбачено проведення розрахунків за товар у вексельній формі, доказів укладення додаткової угоди щодо зміни умов оплати суду не надано.

Крім того, вексель було виписано 22.12.2008 ТОВ НВФ «СТЕЛС» на адресу ТОВ «Торгівельні інвестиції». Передаточного напису на векселі перевіркою не встановлено, лише відбиток печатки ТОВ «Торгівельні інвестиції» на зворотній стороні векселя.

Згідно передаточного балансу (вх. № 18909/10 від 30.11.2011): станом на 21.11.2011 рядок 150 «Векселі одержані» складає 2407,6 тис. грн.

Згідно даних «Деталізованої інформації по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» встановлено, що:

1) ТОВ «Схід - Маркет» () має стан - припинено (ліквідовано, закрито), знято з обліку ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецьк 09.04.2009 за № 27/6Б;

2) ТОВ «Торгівельні інвестиції» () має стан - припинено (ліквідовано, закрито), знято з обліку ДПІ у Калінінському районі м. Донецьк 20.05.2009 за №27/48Б;

3) ТОВ НВФ «СТЕЛС» () мас стан - припинено (ліквідовано, закрито), знято з обліку ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецьк 15.02.2010 за № 42/180Б.

Відповідно до ст. 4 Закон України «Про обіг векселів в Україні» видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги.

На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що вексель АА 0411859 від 22.12.2008 на суму 2407610,33 грн. не можна вважати доказом погашення заборгованості за автоматичний комплекс для вертикального гнуття ROBOformER G2.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що операція купівлі-продажу обладнання на суму 2407610,33 грн., в т.ч. ПДВ - 401268,38 грн. фактично проведена між суб'єктами господарювання ТОВ «Схід - Маркет» та ТОВ «Торгівельні інвестиції» (місцезнаходження обох підприємств - м. Донецьк), в яких посадовою особою - директором (у той же час - засновником) є одна й та сама особа - ОСОБА_3 (податковий номер НОМЕР_1), і цей факт було відомо директору ТОВ «Промислова група Юго-Восток» - ОСОБА_4, під час укладення ним договорів № 256 від 27.02.2008 та № 505/17 від 05.12.2008.

При проведенні зазначених господарських операцій відсутні економічна доцільність та ділова мета з боку ТОВ «Промислова група Юго-Восток» , а саме: обладнання реалізовано за собівартістю (доходу від реалізації не отримано), навпаки, на підприємстві рахується заборгованість перед ДФ АБ «Брокбізнесбанк» на суму отриманого кредиту - 2525000 грн. (500000 долл. США), при цьому дебіторська заборгованість ТОВ «Торгівельні інвестиції» за векселем АА 0411859 від 22.12.2008 на суму 2407610,33 грн. - не може бути погашеною, оскільки зобов'язані особи за цим векселем: ТОВ Торгівельні інвестиції» та ТОВ НВФ «СТЕЛС» є ліквідованими. Не доведено факт переміщення обладнання, а саме відсутні: транспортні та супровідні документи; сертифікат якості; технічний паспорт; пакувальний сертифікат, акти приймання-передачі на автоматичний комплекс для вертикального гнуття (гибки) ROBOformER G2,понесення витрат на транспортування товару згідно регістрів бухгалтерського обліку та первинних документів не встановлено.

За вставлених обставин, судова колегія погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що операції по взаємовідносинах ТОВ «Промислова група Юго-Восток» із ТОВ «Торгівельні інвестиції» та ТОВ «Схід - Маркет» не мали реального товарного характеру.

Щодо заниження задекларованих суб'єктом господарювання показників у рядку 01.6 Декларацій «Інші доходи, крім визначених у 01.1 - 01.5» всього у сумі 43006 грн., в т.ч. по періодах: 4 квартал 2008 року (звітний період - 2008 рік) у розмірі 42947 грн., у 1 кварталі 2009 року на 41 грн., у півріччі 2009 року на 59 грн., у 3 кварталах 2009 року на 59 грн., у 2009 році на 59 грн., то судами встановлено, що згідно договорів про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі ТОВ «Промислова група «Юго-Восток» від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (позичальники) за період з 04.07.2008 по 31.12.2008 через касу отримано безвідсоткову фінансову допомогу на зворотній основі у сумі 311736 грн.

У періоді з 04.07.2008 по 31.12.2008 позивач повернув ОСОБА_4 грошові кошти, згідно видаткових касових ордерів в сумі 268800 грн.

Станом на 31.12.2008 на балансі позивача значиться кредиторська заборгованість перед ОСОБА_4 в сумі 36736 грн. та ОСОБА_5 в сумі 6200 грн.

Згідно п.п.4.1.6 п.4.1 стп.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валовий доход включає: доходи з інших джерел, у тому числі, але не виключно, у вигляді: «сум поворотної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному періоді, що залишається неповерненою) на кінець звітного періоду від осіб, що не є платниками цього податку ...».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник позивача не заперечував факту не включення фінансової допомоги, яка не повернута на кінець звітного періоду у сумі 42936 грн. до складу валового доходу та пояснив, що сума поворотної фінансової допомоги була повернута вказаним громадянам у першому кварталі 2009 року та позивач не включив її до складу валових витрат, що привело до заниження валових витрат у першому кварталі 2009 року на суму 42936 грн.

Згідно даних оборотно-сальдових відомостей по рахункам (квартальним) за період з 01.10.2008 по 21.11.2011 та даних податкового обліку, встановлено що інші доходи підприємства становлять відповідно до даних рядка 01.6 Декларації з податку на прибуток (з урахуванням проведених коригувань та наданих уточнюючих розрахунків):

- за 4 кв.2008 року (звітний період - 2008 рік) підприємством задекларовано суму 0 грн., згідно даних бухгалтерського обліку (Дт рахунку 719 «Інші доходи від операційної діяльності») значиться 11 грн., таким чином заниження складає 11 грн.;

- за 1 кв.2009 року підприємством задекларовано суму 0 грн., згідно даних бухгалтерського обліку (Дт рахунку 719 «Інші доходи від операційної діяльності») значиться 41 грн., таким чином заниження складає 41 грн.;

- за півріччя 2009 року (наростаючим підсумком) підприємством задекларовано суму 0 грн., згідно даних бухгалтерського обліку (Дт рахунку 719 «Інші доходи від операційної діяльності») значиться 59 грн., таким чином заниження складає 59 грн.;

- за 3 квартали 2009 року (наростаючим підсумком) підприємством задекларовано суму 0 грн., згідно даних бухгалтерського обліку (Дт рахунку 719 «Інші доходи від операційної діяльності») значиться 59 грн., таким чином заниження складає 59 грн.;

- за 2009 рік (наростаючим підсумком) підприємством задекларовано суму 0 грн., згідно даних бухгалтерського обліку (Дт рахунку 719 «Інші доходи від операційної діяльності») значиться 59 грн., таким чином заниження складає 59 грн.

За встановлених обставин, висновки суду апеляційної інстанції про порушення ТОВ «Промислова група «Юго-Восток» п.4.1 ст.4, п.п.11.3.6 п.11.3 ст. 11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» внаслідок чого занижено валові доходи всього на суму 70 грн. є правильними.

Щодо повноти визначення показника скоригованих валових витрат/витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування то згідно даних оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», первинних документів (актів, накладних, банківських виписок, платіжних доручень, касових документів), наданих до перевірки за період з 01.10.2008 по 21.11.2011 та даних податкового обліку, за 4 квартал 2008 року підприємством задекларовано суму 2334982 грн., згідно даних бухгалтерського обліку 417033 грн., таким чином завищення складає 1917949 грн.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» валові витрати виробництва - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарський діяльності.

Відповідно пп. 5.2.1 п.5.2 cт.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються: суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно пп. 11.2.1 п. 11.2 ст.11Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а вразі їх придбання за готівку - день їх видачі з каси платника податку; або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) - дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Згідно оборотно-сальдової відомості позивача по рахунку 631 за 4 квартал 2008 року станом на 01.10.2008 сальдо по Дт рахунку складає 2418995,33 грн. (без ПДВ - 2015829,44 грн.) за рахунок: заборгованості по розрахункам з ТОВ «Схід-Маркет» () у розмірі 2407610,33 грн. (без ПДВ - 2006341,94 грн.), заборгованості по розрахункам з ТОВ «УКРМАШТРЕЙД» () у розмірі 11385 грн. (без ПДВ - 9487,5 грн.);

станом на 01.01.2009 сальдо по Дт рахунку складає 38,4 грн. (без ПДВ - 32 грн.) за рахунок заборгованості по розрахункам з ПП «ВИТЯЗЬ 2007» () у розмірі 38,4 грн. (без ПДВ - 32 грн.);

обороти по кредиту рахунку 631 за 4 квартал 2008 року склали 2919396 грн. (без ПДВ - 2432830 грн.), що підтверджується наданими до перевірки відповідними первинними документами.

З урахуванням правил ведення податкового обліку, встановлених Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» сума витрат на придбання товарів (робіт, послуг), яка визначена згідно регістрів бухгалтерського обліку, складених на підставі первинних документів та, відповідно може бути включена до складу валових витрат підприємства у 4 кварталі 2008 року (звітний період - 2008 року) становить 417033 грн.

Крім того, згідно даних оборотно-сальдових відомостей по рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», первинних документів (актів, накладних, банківських виписок, платіжних доручень, касових документів) за період з 01.10.2008 по 21.11.2011 та даних податкового обліку, встановлено, що витрати на придбання товарів (робіт, послуг) становлять:

за 1 квартал 2009 року позивачем задекларовано суму 190967 грн., згідно даних бухгалтерського обліку 490668 грн., таким чином заниження складає 299701 грн.;

за півріччя 2009 року позивачем задекларовано суму 242620 грн., згідно даних бухгалтерського обліку 585303 грн., таким чином заниження складає 342 683 грн.;

за 3 квартали 2009 року підприємством задекларовано суму 242620 грн., згідно даних бухгалтерського обліку 586080 грн., таким чином заниження складає 343460 грн.;

за 2009 рік підприємством задекларовано суму 342620 грн., згідно даних бухгалтерського обліку 586080 грн., таким чином заниження складає 343460 грн.

Стосовно взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Індент» (стан платника « 11» - припинено, але не знято з обліку), то враховуючи відсутність акту наданих послуг, оплати отриманих послуг та, відповідно, факту здійснення будь-яких витрат у розумінні п.5.1 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», колегія суддів погоджується із доводами суду апеляційної інстанції про підтвердження висновків податкового органу щодо неправомірності формування валових витрат в сумі 15720,83 грн. на підставі податкової накладної від 28.11.2008 № 281101, номенклатури - винагороди на суму 18865,00 грн., в т.ч. ПДВ - 3144,17 грн.

Стосовно взаємовідносин ТОВ «Промислова група «Юго-Восток» з ТОВ «Інжинірингова компанія «Реміст» , то згідно актів від 30.12.2008 ТОВ «Інжинірингова компанія «Реміст» виконано комплекс робіт по інформаційному пошуку партнерів для укладення угод по придбанню вугілля марки АС, відповідно договору-дорученню №10/12-08 від 10.12.2008.

Згідно актів від 01.04.2009, 28.04.2009 ТОВ «ІК «Реміст» виконано навантажувально-розвантажувальні роботи всього на суму 43111,20 грн., в т.ч. ПДВ - 7185,20 грн.

Собівартість реалізованого у квітні 2009 року вугілля (з урахуванням навантажувально-розвантажувальних робіт) склала 118871,52 грн., в т.ч. ПДВ - 19811,92 грн., фінансовий результат від даної господарської операції становить - збитки в сумі 24039,12 грн., у т.ч. ПДВ - 4006,52 грн.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що використання у власній господарській діяльності ТОВ «Промислова група «Юго-Восток» навантажувально-розвантажувальних робот та послуг по інформаційному пошуку партнерів для укладення угод по придбанню вугілля, проведених ТОВ «ІК «Реміст», призводить до штучного завищення валових витрат підприємства, та, відповідно, до збитковості фінансово-господарської діяльності ТОВ «Промислова група «Юго-Восток», що унеможливлює правомірність формування валових витрат у в сумі 67367 грн.

Крім того, акти приймання - передачі наданих послуг не відповідають вимогам ч 1, ч.2, ч.4, ч.8 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» оскільки не містять інформації про зміст наданих послуг, їх обсяг, місце надання тощо.

Зважаючи, що характер взаємовідносин між позивачем та ТОВ «Індент», ТОВ «Інжинірингова компанія «Реміст», ТОВ «Торгівельні інвестиції», ТОВ «Схід - Маркет», ТОВ «Торгівельні інвестиції» дає підстави для висновку про їх безтоварний характер, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку і про заниження позивачем податку на додану вартість у сумі 415197 грн.

За встановлених обставин, доводи касаційної скарги позивача правильності висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та не можуть бути підставою для скасування постановленого у справі рішення суду апеляційної інстанцій з наведених в ній мотивів.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова група Юго - Восток» залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-2391 КАС України безпосередньо до Верховного Суду України.

Головуючий Л.В.Ланченко

Судді Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун