Справа № 803/1096/15-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 р. Справа № 876/8127/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.

за участю секретаря Керод Х.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Ківерцівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2015 року в справі №803/1096/15-а за позовом Приватного підприємства «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» до Ківерцівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив :

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2015 року в справі № 803/1096/15-а за позовом Приватного підприємства «Торгівельна компанія «Укр-Петроль» до Ківерцівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення позов було задоволено повністю, вирішено визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Маневицького відділення об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 22 квітня 2015 року №000238311.

В апеляційній скарзі скаржник просить постанову скасувати та відмовити у позові. Апеляційна скарга мотивована неврахуванням судом висновків, викладених в акті перевірки, про те, що за результатами аналізу податкової звітності з акцизного податку ПП «ТК «Укр-Петроль» за січень 2015 року встановлено невідповідність вартості реалізованих підакцизних товарів, вказаних в декларації з акцизного податку, даним періодичного звіту: зокрема, по бензину моторному (рядок 5 додатку 6 до декларації з акцизного податку) відображена вартість в сумі 433010 гри., а згідно з періодичним звітом продано бензину моторного на суму 3014183,56 грн., по газу скрапленому (рядок 7 дод. 6 до декларації з акцизного податку) зазначено вартість в сумі 145711,46 гри., а згідно з періодичним звітом скрапленого газу продано на суму 155175,01 грн. При цьому, скаржником було прийнято і враховано дані, зазначені в уточнюючій декларації позивача за січень 2015 року, разом з тим, на думку Ківерцівської ОДПІ, позивач неправомірно в додатку 6 уточнюючої податкової декларації з акцизного податку за січень 2015 року відобразив факт реалізації товарів для комерційного використання бензину моторного на суму 751389,85 гри. та інших нафтопродуктів на суму 1527374,92 гри., оскільки згідно з Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997р. №1442, через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів, а не оптовий, оскільки відпуск пального відбувається через колонки кінцевому споживачу незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків. Таким чином, подання уточнюючого розрахунку не спростовує донарахування , здійснені ОДПІ по сплаті 5 %-го акцизного податку.

В судових засіданнях представник скаржника апеляційну скаргу підтримав з аналогічних мотивів.

Представник позивача вимоги апеляційної скарги заперечив за безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Маневицьким відділенням обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій декларації з акцизного податку ПП «ТК «Укр-Петроль» за січень 2015 року, за результатами якої складено акт від 24.03.2015 року №353/1501/36905994, у якому встановлено порушення ст.213. ст.214. п.п.215.3.4 ст.215, ст.216 ПК України та Наказу Міністерства фінансів України №14 від 23.01.2015 року «Про затвердження форми декларації акцизного податку, Порядку заповнення та подання декларації акцизного податку» в результаті чого виявлено, що підприємством занижено акцизний податок, який підлягає сплаті до бюджету за січень 2015 року в сумі 129532 грн. внаслідок того, що ПП ТК «Укр-Петроль» через АЗС здійснює роздрібну торгівлю нафтопродуктами кінцевому споживачу, а тому всі операції, незалежно від умов продажу нафтопродуктів та форми розрахунків є обєктом оподаткування акцизним податком відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України. Натомість, підприємство реалізувало частину нафтопродуктів без сплати акцизного податку.

26.03.2015 р. позивачем було подано відповідачу уточнюючу декларацію акцизного податку за січень 2015 року, в додатку 6 до якої вказувалось, що для комерційного використання реалізовано бензину моторного на суму 751389,85 грн. (рядок 5 графа 4 дод.6 до декларації з акцизного податку), інших нафтопродуктів (легкі, середні та важкі дистиляти) для комерційного використання реалізовано на суму 1527374, 92 грн. (рядок 6 графа 4 дод.6 до декларації з акцизного податку).

На підставі акта перевірки, Маневицьким відділенням ОДПІ винесено податкове повідомлення-рішення від 22.04.2015 року №000238311, яким ПП «ТК «Укр-Петроль» збільшено суму грошового зобовязання з акцизного податку з реалізації роздрібної торгівлі підакцизних товарів за основним платежем на суму 129532 гри. та за штрафними санкціями на суму 32383 гри. Скаржник покликається на те, що при цьому були враховані дані уточнюючої декларації.

Відповідно до підпункту 14.1.4 пункту 14.1 ПК України акцизний податок - непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції). Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 ПК України визначено, що платником акцизного податку є особа - суб'єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів. Згідно із пунктом 215.1 статті 215 ПК України до підакцизних товарів належать: спирт етиловий та інші спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво; тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; нафтопродукти, скраплений газ, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, паливо моторне альтернативне; автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія. При цьому, підпунктом 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 ПК України передбачено, що одним із об'єктів оподаткування зазначеним податком є операції з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

У разі обчислення податку із застосуванням адвалерних ставок базою оподаткування є вартість (з податком на додану вартість) підакцизних товарів, що реалізовані відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу (підпункт 214.1.4 пункту 214.1 статті 214 ПК України). Відповідно до підпункту 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 ПК України для підакцизних товарів, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставки податку встановлюються за рішенням сільської, селищної або міської ради у відсотках від вартості (з податком на додану вартість), у розмірі 5 відсотків.

Підпункт 14.1.212 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачає, що реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів. Реалізація суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів - продаж пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, товарів, зазначених у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу, безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування. Таким чином, обовязковою умовою реалізації субєктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів є передача цих товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків.

Національний стандарт України ДСТУ 4303:2004 Роздрібна та оптова торгівля. Терміни та визначення понять, затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 05.07.2004р. №130, надає визначення поняттям роздрібної та оптової торгівлі. Роздрібна торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів кінцевому споживачеві та надання йому торговельних послуг. Оптова торгівля - це вид економічної діяльності в сфері товарообігу, що охоплює купівлю-продаж товарів за договорами поставки партіями для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання та надавання повязаних із цим послуг. Наказом Міністерства фінансів України від 23.012015р. №14 затверджено Порядок заповнення та подання декларації акцизного податку. Відповідно до даного Порядку Додаток 6 Розрахунок суми акцизного податку з реалізації суб'єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів до декларації акцизного податку заповнюється в такому порядку: графа 3 - загальна вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі та у мережі громадського харчування споживачам незалежно від форми розрахунків; графа 4 вартість (з податком на додану вартість) реалізованих підакцизних товарів у роздрібній торговельній мережі споживачам незалежно від форми розрахунків для їх комерційного використання, тобто для подальшої реалізації кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання; у графі 5 Вартість підакцизних товарів до оподаткування, грн. (гр. 3 - гр. 4) вказується різниця між графами 3 та 4 цього розрахунку.

З аналізу наведеного вбачається, що законодавцем окремою графою виділено вартість підакцизних товарів, реалізованих для комерційного використання, та які не включаються у базу оподаткування акцизним податком.

Зазначеним спростовується підставність тлумачення скаржником діяльності АЗС як виключної діяльності з роздрібної торгівлі нафтопродуктами.

Та обставина, що Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442, встановлено, що через мережу АЗС здійснюється саме роздрібний продаж нафтопродуктів кінцевому споживачу, не впливає на висновки суду, враховуючи, що відповідно до пункту 1 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442, ці Правила визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами, розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоровя споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування. Відтак, ці Правила регулюють саме порядок роздрібної торгівлі нафтопродуктами та не регулюють правовідносин з оптового продажу. Крім того, здійснення роздрібного продажу нафтопродуктами через мережу АЗС не позбавляє права останнього здійснювати оптовий продаж нафтопродуктів для подальшого їх продажу кінцевому споживачеві через роздрібну торгівлю або для виробничого споживання.

З договорів купівлі-продажу нафтопродуктів та додаткових угод до вказаних договорів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що Приватне підприємство «ТК «Укр-Петроль» (продавець) реалізовувало покупцям автомобільні бензини, дизельне паливо по відомостях саме для комерційного використання.

При цьому, в силу ст. 75 ПК України, під час проведення камеральної перевірки контролюючий орган не може використовувати документи первинного обліку платника податків, проводити вивчення та оцінку укладених таким платником податків угод, оскільки дані про укладення зазначених угод не відображаються у податковій звітності.

Згідно з рядком 7 додатку 6 до декларації з акцизного податку вбачається, що скрапленого газу ПП «ТК Укр-Петроль» реалізовано на суму 145711,46 грн. При цьому, з вказаної суми сплачено 5% акцизного податку, оскільки підприємством не реалізовувався скраплений газ для комерційного використання. За твердженням податкового органу, згідно з періодичним звітом по РРО позивачем реалізовано скрапленого газу на суму 155175,01 грн. Разом з тим, з копії поданого періодичного звіту за січень 2015 року сума 155175,01 грн. стоїть навпроти графи «обіг». Згідно з поясненнями представника позивача в цю суму, окрім вартості реалізованого скрапленого газу, входить вартість проданих супутніх товарів, які не є підакцизними товарами. Податковим органом вказане твердження не спростоване, оскільки відповідачем не досліджувались будь-які первинні бухгалтерські документи. Крім того, викликає сумнів твердження представника відповідача, що згідно з періодичним звітом ПП «ТК Укр-Петроль» реалізовано бензину моторного на суму 3014183,56 гри., оскільки у належно засвідченій копії періодичного звіту йдеться не про реалізацію саме бензину моторного на вищевказану суму, а про реалізацію підприємством загального обігу пального на суму 3014183,56 гри., що крім бензину моторного може включати в себе й інші нафтопродукти, зокрема, легкі, середні та важкі дистиляти (рядок 6 додатку 6 до декларації з акцизного податку).

Таким чином, під час проведеної Маневицьким відділення ОДПІ камеральної перевірки (без дослідження будь-яких первинних бухгалтерських документів на підприємстві) неможливо зробити висновок про реалізацію нафтопродуктів позивачем для комерційного чи не комерційного використання, неможливо перевірити чи входить в суму 155175,01 грн. вартість реалізованих супутніх товарів тощо, а, відтак, викладені в акті перевірки від 24.03.2015 року №353/1501/36905994 висновки про порушення позивачем статей 213-216 ПК України є безпідставними та ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, скаржником не доведено правомірності та обґрунтованості прийнятого ним податкового повідомлення-рішення від 22.04.2015 року №000238311.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Ківерцівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 01.07.2015 року в справі №803/1096/15-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

ОСОБА_3

Повний текст ухвали складено 15.02.2016 року.