Справа № 392/1927/15-а (2-а/392/131/15)
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2016 рокусправа № 392/1927/15-а (2-а/392/131/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Богданенка І.Ю. Уханенка С.А.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу 23 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Кіровоградській області на постанову Маловискіського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2015 року у справі №392/1927/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 23 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Кіровоградській області про стягнення належних грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до 23 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Кіровоградській області в якому просив стягнути з Відповідача заборгованість з грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 2653.00 грн.

Постановою Маловискіського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2015 року адміністративний позов було задоволено та стягнуто з Відповідача заборгованість з грошової допомоги на оздоровлення в сумі 2653.00 грн.

23 державна пожежно-рятувальна частина УДСНС України в Кіровоградській області, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Маловискіського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2015 року скасувати та провадження по справі закрити.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 16.10.2012 року по 16.10.2015 року ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з 23 державною пожежно-рятувальною частиною УДСНС України в Кіровоградській області та працював на посаді пожежника-рятувальника.

У вересні 2015 року Позивач подав рапорт на щорічну відпустку за 2015 рік.

16 жовтня 2015 року Позивач був звільнений з 23 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Кіровоградській області у зв'язку з закінченням строку контракту.

Однак, сума грошової допомоги на оздоровлення, яка виплачується під час щорічної відпустки, Позивачу виплачена не була, у зв'язку з чим він звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги відповідають приписам чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Положеннями ч.ч.1,2 ст.101 Кодексу Цивільного захисту України встановлено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період. Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.102 Кодексу цивільного захисту України, на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров'я виконувати свій службовий обов'язок.

Приписами ч.2 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України, затвердженої постановою КМУ від 11.07.2014 року №593 визначено, що служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ст.129 Кодексу Цивільного захисту, Особи рядового і начальницького складу служби цивільного захисту мають право зокрема на такі види відпусток :щорічна основна відпустка;додаткова відпустка у зв'язку з навчанням;творча відпустка, інші додаткові відпустки. Особам рядового і начальницького складу цивільного захисту надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового і матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що служба цивільного захисту України є видом державної служби, яка комплектується на контрактній або конкурсній основі, службовці якої мають право на належне соціальне забезпечення зокрема шляхом отримання грошової допомоги на оздоровлення при виході у щорічну основну відпустку.

Як свідчать встановлені обставини справи, на підставі наказу ДПРЧ-23 від 08.09.2015 року №94, молодшому сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 була надана щорічна відпустка за 2015 рік строком 31 календарний день.

Між тим, належна грошова допомога на оздоровлення Відповідачем виплачена не була, у зв'язку з чим Позивач дійшов висновку про необхідність її стягнення у судовому порядку, розмір якої був визначений у сумі 2653.00 грн.

Однак, у своїх поясненнях Відповідач зазначив, що визначена Позивачем сума є завищеною, оскільки при визначенні розміру допомоги на оздоровлення до розрахунку беруться: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія, яка у сумі для Позивача становить 1679.00 грн.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає хибною зазначену позицію Відповідача з огляду на наступні обставини.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу зі служби цивільного захисту встановлений Інструкцією про виплату грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої Наказом МВС України №475 від 23.04.2015 року.

Відповідно до розділу XIX Інструкції, особам рядового і начальницького складу, в тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні органу управління (підрозділу), за рішенням начальника органу управління (підрозділу) один раз на рік може надаватися допомога для оздоровлення в розмірах, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Підставою для виплати особі рядового і начальницького складу допомоги для оздоровлення є рапорт особи рядового і начальницького складу з проханням надати їй зазначену матеріальну допомогу та відповідний наказ начальника органу управління (підрозділу) на здійснення виплати грошової допомоги для оздоровлення (із обов'язковим зазначенням суми). Визначення розміру місячного грошового забезпечення для обрахунку допомоги для оздоровлення проводиться у тому ж порядку, що і при обрахунку матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, визначеному пунктом 3 розділу XVIII цієї Інструкції.

Згідно з пунктом 3 розділу XVIII Інструкції, при визначенні розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань до розрахунку місячного грошового забезпечення беруться: посадові оклади, оклади за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія у розмірі, що не перевищує розміру, затвердженого положенням про преміювання осіб рядового і начальницького складу (пункт 1 розділу V цієї Інструкції), які встановлені особі рядового або начальницького складу на день звернення. При наданні матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань особам рядового і начальницького складу, які зараховані у розпорядження, до розрахунку беруться посадові оклади, оклади за персонально присвоєними спеціальними званнями, доплати та надбавки (в тому числі щомісячна премія у розмірі, визначеному в розділі V цієї Інструкції), які вони отримували за останніми штатними посадами.

При цьому, суд апеляційної інстанції також зазначає, що за приписами чинного законодавства діє індексація грошових доходів населення, яка є механізмом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер.

Отже, сума грошової допомоги на оздоровлення складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, доплати і надбавки постійного характеру та щомісячна премія у розмірі, що не перевищує відповідного встановленого розміру, які діяли на день звернення службовця. При цьому, при визначенні розміру грошової допомоги на оздоровлення має бути також врахована індексація, оскільки вона нараховується за рахунок зазначених виплат.

Як було встановлено судом, Позивач написав рапорт на щорічну основну відпустку у вересні, у зв'язку з чим сума грошової допомоги на оздоровлення має бути визначена у розміру грошового забезпечення, яка діяла у зазначеному місяці.

В свою чергу, як вбачається з відомості нарахування грошового забезпечення, у вересні Позивачу всього було нараховано 2682.72 грн., у тому числі: посадовий оклад - 565.00 грн.; оклад за звання - 40.00 грн.; вислуга років - 60.50 грн., надбавка за ОВЗ - 332.75 грн., надбавка за ризик - 151.25 грн.; премія - 310.75 грн.; нічні - 12.97 грн.; АСП - 9.42 грн.; Індексація - 850- 16 грн.; компенсація податку - 349.92 грн.;

Факт нарахування Позивачу грошового забезпечення у вересні місяці у сумі 2682.72 грн. також підтверджується виданою Відповідачем довідкою про доходи від 05.11.2015 року №01-31/358.

При цьому, посилання апелянта на сформований ним розрахунок місячного грошового забезпечення Позивача від 05.01.2015 року №01-39/05, як доказ безпідставності заявлено суми, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим, оскільки зазначені в ньому суми грошового забезпечення відображенні станом на січень 2015 року, в той час як сума грошової допомоги на оздоровлення має бути розрахована виходячи з грошового забезпечення Позивача у вересні місяці.

Таким чином, заявлена Позивачем сума грошової допомоги на оздоровлення у розмірі 2653.00 грн. не перевищує отримувану ним суму грошового забезпечення у вересні місяці, у зв'язку з чим є обґрунтованою для стягнення з Відповідача.

Однак, дослідивши рішення суду першої інстанції на відповідність приписам чинного процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його скасувати з огляду на наступні обставини.

Відповідно до приписів ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

В свою чергу, приписами ст.18 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування, крім тих, які підсудні окружним адміністративним судам; усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб з суб'єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1 - 4 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо примусового повернення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що місцевим судам як адміністративним підсудні спори з приводу проходження публічної служби за умови якщо відповідачем виступає орган чи посадова особа місцевого самоврядування, посадова чи службова особа органу місцевого самоврядування. Якщо відповідачем виступає орган державної влади, то спір підлягає розгляду відповідним окружним адміністративним судом.

Як було встановлено судом, предмет спірних правовідносин пов'язаний з проходженням Позивачем публічної служби у 23 державній пожежно-рятувальній частині УДСНС України в Кіровоградській області.

Отже, виходячи з того, що Відповідачем в даному випадку виступає орган державної влади, то даний спір підлягав розгляду відповідним окружним адміністративним судом, що в свою чергу свідчить про порушення судом першої інстанції предметної підсудності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд зокрема і вирішення справи неповноважним судом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова Маловискіського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2015 року була прийнята з порушенням норм процесуального права, що свідчить про необхідність її скасування.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст. 196, ст. 198, ст. 202, ст. 205, ст. 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу 23 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Кіровоградській області - задовольнити частково.

Постанову Маловискіського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2015 року у справі №392/1927/15-а - скасувати та прийняти нову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з 23 державної пожежно-рятувальної частини УДСНС України в Кіровоградській області заборгованість з грошової допомоги на оздоровлення у сумі 2653.00 грн.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: І.Ю. Богданенко

Суддя: С.А. Уханенко