Справа № 810/3463/15
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3463/15 Головуючий у 1-й інстанції: Панова Г.В. Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Губської Л.В., Федотова І.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю представника позивача - Волощук О.М., представників відповідача - Даниленко Н.М., Гончаренко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м. Києві на постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Стадне» до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Обслуговуючий кооператив «Садівниче товариство «Стадне» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м. Києві про визнання протиправними дій щодо направлення звернення Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Стадне» № 012-07/15 від 07.07.2015 за належністю до Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області; зобов'язання розглянути по суті звернення Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Стадне» № 012-07/15 від 07.07.2015.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального права та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач звернувся з запитом (вих. № 012-07/15) до Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання і теплової енергії в місті Києві щодо роз'яснення питань:

- яка процедура прокладення ліній електропередач на електропостачання третіми особами на земельну ділянку?;

- чи потрібно згода землекористувача для прокладення ліній електропередач на його земельній ділянці?;

- чи потрібно вводити лінії електропередач в експлуатацію?

На вказаний запит Інспекцією надано відповідь, що відповідно до Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1996р. №929 до повноважень Держенергонагляду не належить роз'яснення земельного законодавства, а для вирішення поставлених питань запит позивача направлено за належністю до Управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області.

Проте, відповідно до відповіді управління Держземагенства у Бориспільському районі Київської області № 012-07/15 від 07.07.2015 зазначено, що порушені у зверненні позивача питання не відносяться до повноважень та компетенції Управління.

Вважаючи, що Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м. Києві звернення Обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Стадне» розглянуто неналежним чином та не надано відповідей на поставлені в ньому питання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що питання, які викладені у запиті № 012-07/15 від 07.07.2015 за своїм змістом відносяться саме до компетенції Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії, і стосуються питання прокладення ліній електропередач, а не роз'яснення земельного законодавства, як стверджує позивач.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України встановлено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про інформацію» всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію. Кожному громадянину забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків передбачених законами України.

Частиною першою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов'язковому прийняттю та розгляду.

Частиною третьою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Як вбачається із матеріалів справи, звернення позивача № 012-07/15 від 07.07.2015 р., надіслане Державній інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м. Києві, не розглядалось та не вирішувалось відповідачем, а було перенаправлене, на підставі частини 3 статті 7 Закону України «Про звернення громадян», Управлінню Держземагенства у Бориспільському районі Київської області дійшла висновку, з посиланням на те, що вирішення порушених у цьому зверненні питань не входить до повноважень відповідача.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про електроенергетику» від 16 жовтня 1997 року №575/97-ВР, державний нагляд в електроенергетиці здійснює інспекція Держенергонагляду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 серпня 1996 року № 929 затверджено Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії.

Відповідно до п.1 вказаного Положення державний енергетичний нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (Держенергонагляд).

Одним із завдань (функцій) Держенергонагляду є розгляд та вирішення в межах своєї компетенції питань, що виникають у суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії (підпункт 14 пункту 4 Положення).

Держенергонагляд має право надавати відповідно до компетенції суб'єктам електроенергетики, суб'єктам відносин у сфері теплопостачання і споживачам електричної енергії консультаційну допомогу (підпункт 12 пункту 11 Положення).

Наказом Міністерства палива та енергетики України № 422 від 03.11.2006 встановлено, що Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії безпосередньо підпорядкована Мінпаливенерго щодо виконання функцій, покладених на Держенергонагляд Положенням про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1996 р. № 929, здійснює допоміжні заходи із забезпечення надійного і сталого функціонування об'єднаної енергетичної системи України.

З огляду на викладене, як вірно встановлено судом першої інстанції, однією із основних функцій Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання і теплової енергії є допоміжна функція, яка полягає в тому числі і наданні консультаційної допомоги.

Стосовно посилань апелянта на те, що Інспекція листом від 10.07.2015 №09/1694 надала інформацію на запит позивача шляхом посилання на те, що прокладення ліній електропередач та введення їх в експлуатацію фізичними особами здійснюється відповідно до вимог розділу 2 Правил улаштування електроустановок, затверджених Наказом Мінпаливенерго України від 05.01.2006 р. №3 та розділу IV Правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, затверджених Наказом Міненерго вугілля України від 13.02.2012 №91, а також вимог земельного законодавства, колегія суддів зазначає, що вказаний лист та інформація в ньому не є повною та належною відповіддю на запит позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що Наказ Мінпаливенерго України від 05.01.2006 р. №3, на який, зокрема, посилається відповідач у своїй відповіді на запит позивача, втратив чинність 22.08.2014 р.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої та не дають підстави вважати, що судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального та права, які регулюють спірні правовідносини, та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно, оцінивши фактичні обставини справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, дійшов вірного висновку про задоволення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у м. Києві залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядок і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Ухвалу в повному тексті виготовлено 18.02.2016 року.

Головуючий суддя Оксененко О.М.

Судді: Губська Л.В.

Федотов І.В.