Справа № 820/11369/15
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 лютого 2016 р. № 820/11369/15

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання - Самігулліній К.В.

за участю:

представника позивача - Пащенко К.О., Бурлуцької О.С.

представника відповідача - Климчука С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ"
до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області
про скасування податкових рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: скасувати податкову вимогу № 9581-25 від 02.11.2015 року та податкові повідомлення - рішення № від 12.11.2015 року та № від 17.11.2015 року прийняті Основ'янською ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС України у харківській області.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення та податкова вимога ґрунтується на помилкових судженнях суб'єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки відповідача, а відтак, суперечить ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки за відсутності визначених законом підстав покладають на платника податків додатковий обов'язок по оплаті грошового зобов'язання на користь Державного бюджету України.

Представники позивача у судовому засіданні вимоги та доводи заявленого позову підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача, позов не визнав. У письмових запереченнях на позов відповідач (а.с.81-83) зазначив, що під час проведення перевірки та складання акту перевірки фахівці відповідного контролюючого органу діяли згідно до вимог чинного податкового законодавства. За результатами перевірки, в акті зафіксовані порушення вимог Податкового кодексу України, у зв'язку із чим позивачу визначене відповідне податкове зобов'язання.

Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши доводи позову та заперечень проти нього, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

З матеріалів справи встановлено, що у січні - лютому 2015 року відповідачем проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ" за період з 21.01.2012 року по 31.12.2013 року, результати якої оформлені актом від 04.02.2015 року №343/20-38-22-05-08/38000117, яким зафіксовано порушення позивачем: п.п.168.1.1 п.168.1 ст. 168, п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями).

На підставі вищевказаного акту перевірки контролюючим органом складено податкові повідомлення - рішення: від 17.02.2015 року № на загальну суму 1482,04 грн., з яких: +1185,63 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 296,41 грн. (а.с. 19); від 17.02.2015 року № на загальну суму 4163,75 грн., з яких: основний платіж +3331 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 832,75 грн. (а.с. 21).

16.02.2015 року ТОВ "ТЕЛЕСЕНС ІТ" подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2014 рік №, відповідно до якої по ряд. 13 додатку ЗП "Зменшення нарахованої суми податку" відображено значення, що відповідає рядку 13.7- 167260,0 грн. В додатку ЗП по рядку 13.7 відображена сума нарахованого авансового внеску податку на прибуток (а.с. 42-43).

Відповідно до наданого додатку ЗП (податкова декларація з податку на прибуток за 2014р. № від 16.02.2015 року) сума зменшення нарахованої суми податку (ряд 13) відповідає значенню рядка 13.7 в сумі - 167260,0 грн. (а.с. 44).

19.02.2015 року позивач звернувся до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області із заявою про застосування податкового компромісу (за результатами перевірки) (а.с. 12-23).

Рішенням Основ'янської ОДШ ГУ ДФС у Харківській області про погодження податкового компромісу від 24.02.15 року №3395/10/20-38-22-05-06 застосовано податковий компроміс з податку на прибуток в сумі 549419,8 грн., в т.ч. основного платежу 439535,8 грн., штрафних санкцій 109884,0 грн. по податковому повідомленню-рішенню від 17.02.2015 року №.

Визначено до сплати основного платежу по процедурі податкового компромісу (5%) в сумі 21 976,79 грн. Зазначені операції проведені до інтегрованих карток платників податків (а.с. 24).

Судом встановлено, що вказані вище донарахування сплачені позивачем 25.02.2015 року у повному обсязі, після чого між контролюючим органом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ" проведено звірку щодо відсутності заборгованості зі сплати податків та штрафів з відділом аудиту Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області.

Однак, як зазначають представники позивача та не заперечує представник відповідача, в кінці липня 2015 року на підприємство зателефонувала посадова особа Основ'янської ОДПІ м. Харкова та повідомила, що у зв'язку з технічними вадами у програмному забезпеченні податкової, у підприємства позивача з'явилась пеня у сумі 10548,42 грн., яку позивач зобов'язаний сплатити відповідно до акту перевірки від 04.02.2015 року №343/20-38-22-05-08/38000117.

Позивачем пеня сплачена двома платежами від 30.07.2015 року - 5000 грн. та 07.08.2015 року - 5548,42 грн. Після сплати пені, між сторонами знову ж таки проведено звірку щодо відсутності заборгованості зі сплати пені з відділом по стягуванню боргів Основ'янської ОДПІ м. Харкова, якою встановлено, що заборгованість відсутня.

Не зважаючи на вказане, 4 вересня 2015 року, контролюючий орган повідомив позивача про існування у нього пені у сумі 1500,32 грн., яка виникла наступним чином: сплачена у липні-серпні 2015 року пеня відобразилася у програмному забезпеченні податкової як нарахована та несплачена 01.03.2015 року. У зв'язку з цим, автоматично відбулося списання непогашеної пені за рахунок податку на прибуток підприємства за 2014 рік.

У зв'язку із вище викладеним, позивач 08.09.2015 року звернувся із скаргою до ГУ ДФС у Харківській області, в якій просив провести коригування даних у програмному забезпеченні податкової про нарахування та сплату пені з коректним відображенням того, що нарахування та сплата пені відбулись у липні-серпні 2015 року, а не у березні 2015 року (а.с. 27).

Листом від 01.10.2015 року №3219/10/20-40-22-06-20 ГУ ДФС у Харківській області повідомило підприємство позивача, що з урахуванням вимог Податкового кодексу, погашення боргу в облікових картках платників податків ТОВ "Телесенс ІТ" здійснюється в хронологічному порядку, і тому відсутні підстави для проведення коригувань даних в програмному забезпеченні (а.с. 28-30).

Листом від 09.09.2015 року за вих. № 103/15 ТОВ "Телесенс ІТ" звернулось до Державної фіскальної служби України з проханням надати роз'яснення стосовно заповнення п.13.7 Додатку ЗП до рядка 13 податкової декларації з податку на прибуток підприємства. Крім того, позивач в листі зазначив, що в пункті 13.7 чітко зазначається "сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток відповідно до п.57.1 ст. 57 глави 4 розділу ІІ та абзацу другого п.2 підр. 4 розд. ХХ Податкового кодексу України", але податкова інспекція вважає інакше, тому у підприємства виникли розбіжності з контролюючим органом, стосовно тлумачення даного пункту, враховуючи норми п.56.21 ст. 56 Податкового кодексу України (а.с. 31).

19.10.2015 року позивач отримав відповідь Державної фіскальної служби України №22004/6/99-99-19-02-01-15 на свій лист від 09.09.2015 року №103/15, в якій зазначено, що на підставі декларації здійснюється нарахування та сплата податкового зобов'язання. Визначення сум, на які може бути зменшений нарахований податок на прибуток, регулюється додатком ЗП до податкової декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 30.12.2013 року №872. Відображення сум нарахованого авансового внеску з податку на прибуток визначається у р.13.7 додатка ЗП, який заповнюється на підставі п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, та відомостей, зазначених у р. 23 декларації (а.с. 32).

06.10.2015 року позивач звернувся до Державної фіскальної служби України із скаргою №115/15, в якій просив: провести перевірку викладених у скарзі обставин, надати відповідь по суті даної скарги та скарги від 09.09.2015 року №103/15, провести коригування даних у програмному забезпеченні податкової про нарахування та сплату пені з коректним відображенням того, що нарахування та сплата пені відбулися у липні-серпні 2015 року, а не у березні 2015 року, притягти посадових осіб ГУ ДФС в Харківській області, які готували відповідь на нашу скаргу № 101/15 від 09.09.2015 року до дисциплінарної відповідальності (а.с. 34-35).

Листом від 11.11.2015 року №23987/6/99-99-22-04-01-15, Державна фіскальна служба України повідомила позивача, що відповідно до п.п.129.1.2 п.129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, у зв'язку із встановленим перевіркою заниженням податкового зобов'язання з податку на прибуток нарахована пеня у розмірі 10548,42 грн. Сума пені погашена за рахунок сплаченого позивачем 05.03.2015 року самостійно визначеного податкового зобов'язання з податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 13659 грн. У зв'язку з поданням позивачем декларації з податку на прибуток за 2014 рік 11.03.2015 року нараховане відповідне податкове зобов'язання з податку на прибуток у сумі 13659 грн. Таким чином, по інтегрованій картці платника податків станом на 12.03.2015 року виникла заборгованість по сплаті податку на прибуток у розмірі 10548,42 грн. В зв'язку з тим, що погашення заборгованості проводилось двома платежами, відповідно до п.п.129.1.2 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу на суму заборгованості автоматично нарахована пеня за відповідні періоди, а саме: з 12.03.2015 по 29.07.2015 в сумі 690,41 грн., з 12.03.2015 по 06.08.2015 в сумі 809,92 грн. Статтею 131 Податкового Кодексу визначено, що нараховані контролюючим органом суми пені повинні самостійно сплачуватись платниками податків. Проте, станом на 01.09.2015 року у позивача обліковувалася несплачена пеня в сумі 1500,33 грн. У жовтні 2015 року сума пені погашена за рахунок сплаченого 22.10.2015 року місячного авансового внеску з податку на прибуток. При цьому, у позивача виникла заборгованість по сплаті податку на прибуток в розмірі 1397,63 грн., яка має бути терміново погашена з метою запобігання збільшення її розміру за рахунок нарахування пені за несвоєчасність сплати (а.с. 36-37).

Судом встановлено, що Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток.

Результати перевірки оформлені актом 1012/20-38-15-03-07/38000117 від 30.10.2015 року, яким зафіксовано заниження платником грошового зобов'язання з податку на прибуток на 6480,00 грн. (а.с. 13-14).

На підставі вищевказаного акту перевірки, відповідачем складено податкове повідомлення - рішення від 12.11.2015 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 8100 грн., з яких основний платіж +6480 грн., штрафні (фінансові) санкції (штрафи) 1620 грн. (а.с. 12).

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що Основ'янською об'єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт №1144-20-38-15- 03/38000117 від 16.11.2015 року, яким зафіксовано порушення: п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни сплати самостійно визначеного грошового зобов'язання з податку на прибуток (а.с. 18).

На підставі вищевказаного акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення: від 17.11.2015 року №, яким позивачу нараховано штраф у розмірі 20 % на суму 2109,68 грн.; №, яким нараховано штраф у розмірі 10 % в сумі 139,76 грн. (а.с. 16-17).

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, які покладені відповідачем в основу спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне:

Пунктом 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями абз. 4 п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, інститутів спільного інвестування, неприбуткових установ (організацій), у тому числі визначених пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують двадцяти мільйонів гривень) щомісяця, протягом дванадцятимісячного періоду, сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду. Сума щомісячних авансових внесків обчислюється у розмірі не менше 1/12 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній звітний (податковий) рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Отже, вказаною нормою права визначено як осіб, що є платниками авансових внесків, розмір щомісячних авансових внесків з податку на прибуток, так і порядок сплати таких авансових внесків. При цьому, у названій нормі зазначено, що авансові внески сплачуються у порядку і в строки, які встановлено для місячного податкового періоду.

Відповідно до п. 33.1 ст. 33 Податкового кодексу України, податковим періодом визнається встановлений цим Кодексом період часу, з урахуванням якого відбувається обчислення та сплата окремих видів податків та зборів.

Приписами ст. 34 Податкового кодексу України, податковим кодексом України визначено наступні види податкового періоду: календарний рік; календарне півріччя; календарні три квартали; календарний квартал; календарний місяць; календарний день.

Законом України від 05.07.2012 року № 5083 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв'язку з проведенням адміністративної реформи в Україні", який набрав чинності 12.08.2012 року, пункт 2 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено абзацом другим.

Відповідно до приписів абз. 2 п.2 підр. 4 розділ XX Податкового кодексу України, платники податку на прибуток підприємств, які починаючи з 2013 року подають річну податкову декларацію відповідно до пункту 57.1 статті 57 цього Кодексу, сплачують у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Аналізуючи вище вказані положення діючого законодавства, суд доходить висновку, що у складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватись у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов'язань. При визначенні податкового зобов'язання за звітний (податковий) рік сума нарахованого авансового внеску з податку на прибуток зараховується у зменшення нараховнаої суми податку на прибуток.

Таким чином, всі нарахування як податку на прибуток, так і авансових внесків по ньому відносяться до того року, в якому вони нараховувались і зменшення податку на прибуток наступного року повинно здійснюватися з врахування нарахованих авансових внесків, які були узгоджені у декларації на прибуток попереднього року, як базового.

Отже, позивачем правомірно обчислено суму авансових внесків у розмірі не менше 1/2 нарахованої суми податку на прибуток підприємств за попередній рік, зменшеної на суму сплачених авансових внесків з цього податку при виплаті дивідендів, яка залишилась не зарахованою у зменшення податкового зобов'язання з цього податку, без подання податкової декларації.

Поряд із тим, відповідно до положень ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи, що позивачем своєчасно та у повному обсязі сплачувались авансові внески з податку на прибуток підприємств, то у відповідача не було об'єктивних та законних підстав для прийняття та надіслання Товариству з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ" вимоги про сплату боргу форми "Ю" №9581-25 від 02.11.2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. З огляду на припис наведеної норми процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішення органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов'язання чи зменшені податкові вигоди, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше.

Відповідачем вказаного процесуального обов'язку стосовно податкового повідомлення рішення № від 12.11.2015 року та № від 17.11.2015 року та податкової вимоги № 9581-25 від 02.11.2015 року, не виконано, а тому суд приходить до висновку про невідповідність прийнятих відповідачем податкових повідомлень - рішень та вимоги дійсним обставинам справи та вимогам діючого законодавства, а отже є такими, що підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ", є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до ч.3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ" (місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Кірова, 38, код ЄДРПОУ - 38000117) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (адреса: вул. Богдана Хмельницького, буд.17, м. Харків, 61001, код ЄДРПОУ - 38773167).

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ" до Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових рішень - задовольнити.

Скасувати податкову вимогу № 9581-25 від 02.11.2015 року та податкові повідомлення - рішення Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області № від 12.11.2015 року та № від 17.11.2015 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесенс ІТ" (місцезнаходження: 61001, м. Харків, вул. Кірова, 38, код ЄДРПОУ - 38000117) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (адреса: вул. Богдана Хмельницького, буд.17, м. Харків, 61001, код ЄДРПОУ - 38773167).

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні - з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 15 лютого 2016 року.

Суддя Панченко О.В.