Справа № 265/5838/15-а
Суддя: Міхєєва І. М.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/5838/15-а
Провадження №2-а/265/12/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності посадових осіб неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності посадових осіб неправомірними, зобовязання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 20 серпня 2015 року він звернувся до відповідача з письмовим інформаційним запитом щодо надання інформації про розгляд його звернення відповідно до ч.2 ст.ст. 14, 15 ЗУ «Про звернення громадян» як інваліда ВВВ 1 групи, та відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації». 21 серпня 2015 року він отримав відповідь, в якій було зазначено, що дана відповідь надавалась на підставі діючого законодавства. Тобто обґрунтованої відповіді на зазначене звернення він не отримав, тому просить суд визнати дії ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради в ненаданні обґрунтованої відповіді на інформаційний запит від 20 серпня 2015 року бездіяльністю, а відповідь від 21 серпня 2015 року неправомірною відмовою. Зобовязати відповідача надати повну та достовірну інформацію на інформаційний запит від 20 серпня 2015 року відповідно до ЗУ «Про доступ до публічної інформації». Стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі гарантованого державного соцстандарту, мінімальної пенсії інваліда 1 групи ВВВ в сумі 3 796 гривень.

Позивач ОСОБА_1 до суду не зявився, надіславши до адреси суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради - ОСОБА_3 до суду також не зявився, надавши суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що на письмовий запит ОСОБА_1 від 20 серпня 2015 року, йому 21 серпня 2015 року була надана вичерпна відповідь на підставі чинного законодавства, яку він отримав особисто із зазначенням дати та підпису. Крім того, усі звернення, які надходили від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 райадміністрації протягом 2014-2015 року і раніше були розглянуті в рамках повноважень та у строк. Тому посилання позивача на неналежне ставлення до нього з боку працівників райадміністрації не відповідають дійсності. Просив відмовити у задоволення позову в повному обсязі.

У подальшому від представника відповідача ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за відсутності представника відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно письмового інформаційного запиту ОСОБА_1 від 20 серпня 2015 року, адресованого голові ОСОБА_2 районної адміністрації, позивач звертався з питанням про розгляд його звернень відповідно до ст. ст. 14, 15 ЗУ «Про звернення громадян», як інваліда ВОВ 1 групи.

Згідно ст. 1 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація це відображена задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання субєктами владних повноважень своїх обовязків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні субєктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію. це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити:

-імя ( найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу звязку, якщо такий є;

-загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

-підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Аналізуючи письмовий запит ОСОБА_1 від 20 серпня 2015 року, суд прийшов до висновку, що зазначене звернення неможливо віднести до звернення в рамках ЗУ «Про доступ до публічної інформації», оскільки в самому зверненні не міститься посилань на надання саме публічної інформації в рамках Закону.

Таким чином, суд розцінює інформаційний запит ОСОБА_1 від 20 серпня 2015 року, як заяву громадянина в рамках ЗУ «Про звернення громадян», на який він сам посилався у своїй заяві.

Листом від 21 серпня 2015 року № 11-19-05 головою рай адміністрації ОСОБА_4 була надана відповідь позивачу ОСОБА_1 на його звернення від 20 серпня 2015 року.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

У своєму зверненні від 20 серпня 2015 року, позивач ОСОБА_1 просить надати відповідь про розгляд його звернень в порядку ст. ст. 14, 15 ЗУ «Про звернення громадян».

Відповідно до ст. 14, 15 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, посадові особи зобов'язані розглянути пропозиції (зауваження), заяви ( клопотання) та скарги та повідомити громадянина про результати розгляду.

Пропозиції (зауваження), заяви ( клопотання) та скарги ОСОБА_5 Союзу, ОСОБА_6 Праці, інвалідів Великої Вітчизняної війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Позивач ОСОБА_1 є інвалідом Великої Вітчизняної війни - 1 групи, що підтверджується посвідченням Серія ІІ № 695005 від 6 вересня 2011 року.

Відповідь від 21 серпня 2015 року на заяву ОСОБА_1 від 20 серпня 2015 року була надана головою ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради - ОСОБА_4 відповідно до вимог ЗУ «Про звернення громадян».

Листом № 11-19-05 від 21 серпня 2015 року, ОСОБА_1 було повідомлено, що всі його звернення, які надійшли на розгляд до ОСОБА_2 районної адміністрації протягом 2014-2015 років було розглянуто відповідно до чинного законодавства в рамках повноважень. За всіма розглянутими зверненнями, були своєчасно надані письмові відповіді за підписом голови райадміністрації, а у разі його відсутності заступника голови рай адміністрації. Також до відома ОСОБА_1 було доведено про можливість оскаржень дій субєкта владних повноважень у разі незгоди з отриманою відповіддю.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до відповідача 20 серпня 2015 року, а відповідь на своє звернення отримав 21 серпня 2015 року, тобто протягом 1 робочого дня, що не порушує строки , встановлені Законом.

Однією з позовних вимог ОСОБА_1 є стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3 796 гривень.

Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про звернення громадян», особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбачену законодавством України.

Статтею 25 ЗУ «Про звернення громадян» передбачено, що у разі задоволення скарги орган або посадова особа, які прийняли неправомірне рішення щодо звернення громадянина, відшкодовують йому завдані матеріальні збитки, пов'язані з поданням і розглядом скарги, обґрунтовані витрати, понесені у зв'язку з виїздом для розгляду скарги на вимогу відповідного органу, і втрачений за цей час заробіток. Спори про стягнення витрат розглядаються в судовому порядку.

Громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом.

Зазначена відповідальність посадової особи передбачена лише у випадках, коли скарга громадянина на неправомірні дії цієї посадової особи була обґрунтована, і в діях посадової особи було встановлено порушення законодавства про звернення громадян.

Під час розгляду справи було встановлено, що порушень з боку ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради під час прийняття заяви від 20 серпня 2015 року від ОСОБА_1 та надання йому відповіді, встановлено не було. Дії відповідача законні, а тому підстав для відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 на підставі ст. ст. 24, 25 ЗУ «Про звернення громадян» немає.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності посадових осіб неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.8-11, 88, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної адміністрації Маріупольської міської ради про визнання бездіяльності посадових осіб неправомірною та зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення постанови.

Суддя І.М. Міхєєва