Справа № 819/3037/15
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Справа № 876/11669/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

представника позивача Переймибіди Р.Б.,

представника відповідача Мулика П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційні скарги Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та приватного акціонерного товариства ,,Добра вода" на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства ,,Добра вода" до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування розпорядження,-

В С Т А Н О В И В :

31 серпня 2015 року приватне акціонерне товариство (ПрАТ) ,,Добра вода" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області за № 13 від 29 березня 2013 року ,,Про проведення територіальної підвідомчості виконавчих проваджень" .

Постановою від 21 жовтня 2015 року Тернопільський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково та ухвалив: ,,Розпорядження начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області №13 від 29 березня 2015 року ,,Про проведення територіальної підвідомчості виконавчих проваджень" в частині передачі з Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції виконавчого провадження про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства ,,Добра вода" заборгованості до Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції визнати протиправним та скасувати".

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ПрАТ ,,Добра вода" та Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області подали апеляційні скарги, оскільки вважають постанову такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції не звернув належної уваги на ті обставини, що оскаржене розпорядження по своїй суті суперечить Закону України ,,Про державну виконавчу службу", п.п. 1,2 Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 10.04.2012р. №549/5; не відповідає вимогам Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 25.12.2008 р. №2274/5. Крім того, оскаржене розпорядження винесене начальником управління ДВС з перевищенням повноважень.

Також оскаржене розпорядження порушує інтереси позивача на повне та своєчасне вчинення усіх необхідних виконавчих дій державним виконавцем, а також право оскарження бездіяльності державного виконавця Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції по вчиненню виконавчих дій, який 2 роки фактично не вчиняв жодних дій щодо виконання рішення.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач акцентує увагу на тому, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обґрунтованість позову в частині визнання протиправним та скасування розпорядження начальника управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області № 13 від 29.03.2015 року з підстав недотримання процедури прийняття розпорядження та порушення прав та інтересів позивача. Просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав вимоги поданої скарги та просить її задовольнити в повному обсязі. Апеляційну скаргу відповідача просить відхилити.

Представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області та заперечив вимоги апеляційної скарги позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи та доводи скарг, апеляційний суд вважає, що скарга позивача не належить до задоволення, а скарга відповідача підлягає задоволенню в повному обсязі.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що згідно постанови ВП № 34582991 від 04.10.2012 року державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції відкрив виконавче провадження з примусового виконання наказу № 2/50/5022-556/2012, виданого 10.09.2012 року Господарським судом Тернопільської області про стягнення з ТзОВ ,,Торговий світ" в користь ПрАТ ,,Добра вода" боргу на загальну суму 858100,79 грн..

У зв'язку із невжиттям всіх передбачених чинним законодавством заходів для виконання наказу 27.12.2013 р. ПрАТ ,,Добра вода" та в.о. начальника Першого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції спільним протоколом узгодили ряд виконавчих дій, які зобов'язувався невідкладно вчинити Перший відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції.

Орган ДВС жодних дій не вчинив, а тому позивач з метою захисту своїх прав неодноразово зверталася із скаргами на дії та бездіяльність Першого відділу ДВС Тернопільського МУЮ.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 17.04.2015 р. № 2/50/5022-556/2012 визнано незаконною бездіяльність органу ДВС та зобов'язано вчинити всі передбачені законом заходи, спрямовані на виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 10.09.2012 року. Однак, вказана ухвала також залишилася без виконання, оскільки 14.04.2015 р. державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з тим, що дане провадження має бути передане на виконання у Другий відділ ДВС Тернопільського міського управління юстиції.

Враховуючи відсутність правових підстав для передачі виконавчого провадження, 04.06.2015 р. ПрАТ ,,Добра вода" звернулося в Господарський суд Тернопільської області із скаргою на незаконність дій Першого відділу ДВС та Другого відділу ДВС Тернопільського міського управління юстиції щодо передачі виконавчого провадження.

Під час розгляду даної скарги в суді 18.08.2015 р. Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області надало засвідчену копію розпорядження начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області № 13 від 29.03.2013 р. про проведення територіальної підвідомчості виконавчих проваджень. Господарський суд взяв до уваги даний документ та прийшов до висновку про безпідставність поданої скарги.

Вважаючи, що вказаним розпорядженням порушені його права, ПрАТ ,,Добра вода" звернулось до адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам апеляційний суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді адміністративним судом спору захисту підлягає порушене право чи інтерес позивача.

Позивач не надав суду жодного аргументованого доводу порушення його прав оскарженим розпорядженням.

Так, розпорядження начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області № 13 від 29.03.2013 року містить чотири пункти.

Пунктом 1 затверджено підвідомчість виконавчих документів між Першим відділом державної виконавчої служби та Другим відділом державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції згідно додатків № 1 та № 2 про територіальний поділ.

Пунктом 2 зобов'язано начальників Першого відділу державної виконавчої служби та Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції забезпечити дотримання державними виконавцями підвідомчості виконання рішень та приведення у відповідність до затвердженого розподілу залишків виконавчих проваджень.

Пунктами 3 та 4 розпорядження визначена відповідальність керівників відділів державної виконавчої служби та встановлений контроль за його виконанням.

Таким чином, оскаржене розпорядження не містить жодних владних приписів щодо інших осіб, крім державних виконавців та керівників відділів державної виконавчої служби, а тому не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси. Розпорядження стосується виключно діяльності Першого та Другого відділів державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

На час прийняття оскарженого розпорядження будь-які права чи інтереси позивача також не були порушенні, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Прийнятті в подальшому державними виконавцями рішення, вчиненні дії (бездіяльність) на виконання вказаного розпорядження можуть бути оскарженні, якщо ними порушенні права позивача. При цьому можуть бути оскарженні саме ці рішення, дії чи бездіяльність, які безпосередньо порушують права позивача, а не розпорядження відповідача, яке на час його прийняття жодним чином не порушувало прав та інтересів позивача.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції наведеним обставинам належної правової оцінки не дав, а тому дійшов помилкового висновку щодо часткового задоволення позову.

Крім того, за змістом ч.2 ст. 11 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Позивач просив визнати протиправним та скасувати тільки розпорядження начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області № 13 від 29.03.2013 року.

З незрозумілих апеляційному суду підстав суд першої інстанції визнав протиправним та скасував вказане розпорядження в частині передачі з Першого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції виконавчого провадження про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства ,,Добра вода" заборгованості до Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції.

При цьому суд не звернув уваги на ті обставини, що оскаржене розпорядження не містило жодних приписів щодо передачі виконавчого провадження про стягнення на користь Приватного акціонерного товариства ,,Добра вода" заборгованості.

Також апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що в силу ч. 3 ст. 181 КАС України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби.

Таким чином, належним відповідачем в даній справі є управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, що також залишене судом першої інстанції поза увагою.

Статтею 159 КАС України визначено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

В силу п.4 ч.1 ст. 202 КАС України підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Оскільки суд першої інстанції допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення частини позовних вимог, апеляційний суд визнає правильним апеляційну скаргу відповідача задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу позивача слід відхилити за безпідставністю вимог з наведених вище підстав.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. ст.195, 196, п. 3 ч. 1 ст.198, п.4 ч.1 ст. 202 , ст. ст. 205, 207, 254 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства ,,Добра вода" залишити без задоволення.

апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області задовольнити, постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року у справі № 819/3037/15 - скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні позову приватного акціонерного товариства ,,Добра вода" до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування розпорядження відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили рішенням суду апеляційної інстанції шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а в разі складення постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складенні постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.В. Святецький

Судді Л.Я. Гудим

О.М. Довгополов

Постанова в повному обсязі складена 18 лютого 2016 року.