Справа № 826/19890/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/45172/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві про визнання протиправними та скасування приписів, постанов,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон» (надалі - позивач, Товариство) звернулось до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві (надалі - відповідач, Інспекція), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати приписи Інспекції від 1 жовтня 2013 року та від 30 жовтня 2013 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 533/13/2/7/26-62/1211/02/4 від 12 листопада 2013 року, прийняту Інспекцією.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року, позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись із судовими рішеннями попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просив скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Заперечень на касаційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 1 жовтня 2013 року Інспекцією проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвест-Регіон» щодо об'єкта будівництва: «Автозаправочна станція «Shell» на Кільцевій дорозі, 22 у Святошинському районі міста Києва».

1 жовтня 2013 року за результатом перевірки складено акт, в якому зазначено наступне: перевіркою з виїздом встановлено, що на Кільцевій дорозі. 22 у Святошинському районі міста Києва Товариством експлуатується автозаправочна станція «Shell» (надалі АЗС).

4 квітня 2000 року АЗС частково була прийнята в експлуатацію актом про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, а саме: в експлуатацію прийнято основне приміщення (операторна) -194,8м2, в тому числі підвал -100,4м2: миєчна - 56,2 м2.

Після прийняття в експлуатацію на АЗС самовільно здійснено реконструкцію, в результаті чого були побудовані паливні резервуари та 4 паливороздавальні колонки, які на час перевірки експлуатувались. Також були проведені будівельні роботи з капітального ремонту фасадів основної будівлі (операторської) та технічне переоснащення паливо заправних колонок ( п.3.12 ДБН А.2.2.-3.2012 Склад та зміст проектної документації на будівництво). Після проведення зазначених робіт АЗС експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, що є порушенням вимог частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

1 жовтня 2013 року відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким позивачу заборонено експлуатацію закінченого об'єкта з 2 жовтня 2013 року до усунення порушень та зобов'язано усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у встановленому законодавством порядку.

15 жовтня 2013 року на підставі вищезазначеного припису Інспекція прийняла постанову №451/13/1 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, передбачене абзацом 6 пункту 6 частини другої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», у розмірі 1 032 300,00 грн.

Дана постанова була оскаржена Товариством до суду.

В подальшому Інспекцією проведена позапланова перевірка виконання Товариством вимог припису від 1 жовтня 2013 року.

30 жовтня 2013 року за результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким встановлено, що АЗС експлуатується без усунення виявлених порушень, вимоги припису про усунення порушень від 1 жовтня 2013 року Товариством не виконані, чим порушено вимоги пункту 3 частини четвертої статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

За наслідками перевірки Інспекцією складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30 жовтня 2013 року та винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 30 жовтня 2013 року, в якому від позивача вимагалося виконати вимоги припису від 1 жовтня 2013 року.

12 листопада 2013 року Інспекцією прийнято постанову №533/13/2/7/26-62/1211/02/4 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою Товариство визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого абзацом 2 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф в сумі 11470,00 гри.

Не погоджуючись із приписами Інспекції від 1 жовтня 2013 року, від 30 жовтня 2013 року, та з постановою №533/13/2/7/26-62/1211/02/4 від 12 листопада 2013, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до висновку щодо протиправності оскаржуваних рішень, оскільки постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 3 лютого 2014 року у справі № 826/18143/13-а, яка набрала законної сили, встановлено, що позивачем не було допущено порушення, відображені в акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 1 жовтня 2013 року.

Колегія суддів погоджується із даним висновком з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 3 лютого 2014 року в адміністративній справі №826/18143/13-а за позовом Товариства до Інспекції постанова Інспекції №451/13/1 від 15 жовтня 2013 року була визнана протиправною та скасована.

Вищезазначеною постановою відповідача від 15 жовтня 2013 року Товариство було притягнуто до відповідальності за порушення вимог частини восьмої статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме - самовільно здійснення реконструкції, в результаті чого були побудовані паливні резервуари та 4 паливороздавальні колонки, проведено будівельні роботи з капітального ремонту фасадів основної будівлі (операторської) та технічне переоснащення паливнозаправочних колонок та після проведення зазначених робіт об'єкт АЗС експлуатується без прийняття в експлуатацію у встановленому законодавством порядку).

Зазначеним рішенням суду, зокрема, встановлено, що позивач жодних будівельних робіт з капітального ремонту фасадів будівлі, які передбачають втручання у несучі конструктивні системи при заміні або відновленні конструкцій, або передбачають перелік робіт, наведених у Положенні про безпечну та надійну експлуатацію виробничих будівель і споруд, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України і Держнаглядохоронпраці України № 32/288 від 27 листопада 1997 року (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 липня 1998 року за № 424/2864) не здійснювало, на АЗС здійснено відновлювальні ремонтні роботи шляхом заміни фізично зношених паливозаправних колонок на нові, але з аналогічними технічними та експлуатаційними характеристиками.

Дана справа неодноразово переглядалась Вищим адміністративним судом України. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 червня 2015 року (К/800/15074/15) встановлено правильність висновку судів попередніх інстанцій щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15 жовтня 2013 року № 451/13/1. Дане рішення набрало законної сили з моменту проголошення.

Згідно зі статтею 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що на об'єкті перевірки, як установлено судами попередніх інстанцій, комплексних заходів щодо підвищення експлуатаційних можливостей шляхом заміни паливнозаправних колонок новими, більш продуктивними, не проводилась, а лише здійснено відновлювальні ремонтні роботи шляхом заміни фізично зношених паливозаправних колонок на нові, але з аналогічними технічними та експлуатаційними характеристиками, то у розумінні ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» такі заходи не є технічним переоснащенням. Тобто на об'єкті перевірки позивачем не проводилось будівельних робіт, за результатами яких об'єкт підлягає прийняттю в експлуатацію.

Отже, в діях позивача відсутнє порушення частини восьмої статті 39 Закону України «Про основи містобудівної діяльності», а тому суди попередніх інстанцій прийшли до правильного висновку, що притягнення Товариства до відповідальності за невиконання приписів є протиправним.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновків, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Керуючись статтями 220-1, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві відхилити, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 червня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.