Справа № 804/6546/15
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 січня 2016 рокусправа № 804/6546/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Манцов Д.В.

за участю представників:

позивача: - не зявився

відповідача: - ОСОБА_1 дов від 25.05.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Майстер-Профі України»

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року

у справі № 804/6546/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Майстер-Профі Україна

до Лівобережньої обєднаної державної податкової інспекції м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Майстер-Профі Україна» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, т.8, а. с.5, 6) просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Лівобережної обєднаної державної податкової інспекції м.Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 18.05.2015 № НОМЕР_1, яким ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» збільшено суму грошового зобовязання з податку на прибуток у розмірі 2985475 грн., та від 18.05.2015 №, яким ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» збільшено суму грошового зобовязання з податку на додану вартість у розмірі 65542,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що господарські операції ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» з його контрагентами повністю підтверджуються первинною бухгалтерською документацією, що свідчить про безпідставність прийняття відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2015 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанову суду мотивовано ненаданням позивачем до перевірки всіх документів, передбачених договорами, зокрема, підтверджуючих якість товару, товарно-транспортних накладних.

З наданих документів судом встановлено відсутність факту виконання робіт з огляду на відсутність трудових ресурсів, основних засобів; не можливість здійснення законної господарської діяльності у сфері будівництві (відсутність ліцензії), здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт, надання послуг з транспортування вантажу, отже відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту та витрат за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Також судом зазначено, що встановлені обставини відсутності реальності виконання договірних зобовязань між позивачем та контрагентами дають підстави стверджувати, що спірні операції не були зумовлені характером виробничої або іншої господарської діяльності позивача, не мали на меті отримання прибутку від цих операцій, отже паперові носії складені поза межами господарської діяльності позивача та не можуть бути підставою для формування податкового кредиту та валових витрат ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна».

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач наполягає на безпідставності висновків відповідача та суду першої інстанції щодо нереальності господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг), що підтверджується певними документам та судовими рішеннями, якими встановлена реальність господарських операцій товариства з певними контрагентами.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання позивач повідомлений судом належним чином.

Лівобережна ОДПІ проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову суду обґрунтованою та правомірною, зазначає, що в ході попередніх позапланових перевірок Лівобережною ОДПІ перевірену господарську діяльність ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» з окремими контрагентами та за певні періоди, при цьому вказаними перевірками перевірялись лише податкові зобов'язання з податку на додану вартість, а зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств не перевірялись та донарахування, відповідно, не здійснювались, тому посилання позивача на судові рішення, якими встановлена реальність господарських операцій товариства з певними контрагентами, є безпідставним.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджено матеріалами справи, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

від 18.05.2015 № НОМЕР_1, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 2 396 932 грн. та накладено штраф в сумі 588 543 грн., всього до сплати 2985475 грн.;

від 18.05.2015 № НОМЕР_2, яким товариству збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 41 655 грн. та накладено штраф у розмірі 23887,50 грн., всього до сплати 65542,50 грн.

Підставою для прийняття означених податкових повідомлень-рішень є висновки проведеної відповідачем планової виїзної перевірки ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2013, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2013 відповідно до затвердженого плану перевірки (акт перевірки №3219/22-01/30888419 від 12.09.2014) та результати розгляду поданої позивачем скарги в адміністративному порядку (рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 24.02.2015 № 1578/10/04-36-10-07-14).

Згідно висновків акту перевірки перевіркою встановлено порушення ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна»:

- п.44.1 ст.44, п.137.1 ст.137, п.п.135.1, 135.2, 135.4, п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.п. 14.1.27, п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п.137.10 ст.137, п.п.138.1.1 п.138.1, п. 138.2 ст.138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся на загальну суму 2384242 грн. в тому числі: за 4 кв. 2011 рік у розмірі 42760 грн., за 1 кв. 2012 рік у розмірі 2596 грн., за 2 кв. 2012 рік у розмірі 25813 грн., за 3 кв. 2012 рік у розмірі 283632 грн., за 4 кв. 2012 рік у розмірі 1254798 грн., за 2013 рік у розмірі 774643 грн.;

- п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14, п. 187.1 ст. 187 п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у сумі 166032 грн., в тому числі по періодам: за грудень 2011 року на суму 5578 грн., за лютий 2012 року на суму 49 грн., за березень 2012 року на суму 829 грн., за травень 2012 року на суму 163 грн., за серпень 2012 року на суму 2078 грн., за жовтень 2012 року на суму 54450 грн., за січень 2013 року на суму 42333 грн., за лютий 2013 року на суму 48758 грн., за березень 2013 року на суму 9690 грн., за квітень 2013 року на суму 330 грн., за листопад 2013 року на суму 1774 грн.;

До таких висновків податковий орган дійшов з огляду на те, що позивач за перевірений період мав взаємовідносини з контрагентами, які допустили порушення податкового законодавства, зокрема, не мають ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності. Крім того, первинні документи по окремим контрагентам до перевірки не надані (товарно-транспортні накладні), а деякі (акти виконаних робіт форми № КБ-2в) мають недоліки. Виходячи з встановлених обставин, відповідачем зазначено про неможливість підтвердити реальність придбання товариством товарів (робіт, послуг) у відповідних контрагентах.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до п. 135.1 ст.138 Податкового кодексу України передбачено, що доходи, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з:

доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті;

інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.135.5.4 п.135.5 ст.135 ПК України інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

Згідно визначення, наведеного у пп.14.1.13 п.14.1 ст.14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно п.198.3. ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України встановлено, що до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Отже, необхідною умовою для віднесення відповідних сум до витрат, а сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум податку на додану вартість до податкового кредиту є факт придбання товарів, робіт та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

У відповідності до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обовязковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за №168/704, згідно якому первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.4 Положення № 88, який наведено вище, встановлено, що первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обовязкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у періоді, який перевірявся податковим органом, мав господарські правовідносини за письмовими та усними договорами.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що за положеннями ст.181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Тобто укладення господарських договорів усно, у спрощений спосіб, без укладення письмового договору, визначене у ст.181 ГК України, і передбачає можливість такого укладення шляхом виписки певних документів, зокрема видаткових і податкових накладних та їх оплатою.

Поряд з цим, за приписами ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом (яким є недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення правочину).

Під час проведення перевірки податковим органом досліджені наступні господарські операції ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна»:

- з ПП «Рембудкомплект-плюс» (Підрядник) за договором підряду № 3 від 03.09.2012 на проведення робіт з облаштування ущільненої основи під проїзди на території розподільного центру, на підтвердження виконання якого надано податкові накладні та акти виконаних робіт форми № КБ-2в: за 3 квартал 2012 року - 227 333,3 грн., за 4 квартал 2012 року 2 043 362,55 грн., за 1 квартал 2013 року 302 923,5 грн.;

- з ТОВ «Торгтехніка» (Постачальник) за договором поставки № 94 від 25.07.2012 на постачання обладнання та матеріалів на обєкт покупця, на підтвердження виконання якого позивачем надано специфікації, акт здачі-приймання обладнання та матеріалів, додаток № 2 від 25.07.2012, за яким постачальник зобовязався поставити сандвіч-панелі ППУ 60 у кількості 11946,24 кв. м та сендвіч-панелі ППУ 100 у кількості 1870,68 кв. м на загальну суму 3320592 грн. (з ПДВ), додаток № 3 від 10.08.2012 за яким постачальник зобовязався поставити сандвіч-панелі ППУ 60 у кількості 11946,2342 кв. м та сендвіч-панелі ППУ 100 у кількості 1870,68 кв. м на загальну суму 3320592 грн. ( з ПДВ), рахунок на оплату на сандвіч-панелі ППУ на загальну суму 1500000 грн. (з ПДВ), видаткові накладні та податкові накладні на товар (повітроохолоджувачі, станції холодильні, конденсатори) загальну суму 3201696,57 грн. (у тому числі ПДВ - 533616,09 грн.), товарно-транспорті накладні на товар: станція холодильна у кількості 10 шт.; повітроохолоджувач у кількості 4 шт.;

- з ТОВ «Торгтехніка» (Підрядник) за договором підряду від 01.08.2012 № 97, відповідно до умов якого підрядник зобовязується згідно з проектом виконати комплекс будівельно-монтажних робіт на обєкті за адресою: Дніпропетровська обл., смт.Ювілейне, розподільчий центр (Обєкт ), а Генпідрядник (ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна») зобовязується прийняти і оплатити ці роботи, при цьому забезпечення будівництва матеріалами, технологічним, енергетичним, електротехнічним та іншим обладнанням, покладається на Підрядника, якщо сторони не погодять інше, на підтвердження виконання якого позивачем надано додаткову угоду № 1 від 07.02.2013, згідно якої підрядник зобовязується виконати: монтаж сандвіч-панелей ППУ 60, 100; монтаж робіт по холодильному обладнанню, податкову накладну від 30.11.2012 № 110 на послуги монтажу сандвіч-панелей на суму 86220,24 грн. (з ПДВ) та акт виконаних робіт № 2 форми № КБ-2в;

- з ТОВ «Кофекс» (Підрядник) за актами здачі-прийняття послуг (надання робіт) з облаштування ущільненої основи під проїзди на території розподільного центру на суму 80313,75 грн.;

- з ПП «Алкіона» (Виконавець) за договором надання послуг № Дп-1/02-13 від 01.02.2013 щодо послуг автокрана, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти здачі-прийняття послуг (надання робіт) та податкові накладні на загальну суму 205734,7 грн., в т. ч. ПДВ 34289,11 грн.;

- з ТОВ «Альянс-Іст» (Продавець) за договором № 19/07-12 від 19.07.2012 та додатковою угодою від 19.07.2012 № 1 про поставку товару цегла керамічна, на підтвердження виконання якого позивачем надано податкові накладні на суму 55 440 грн. (з ПДВ);

- з ТОВ «БОБА-2013» (Перевізник) за договором № 0527/1 на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 27.05.2013, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти здачі-прийняття послуг (надання робіт) з перевезення вантажу, податкові накладні на загальну суму 160800,10 грн., в т. ч. ПДВ 26800,02 грн., акти здачі-прийняття послуг (надання робіт) з перевезення вантажу на загальну суму 160800,10 грн., в т.ч. ПДВ 26800,02 грн.;

- з ТОВ «Будбізнеспром-Т» (Підрядник) за договором підряду № 15/01-13 від 15.01.2013, за яким Підрядник зобовязується згідно проекту виконати власними, а за необхідністю та залученими силами комплекс земельних робіт на обєкті, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт.Ювілейний розподільний центр, а Генпідрядник - ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна», зобовязується прийняти та оплатити ці роботи, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти прийняття виконаних будівельних робіт (ф. № КБ-2в) за січень 2013 року на загальну суму 1115 384,40 грн. (з ПДВ) та податкові накладні на роботи «комплекс земельних робіт по договору № 15/01-13» на суму 1115384,40 грн. (з ПДВ).

Суми податку на додану вартість по зазначеними податковими накладними за січень 2013 року у розмірі 117 467,40 грн. включено до складу податкового кредиту в податковій декларації з ПДВ за лютий 2013 року із зазначенням дати виписки податкових накладних січень 2013 року, що також підтверджується реєстрами отриманих та виданих податкових накладних.

- з ТОВ «Взлет-Ера» (нова назва - ПП «Ватер-Шпаг») (Виконавець) за договором про надання послуг № 0102 від 01.02.2013, за яким виконавець для виконання будівельних робіт (земельні роботи, вантажно-розвантажувальні роботи) зобовязується надати згідно заявки Замовника - ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» послуги екскаватора, гідромолоту, автокрану вантажопідйомністю 16 тон, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкові накладні з послуг гідромолоту та вантажно-розвантажувальні роботи на загальну суму 67114,98 грн. (з ПДВ).

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідного періоду, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ в періодах: лютий та травень 2013 року.

- ТОВ «Градієнт ТЕК» (Виконавець) за договором про надання послуг № 10-12/12 від 10.12.2012, за яким Виконавець для виконання будівельних робіт (земельні роботи, вантажно-розвантажувальні роботи) зобовязується надати згідно заявки Замовника - ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» послуги екскаватора, гідромолоту, автокрану вантажопідйомністю 16 тон, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та податкові накладні з послуг гідромолоту та вантажно-розвантажувальні роботи на загальну суму 39809,99 грн. (з ПДВ),

Суми податку на додану вартість по зазначеними податковими накладними за січень 2013 року у розмірі 6635 грн. включено до складу податкового кредиту в податковій декларації з ПДВ за березень 2013 року із зазначенням дати виписки податкових накладних січень 2013 року.

- з ТОВ «Арамакс» (Підрядник) за договором поставки № 12/09 від 12.09.2012, згідно з яким Підрядник зобовязується згідно проекту виконати власними, а за необхідності й залученими силами комплекс робіт з облаштування стінової огорожі сандвіч-панелями на обєкті, розташованому за адресою: Дніпропетровська область, смт.Юбілейне, розподільний центр, на підтвердження виконання якого позивачем надано підсумкові відомості, локальний кошторис, договірна ціна, акти виконаних робіт на суму 110 437,60 грн. (з ПДВ) та податкові накладні.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідних періодів, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ за періоди вересень, листопад, грудень 2012 року.

- з ТОВ «Елко ЛТД» за рахунком-фактурою № 311.05 від 06.11.2012, згідно якого позивачем отримано обладнання на загальну суму 516 грн. (в т. ч. ПДВ 86 грн.).

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідних періодів, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ в періоді листопад 2012 року.

- з ТОВ «Транс ОСОБА_2» (нова назва ПП «Трафік Дон») (Виконавець) за договором № 031212 від 03.12.2012 на надання послуг автокрану вантажопідємністю 14 тон, на підтвердження виконання якого позивачем надано рахунки-фактури, акти прийняття-здачі наданих послуг, податкові накладні на загальну суму 4375,00 грн. (в т. ч. ПДВ 729,17) у листопаді 2012 року та 2250 грн. (в т. ч. ПДВ 375 грн.).

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідних періодів, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ в періодах листопад-грудень 2012 року.

- з ПП «Транс-Атлантіка сервіс» (Підрядник) за договором № 24/07-12 від 24.07.12, за умовами якого підрядник зобовязується виконати комплекс робіт по розробці ґрунту, переміщення та складування його на приобєктному складі, ущільнення ґрунту катками без розрівнювання, розробка ґрунту на приобєктному складі та інші роботи за адресою - м.Дніпропетровськ, смт.Ювілейний, розподільчій центр, а ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» - Генпідрядник, зобовязується прийняти та оплатити ці роботи, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти виконаних робіт на загальну суму 864 000 грн. (з ПДВ) та податкові накладні;

- з ТОВ «Лігран» за рахунками-фактурами та заявками на організацію перевезення послуг з доставки вантажу автотранспортом по маршруту: м.Дніпропетровськ- м.Маріуполь на суму 4100 грн. з ПДВ.; м.Дніпропетровськ-м.Дніпропетровськ на суму 1150 грн. з ПДВ; м.Дніпропетровськ-м.Дніпропетровськ на суму 2000 грн. з ПДВ, актами надання послуг та податковими накладними;

- з ПП «Інтер-спецпром» за рахунком-фактурою від 24.12.2013 на товар (електроконвектор) на загальну суму 7863 грн. (в т. ч. ПДВ 1310,50 грн.), видатковою та податковою накладними;

- з ТОВ ПТФ «Шлях» за видатковими та податковими накладними за період лютий 2012 року на суму 4974 грн., в т. ч. ПДВ 829 грн., травень 2012 року на суму 10782 грн., в т. ч. ПДВ 1797 грн., грудень 2012 року на суму 12339,41 грн., в т.ч. ПДВ 2056,56 грн., що також відображено у журналі ордері за 2012-2013 р.р. по рахунку 6311, актах переміщення основних засобів;

- з ТОВ «Портал» (Підрядник) за договорами підряду № 081012 від 08.10.2012, №09072013 від 04.07.2013 та № 040213 від 04.02.2013 на суму 1460135,60 грн., в т. ч. ПДВ 211977,37 грн. щодо будівельно-монтажних робіт, на підтвердження виконання якого позивачем надано рахунки-фактури, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкова відомість, довідка вартості, податкові накладні;

- з ПП «Іраіда» за видатковою та податковою накладними на товар на загальну суму 54824 грн. (з ПДВ);

- з ТОВ «Скай-Девелопмент» (Виконавець) за договором на надання послуг № 12/07 від 01.07.2013 будівельною технікою автокран, на підтвердження виконання якого позивачем надано рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт, видаткові накладні, податкові накладні;

- з ТОВ «Промисловий комплекс «Візіт» (виконавець) за договором на надання послуг № У-12 від 01.04.2013 будівельною технікою автокран, на підтвердження виконання якого позивачем надано рахунки-фактури, акти здачі-прийняття робіт, податкові накладні;

- з ТОВ «Будівельна компанія «Консул» за договором № 1810/2-Т від 18.10.2012 з приводу надання послуг будівельних робіт послуг автовежі на суму 27774 грн., в т.ч. ПДВ 4629 грн., на підтвердження виконання якого позивачем надано акти надання послуг, податкові накладні;

- з ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс» за актом здачі-приймання робіт та податкової накладної на суму 1980 грн.;

- з ТОВ «Промислова Компанія «СДВ-Сервіс» за рахунком на суму 52254 грн., в т. ч. ПДВ 8709 грн.;

- з ПП «Агростройсервіс» за видатковою та податковою накладними на суму 739,80 грн., в т.ч. ПДВ;

- з ТОВ «Виробничій центр «Свояр» (Виконавець) за договором на надання послуг №3/08 від 10.08.2012 будівельною технікою автокран, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти здачі-прийняття робіт, видаткові накладні, податкові накладні;

- з ТОВ «Ангстрем Континенталь» за актами здачі-приймання робіт (навантажувальні та розвантажувальні роботи), рахунками-фактурами, податковими накладними на суму 64668 грн., в т.ч. ПДВ10778 грн.;

- з ТОВ «Технопарк 1» (Виконавець) за договором про надання послуг автотранспорту №05-ОУ-12 від 05.07.2012, за умовами якого виконавець зобовязується надати послуги з перевезення вантажів автотранспортом, на підтвердження виконання якого позивачем надано акт здачі-прийняття робіт, товарно-транспортні накладні та податкову накладну від 09.07.2012 на суму 8100 грн., в т. ч. ПДВ 1350 грн.;

- з ТОВ «Транс Ком Логістік» за рахунком на оплату, податковою накладною на суму 5000 грн., в т.ч. ПДВ 833,33 грн.;

- з ТОВ «Корпоративні Системи Безпеки «Спектр» (Підрядник) за договором підряду № КСБ-В525 від 25.05.2011, згідно з яким підрядник зобовязується виконати роботи, повязані з монтажу засобів захисту від блискавки вертолітного майданчика з пасажирським терміналом в с.Пекарі Черкаської області, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти виконання робіт, кошторис, підсумкова відомість та податкові накладні.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до податкового кредиту відповідних періодів, відображених у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість та даним декларації з ПДВ в періоді жовтень 2011 року.

- з ТОВ «Укрпромторг» за рахунками на загальну суму 24156 грн., в т. ч. ПДВ 4026 грн., що відображено у видаткових та податкових накладних;

- з ТОВ «ТД «Евротех» за рахунком, видатковою та податковою накладними від 13.09.2012 на суму 2 160 грн., в т. ч. ПДВ 360 грн.;

- з ТОВ «ОСОБА_4 Плюс» за видатковою та податковою накладними на товар на суму 27775,80 грн., в т. ч. ПДВ 4629,30 грн.;

- з ТОВ «Будівельна компанія Ростбуд» за договором, згідно податкових та видаткових накладних на суму 8200,80 грн., в т. ч. ПДВ 1366,8 грн.;

- з ТОВ «ОСОБА_5 Плюс» за видатковими та податковими накладними, рахунками-фактурами на загальну суму 36589,49 грн., в т. ч. ПДВ 6098,25 грн.;

- з ТОВ «Детальсервіс» за видатковими та податковими накладними на суму 13476 грн., в т. ч. ПДВ 2246 грн.;

- з ТОВ «Універсал-Авто» за видатковою та податковою накладними на суму 631,20 грн., в т. ч. ПДВ 105,2 грн.;

- з ТОВ «Еріел» (Субпідрядник) за договором субпідряду на виконання будівельних робіт № ДГ-21 від 17.05.2011, за яким субпідрядник виконує комплекс електромонтажних робіт, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти приймання виконаних робіт за грудень 2011 року на загальну суму 140328 грн., в т. ч. ПДВ 23388 грн.;

- з ТОВ «Ікс-Тех» за рахунками-фактурами, видатковими та податковими накладними на товар (метизи) на суму 20988 грн., в т. ч. ПДВ 3498 грн., товарно-транспортними накладними;

- з ПП «КУТПМЗЗОВВС» за договором від 15.09.2011р. № ФС-546, на підтвердження виконання якого позивачем надано акти виконання робіт з оброблення деревини та податкові накладні на загальну суму 978 грн., в т. ч. ПДВ 163 грн.

Виходячи із змісту вказаних вище документів в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що вони містять всі обов'язкові реквізити, що передбачені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в розумінні вказаного Закону є первинними, такими, що підтверджують здійснення відповідних господарських операцій з поставки, надання послуг, виконання робіт, а саме: фактичний рух активів та зміни у власному капіталі позивача.

Податкові накладні, на підставі яких позивачем суми податку на додану вартість включені до складу податкового кредиту, складені вказаними вище підприємствами-контрагентами у відповідності до вимог ст. 201 Податкового кодексу України,

Отже позивач має в наявності всі первинні документи стосовно господарських взаємовідносин з безпосередніми контрагентами, які відповідають діючому законодавству.

На момент укладення та реалізації договорів (угод) контрагенти позивача мали зареєстровані у встановленому порядку установчі документи та цивільну дієздатність згідно з чинним законодавством, були зареєстровані як платники податку на додану вартість.

Посилання суду першої інстанції на податкову інформацію, згідно якої ПП «Транс-Атлантіка сервіс» має стан 11 «Припинено, але не знято з обліку», ТОВ «Лігран» має стан 14 визнано банкрутом, є помилковим, оскільки не свідчить про позбавлення вказаних підприємств в установленому порядку на час здійснення спірних господарських операцій статусу субєктів господарської діяльності, їх ліквідації з відповідними правовими наслідками.

Використання позивачем придбаного товару, наданих послуг, виконаних робіт у власній господарській діяльності відповідачем не спростовується, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Доказів порушень відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському та податковому обліку товариства матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що наявність вищенаведених первинних документів в їх сукупності свідчить про рух активів позивача у процесі здійснення господарських операцій з вказаними вище підприємствами, тобто про те, що мали місце реальні зміни майнового стану платника податків, які є обов'язковою ознакою господарської операції.

Як зазначено Вищим адміністративним судом України в інформаційному листі від 01.11.2011 № 1936/11/13-11, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов'язаннях платників податків у зв'язку з його господарською діяльністю мали місце.

В даному випадку відсутність в бухгалтерських документах необхідних реквізитів не перешкоджає ідентифікації учасників операції та встановленню її змісту, не може бути підставою для висновку про недійсність таких документів.

Стосовно висновків суду першої інстанції, що всупереч Наказу № 237/5 надані позивачем акти виконаних робіт форми № КБ-2в, КБ-3, ресурсні відомості не містять конкретної адреси обєкта будівництва, місце складання документа, посади осіб уповноважених від підрядника та замовника, а також не затверджені генпідрядником, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Держкомстату України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21.06.2002 № 237/5 «Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві» затверджено типові форми первинних облікових документів у будівництві N КБ-2в "Акт приймання виконаних підрядних робіт" та N КБ-3 "Довідка про вартість виконаних підрядних робіт", що додаються, і запроваджено їх застосування з 1 липня 2002 року (п.1 вказаного Наказу).

Згідно п.2 Наказу № 237/5 поширено типові форми:

N КБ-2в - на будівельні підприємства та будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, що виконують будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності;

N КБ-3 - на усі будівельні підприємства та будівельні структурні підрозділи підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форм власності, що виконують будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи за рахунок усіх джерел фінансування.

При цьому вимоги податкового органу, з чим погодився суд першої інстанції, про необхідність застосування у даному випадку вказаних типових форм є незаконними з огляду на те, що:

по-перше, вказаний Наказ № 237/5 не є обовязковим до виконання, оскільки не пройшов державної реєстрації у Міністерстві юстиції України згідно Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 р. № 731,

крім того, Наказ № 237/5 скасований Наказом Держкомстату України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 04.12.2009 № 453/553.

Посилання суду першої інстанції на те, що в ході судового розгляду справи позивачем не було надано жодної ліцензії, що могла би свідчити про можливість провадити господарську діяльності у сфері будівельної діяльності контрагентами позивача, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на відсутність правової норми, яка зобовязує платників податків витребувати у контрагентів-виконавців будівельних робіт та зберігати для документального підтвердження показників податкового обліку копій таких ліцензій.

Відповідачем як субєктом владних повноважень не доведено здійснення контрагентами позивача господарських операцій поза межами їх статутної діяльності та без відповідних дозвільних документів.

Також колегія суддів вважає неправомірними висновки суду першої інстанції про порушення позивачем норм податкового законодавства з огляду не ненадання позивачем транспортної документації (товарно-транспортних накладних, шляхових (подорожних) листів, нарахованої заробітної плати водія, амортизації автомобіля або договорів, укладених з перевізником чи експедитором), зокрема, по постачальниках ТОВ «Торгтехніка» та ТОВ ПТФ «Шлях» з посиланням на Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363.

Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1333/20071 (далі Правила № 363), товарно-транспортні (ТТН) є транспортною документацією, якою підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару.

Цими Правилами № 363 товарно-транспортна накладна визначена як документ на перевезення вантажів наряду з іншими документами, а саме подорожними листами.

Відповідно до пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1333/20071 (далі Правила № 363), товарно-транспортні (ТТН) є транспортною документацією, якою підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів, а не факт придбання товару.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Подорожній лист - первинний документ про облік вантажних автомобільних перевезень, що всебічно характеризує роботу автомобіля і водія з моменту їх виїзду з автотранспортного підприємства і до повернення на підприємство.

Так, згідно Правил товарно-транспортні накладні є внутрішнім документом сторін і не свідчать про наявність певних договірних (правових) стосунків між ними.

Таким же внутрішнім документом для водія і підприємства, на якому такий водій працює, є подорожній лист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 № 207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

З даного Переліку вбачається, що:

- для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах необхідними є, зокрема,: копія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; товарно-транспортна накладна.

- для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб: накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж.

З наведених норм вбачається, що товарно-транспортна накладна є доказом транспортування товару лише у разі надання юридичною особою чи фізичною-особою підприємцем транспортних послуг іншим субєктам господарювання.

При цьому, товарно-транспортна накладна з 22.05.2006 виключена як бланк суворої звітності, у зв'язку з втратою сили Наказом Мінстату України, Мінтранспорту України від 07.08.96 № 228/253, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.08.96 за № 483/1508.

Тобто товарно-транспортна накладна не є документом суворої звітності, а тим самим не є обов'язковою до застосування; не є документом податкового обліку, на підставі якого можливо нарахування та обчислення податків та обов'язкових платежів.

Таким чином, відсутність товарно-транспортних накладних при наявності інших первинних документів не може бути належним доказом відсутності факту реальності здійснених операцій.

З приводу перевезення ТОВ «Торгтехніка» холодильного обладнання (холодильних станцій, зокрема, модель Bitzer HSK 6461-60) на обєкт підприємства «АТБ» на автомобілі газель з платформою (ГАЗ ПБ 33023 з платформою С), що згідно матеріалів справи зареєстрований за ТОВ «Торгтехніка», суд першої інстанції лише за результатами аналізу фотоматеріалів автомобіля ГАЗ ПБ 33023 з платформою С та холодильної станції Bitzer HSK 6461-60 дійшов висновку, що вказані холодильні станції не могли бути перевезені даним автомобілем, оскільки габарити цих станцій є більшими ніж габарити платформи зазначеного автомобіля, тобто габарити автомобіля ГАЗ ПБ 33023 (ширина платформи 2,095 м, довжина платформи 2,42 м) не дозволяють навантажити його холодильними станціями Bitzer HSK 6461-60,

Проте, такий висновок є фактично припущенням, в ході перевірки податковим органом не досліджувалась технічна документація на обладнання, характеристики холодильних станцій, встановлення габаритів (розмірів) цих станцій, можливості/неможливості перевезення станцій комплектуючих станцій для подальшого їх монтування, і відповідного співставлення з габаритами платформи автомобіля ГАЗ.

З приводу посилання відповідача на те, що згідно підсистеми «Аналітична система системи «Податковий блок» встановлені розбіжності між задекларованими сумами податкового кредиту ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» та податкових зобовязань: ТОВ «Будбізнеспром-Т» на суму 185897,40 грн. у січні 2013 р., ТОВ «Взлет-Ера» на суму 0,17 грн. за лютий 2013 р., 900 грн. за березень 2013 р., ТОВ «Градієнт ТЕК» на суму 6 635 грн. у січні 2013 р., а також не включення позивачем до податкового кредиту відповідного періоду сум податку на додану вартість за податковими накладними, виписаними ТОВ «Детальсервіс» за квітень 2012 року, ТОВ «ОСОБА_5 Плюс» відбувались за квітень 2012 року, апеляційний суд вважає, що вказані обставини не можуть бути підставою для висновку про нереальність господарських операцій з огляду на те, що дані бази автоматизованої системи співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту не можуть нести для суду доказового значення щодо показників податкової звітності, оскільки по-перше, зазначена база створена для службового користування податковими органами, крім того, її дані формуються не лише на підставі податкової звітності, але й на підставі висновків актів перевірок, тож показники податкової звітності і дані системи співставлення можуть не відповідати один одному.

Крім того, навіть за наявності факту не відображення контрагентом платника податку податкових зобов'язань, зазначена обставина не позбавляє такого платника податку права на формування податкового кредиту і витрат за операціями з таким контрагентом.

Так, невиконання контрагентом своїх обов'язків перед бюджетом не може бути підставою для неможливості формування витрат та податкового кредиту на підставі господарських операцій інших суб'єктів господарювання, оскільки відповідно до ст.61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а тому до відповідальності може бути притягнутий лише порушник, яким у даному випадку позивач не являється.

Відсутність же відображення самим платником податків сум ПДВ у податковому кредиті періоду, в якому була виписана податкова накладна (і, відповідно, відсутність включення таких податкових накладних до реєстру), не є порушенням податкового законодавства, оскільки право на включення сум ПДВ до податкового кредиту зберігається за платником податків протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної відповідно до приписів п.198.6 ст.198 ПК України.

Стосовно доводів відповідача, що згідно податкової інформації, наданої контрагентами ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна»: ТОВ «Торгтехніка», ТОВ «Корпоративні системи безпеки «Спектр» та ТОВ «Еріел», ТОВ «Кофекс», ПП «Алкіона», ТОВ «АЛЬЯНС-ІСТ», ТОВ «БОБА-2013», ТОВ «Будбізнеспром-Т», ТОВ «Взлет-Ера», ТОВ «Градієнт ТЕК», ТОВ «Арамакс», ТОВ «Елко ЛТД», ПП «Транс-Атлантіка сервіс», ТОВ «Лігран», ПП «Інтер-спецпром», ТОВ ПТФ «Шлях», ТОВ «Портал», ПП «Іріада», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Промисловий комплекс «Візіт», ТОВ «Будівельна компанія «Консул», ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс», ТОВ «Промислова Компанія «СДВ-Сервіс», ПП «Агростройсервіс», ТОВ «Виробничій центр «Свояр», ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Технопарк 1», ТОВ «Транс Ком Логістік», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «ТД «Евротех», ТОВ «ОСОБА_4 Плюс», ТОВ «Будівельна компанія Ростбуд», ТОВ «ОСОБА_5 Плюс», ТОВ «Детальсервіс», ТОВ «Універсал-Авто», ТОВ «Еріел», ТОВ «Ікс-Тех», ПП «КУТПМЗЗОВВС» встановлено незначну кількість трудових ресурсі, відсутність виробничого обладнання, транспортних засобів, відсутність складських та офісних приміщень, основних фондів, а саме: встановлено, що на перелічених підприємствах рахується 1 особа, транспортні засоби відсутні, що вказує на неможливість перелічених контрагентів ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» зі свого боку здійснювати господарську діяльність в рамках укладених договорів апеляційний суд зазначає наступне.

Вказані обставини самі по собі не свідчать про фіктивність господарської операції, адже підприємство-постачальник може здійснювати реальні торговельні операції та не обов'язково має бути виробником товару (послуги, робіт) і за відсутності дослідження первинних документів підприємства-контрагента висновки про нереальність господарських операцій, обґрунтовані відсутністю трудових та матеріальних ресурсів такого підприємства є передчасними.

При цьому чинним законодавством не вимагається на підтвердження реальності господарської операції з виконання робіт (надання послуг) надання платником податків доказів того, що обладнання для здійснення надавалось виконавцем робіт, оскільки чинне законодавство не вимагає від платника податків, який здійснює ремонтні (будівельні) роботи або отримує їх, мати власне обладнання та заявляти його наявність у певних документах, надання яких була б визначена чинним законодавством обовязковою.

Посилання суду першої інстанції на те, що з наданих документів (акти виконаних робіт, договір) фактичним виконавцем робіт є ТОВ «Торгтехніка», ТОВ «Арамакс», ТОВ «Портал», ТОВ «Корпоративні системи безпеки «Спектр», ТОВ «Еріел» без залучення інших субпідрядників, проте в ході аналізу даних поданої податкової звітності ТОВ «Торгтехніка» встановлено, що основний вид економічної діяльності даного підприємства: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, колегія судів вважає безпідставними, оскільки основний вид діяльності підприємства за КВЕД не означає єдиний вид діяльності, тобто такі доводи не можуть бути підставою для висновку, що діяльність контрагента позивача не відповідає його статутній діяльності.

Стосовно посилань податкового органу на дані актів про неможливість проведення зустрічних звірок та про результати перевірок відносно контрагентів ПП «Рембудкомплект-плюс», ТОВ «Кофекс», ПП «Алкіона», ТОВ «АЛЬЯНС-ІСТ», ТОВ «БОБА-2013», ТОВ «Взлет-Ера», ТОВ «Портал», ПП «Іріада», ТОВ «Скай-Девелопмент», ТОВ «Промисловий комплекс «Візіт», ТОВ «Будівельна компанія «Консул», ТОВ «ОСОБА_3 Сервіс», ТОВ «Промислова Компанія «СДВ-Сервіс», ПП «Агростройсервіс», ТОВ «Виробничій центр «Свояр», ТОВ «Ангстрем Континенталь», ТОВ «Технопарк 1», ТОВ «Транс Ком Логістік», ТОВ «Укрпромторг», ТОВ «ТД «Евротех», ТОВ «ОСОБА_4 Плюс», ТОВ «Будівельна компанія Ростбуд», ТОВ «ОСОБА_5 Плюс», ТОВ «Детальсервіс», ТОВ «Універсал-Авто», ТОВ «Еріел», ТОВ «Ікс-Тех», ПП «КУТПМЗЗОВВС», згідно яких вказані підприємства за податковою адресою відсутні, колегія суддів зазначає наступне.

Факт відсутності контрагента за місцезнаходженням на дату проведення перевірки і обумовлене цим ненадання первинних документів не є прямим свідченням фіктивності (нереальності) господарських операцій згідно чинного законодавства і не може слугувати підставою для позбавлення платника податку права на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 6 Порядку оформлення результатів документальних перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації №984 від 22.12.2010, факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Отже, податковий орган може встановити наявність або відсутність порушень платником податків вимог податкового, валютного та іншого законодавства виключно за наслідками дослідження первинних документів такого платника податків, а відтак посилання податкового органу на акт стосовно іншого платника податків, яким встановлено порушення податкового законодавства, а також іншу інформацію щодо контрагента позивача, що не має правових наслідків, не може вважатись доказом у розумінні ст.69 КАС України.

Крім того, відповідно до п.4.4. Методичних рекомендацій у щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених Наказом ДПА України від 22.04.2011 № 236, акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання складається у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою).

Тобто акт про неможливість проведення зустрічної лише є документом, що фіксує факт неможливості проведення зустрічної звірки. Законодавством України не надано право органам ДПС в акті про неможливість проведення зустрічної звірки співставляти дані первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Крім того, колегія суддів, при дослідженні доказів у справі враховує роз'яснення, наведені у ОСОБА_6 адміністративного суду України від 02.06.2011 № 742/11/13-11, згідно яких оцінюватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку. Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Отже, не можуть братись для висновку про нереальність господарських операцій посилання на стан контрагентів по ланцюгу постачання, зокрема на те, що ТОВ «Торгтехніка» - контрагентом позивача, формувався податковий кредит у певні податкові періоди за рахунок ПП «Полтава-Проект-Монтаж», яке має стан 11 «Припинено, але не знято з обліку», за рахунок ТОВ «Старт-Д», яке має стан 28 «Триває процедура припинення», за рахунок ТОВ «Бізнеспром ТК», яке має стан 11 «Припинено, але не знято з обліку», за рахунок ПП «Глобалбуд», яке має стан 11 «Припинено, але не знято з обліку», за рахунок ТОВ «Алаварс систем ЮА», яке має стан 9 «Направлено повідомлення про відсутність за місцем знаходження» тощо.

Також колегія суддів зауважує, що Лівобережною ОДПІ не встановлено в акті перевірки від 12.09.2014 і не доведено, що на господарські операції товариства з його безпосередніми контрагентами - постачальниками товарів (робіт, послуг) мали вплив взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів (робіт, послуг), тобто, що предмет господарських операцій між позивачем та вказаними контрагентами був той же, що і предмет господарських операцій, досліджених під час перевірки та зустрічних звірок та перевірок вказаних підприємств-постачальників з іншими субєктами господарювання.

Одночасно, колегія суддів зазначає, що норми Податкового кодексу України не повязують право платника податку на формування витрат та податковий кредит з проведенням будь-яких перевірок та зустрічних звірок та не ставить таке право платника податку в залежність від сплати податку іншими учасниками по всьому ланцюгу товарообігу.

Отже, посилання відповідача на акти про неможливість проведення зустрічних звірок контрагентів позивача, як на доказ порушення позивачем податкового законодавства, колегією суддів до уваги не приймається.

Крім того, наводячи в акті перевірки позивача від 12.09.2014 витяги з актів перевірки стосовно його контрагентів та роблячи висновок на підставі цих витягів про не спрямованість на реальне настання правових наслідків правочинів позивача з вказаними контрагентами, податковим органом не враховано, що правочини, які вчинені без наміру створення правових наслідків, що обумовлені ними, визначаються законом як фіктивні (ст.234 ЦК України). При цьому фіктивні правочини не віднесені законом до нікчемних, їх недійсність визнається тільки судом, а, як встановлено судом, доказів наявності відповідних судових рішень відповідачем суду не надано.

Також податковим органом не надано суду доказів недійсності (нікчемності) правочинів, використання придбаних товарів, наданих послуг у неоподатковуваних операціях.

Законодавчо встановлені вимоги, необхідні для чинності правочину (ст.203 ЦК України), позивачем та його контрагентами дотримані. Також господарські зобовязання з поставки товару, надання послуг, виконання робіт не містять ознак фіктивності (вчинених без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися відповідними правочинами) або нікчемності, як про те зазначає відповідач.

З матеріалів справи вбачається, що укладені позивачем з зазначеними вище підприємствами договори (угоди) відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими, а факт виконання господарських зобов'язань сторін підтверджується первинними та податковими документами.

Дії позивача та його контрагентів вчинені на виконання умов договорів, направленні саме на створення наслідків, які обумовлені правовою природою договорів таких видів. Фактична реалізація мети, з якою укладені вказані вище договори, настання правових наслідків, обумовлені цими договорами, підтверджено належним чином складеними первинними документами, зазначеними вище.

Також податковий орган не надав жодних доказів на підтвердження того, що позивач, як платник податку, діяв без належної обачності й обережності і йому було відомо про можливі порушення, які допускали його контрагенти, або що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з вищевказаними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.72 КАС України приймає до уваги також встановлені обставини стосовно ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» в постанові Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.11.2014 у справі № 804/4207/14 за позовом ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» до Лівобережної ОДПІ про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, яка на момент розгляду справи № 804/6546/15 у суді першої інстанції не набрала законної сили, проте набрала законної сили під час розгляду судом апеляційної інстанції з огляду на прийняття Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом ухвали від 30.09.2015.

Так, судовими рішеннями у справі № 804/4207/14 встановлено реальність здійснення ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» операцій по ланцюгу з постачальниками: ТОВ «Торгтехніка» за вищевказаним договором поставки № 94 від 25.07.2012 на постачання обладнання та матеріалів на обєкт покупця, ТОВ «Арамакс» за вищевказаним договором поставки №12/09 від 12.09.2012, ТОВ «Транс ОСОБА_2» за вищевказаним договором № 031212 від 03.12.2012 на надання послуг автокрану, ТОВ «Елко-ЛТД» за рахунком-фактурою № 311.05 від 06.11.2012, згідно якого позивачем отримано обладнання на загальну суму 516 грн. (в т. ч. ПДВ 86 грн.), ТОВ «Корпоративні системи безпеки «Спектр» за договором підряду №КСБ-В525 від 25.05.2011.

Посилання відповідача, що предметом спору у справі № 804/4207/14 було податкове повідомлення-рішення, винесене за іншим актом перевірки позивача актом від 03.09.2013 № 459/224/30888419, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, по-перше, з судових рішень у справі № 804/4207/14 вбачається дослідження (охоплення) тих же періодів реалізації господарських операцій з вказаними постачальниками, що і у даній справі № 804/6546/15, крім того, спірним питанням (обставинами, які не підлягають доказуванню в силу приписів ч.1 ст.72 КАС України) у даному випадку є реальність/нереальність господарських операцій позивача з вказаними постачальниками ТОВ «Торгтехніка», ТОВ «Арамакс», ТОВ «Транс ОСОБА_2», ТОВ «Елко-ЛТД» та ТОВ «Корпоративні системи безпеки «Спектр», а не протиправність перевірки, за результатам якої складено акт від 03.09.2013 № 459/224/30888419.

З цих же підстав апеляційний суд враховує обставини, встановлені постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2014 у справі № 804/6425/14, яке набрали законної сили, і яким встановлена реальність господарських операцій позивача по таких контрагентах, як ТОВ «Будбізнеспром-Т», ТОВ «Взлет-Ера» та ТОВ «Градієнт ТЕК», за тими ж договорами, які наведені вище.

Одночасно не приймаються доводи відповідача про те, що спірні відносини у справі № 804/6425/14 ґрунтувались на акті перевірки позивача від 17.10.2013 № 1130/225/30888419, і що в ході планової комплексної перевірки ТОВ «Завод Майстер-Профі Україна» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.13, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.13, за результатами якої складено акт від 12.09.2014, вищевказані періоди та контрагенти, які перевірені актами від 03.09.2013 № 459/224/30888419 та від 17.10.2013 №1130/225/30888419 стосовно нарахування та сплати податку на додану вартість, перевірялись стосовно нарахування та сплати податку на прибуток. Як вже зазначено вище, визначальними обставиною у даному випадку є не вид податку, правильність нарахування якого перевірялась податківцями, а реальність/нереальність господарських операцій, які складають суть спірних відносин у даній адміністративній справі.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що відповідач всупереч приписам ч.2 ст.71 КАС України не надав беззаперечних доказів відсутності фактичного здійснення спірних господарських операцій між позивачем та вищевказаними контрагентами, тому винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення від 18.05.2015 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 є протиправними, підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції під час розгляду справи в не повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, в звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. 198, ст. 202, 205, 207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Майстер-Профі України» задовольнити.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2015 року у справі № 804/6546/15 скасувати, прийняти нову постанову.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення від 18.05.2015 № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко