Справа № 463/5626/15-а
Суддя: Головатий Р. Я.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Львів Справа №463/5626/15-а

Провадження №2-а/463/28/16

Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови №91 у справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2015р., яка винесена адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради та закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.06.2015р. адміністративною комісією Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 22.05.2015р., складеного в.о. головного інженера ОСОБА_4, прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення № 91 від 18.06.2015р., якою накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Вважає, що вказана постанова винесена із порушенням встановленого законом порядку, зокрема, ст. 255 КпАП України, якою передбачено перелік осіб, які мають право складати протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, позивачу не було розяснено його прав і обовязків, передбачених ст. 268 КпАП України. Про розгляд справи ОСОБА_2 також не повідомляли, про існування вказаної постанови позивач дізнався лише 23.06.2015р. після отримання рекомендованого листа у відділенні пошти. Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, а саме за: порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів. З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 самовільно встановив металевий гараж за адресою: м. Львів, вул. Кошова, 7. Однак адміністративною комісією не було встановлено, чи встановлення металевого гаража здійснювалося саме позивачем, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. У звязку з наведеним, просить позов задовольнити.

При цьому, просить поновити строк на звернення до суду, оскільки про існування постанови, яку було прийнято 18.06.2015р., дізнався лише 26.06.2015р., яку одразу ж оскаржив, зокрема, скерував позов рекомендованим листом на адресу суду, однак даний лист було помилково направлено на адресу ЛРА ЛМР відповідачу у справі. Так як відповідач не був зацікавлений в оскарженні своєї постанови, даний лист він залишив у себе. Лише після письмової заяви, поштових відстежень, картки отримання з підписом одержувача, оригінал листа з відповідними додатками було повернуто ОСОБА_2 Оскільки причини пропуску строку на звернення до суду є поважними, просить такий поновити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, додатково пояснив, що гараж був встановлений попереднім власником квартири, яку він придбав, просив позов задовольнити, а пропущений строк на звернення до суду - поновити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що позивача притягнено до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України у зв'язку з порушенням державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, а саме: самовільне встановлення гаража. Ухвалою Львівської міської ради «Про правила благоустрою міста Львова» №376 від 21.04.2011р. встановлено, що на земельних ділянках, розташованих в межах охоронних зон, забороняється, зокрема, будувати гаражі та автостоянки, садові та садово-дачні споруди, автомобільні дороги V категорії та залізниці (п.п. 16.1.18.6. п. 16.1.18.). До адміністративної відповідальності притягнено ОСОБА_2, оскільки він є власником квартири, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кошова, 7/1. Крім того, зазначає про пропуск позивачем строку на звернення до суду.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що позивача правомірно притягнено до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України, а оскаржувана постанова відповідає вимогам КпАП України, тому в задоволенні адміністративного позову просила відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому, згідно з ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як вбачається з постанови №91 у справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2015р. (а.с.4), така винесена адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. При цьому, в постанові зазначено, що позивач самочинно встановив металевий гараж, розміром 6*5 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Кошова, 7/1, чим порушив п. 20.1.31 розділу 20 «Правил благоустрою міста Львова».

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.5-6), складеного в.о. головного інженера ОСОБА_4, ОСОБА_2 самочинно встановив металевий гараж, розміром 6*5 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Кошова, 7/1, чим порушив ст. 150 КпАП України.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.254 КпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адміністративного стягнення у відповідності до ч.2 ст.33 КпАП України враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Разом з тим, судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена, без участі позивача, при цьому представником позивача не представлено суду доказів того, що позивач належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, що позбавило позивача можливості надати свої пояснення, скористатися юридичною допомогою. При цьому, подані представником відповідача копії повідомлення та реєстру відправлення службової кореспонденції (а.с.21, 28) не містять відміток про вручення позивачу повідомлення про розгляд справи.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що відповідальність за вчинене позивачем порушення передбачено ст.150 КпАП України, в той час як у прийнятій на його підставі постанові у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 152 КпАП України.

Крім цього, як вбачається з адміністративного позову та наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_2, останній заперечує ту обставину, що вказаний у постанові гараж встановлювався саме ним, представником відповідача жодних доказів на спростування таких доводів позивача суду не представлено. Більше того, із оскаржуваної постанови не вбачається, що такі обставини взагалі досліджувались.

Вищевказані порушення, допущені при розгляді справи про адміністративне правопорушення не дозволяють суду вирішити адміністративний позов в частині встановлення наявності чи відсутності у діях позивача правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанову №91 у справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2015р., яка винесена адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд.

Разом з тим, відповідно до ст. 102 КАС України пропущений з поважних причин строк звернення до суду може бути поновлений судом, за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Враховуючи, що позивач раніше оскаржити постанову Адміністративної комісії Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 18.06.2015 року №92 не мав змоги, про засідання адміністративної комісії ЛРА ЛМР повідомлений не був, про існування вказаної постанови дізнався 26.06.2015р., в судовому засіданні було встановлено, що лист з позовною заявою помилково був скерований на адресу відповідача у справі, суд визнає причини пропуску строку на звернення до суду поважними та поновляє такий.

Керуючись ст.ст. 2, 71, 160-163 КАС України, -

постановив:

поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Адміністративний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову №91 у справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2015р., яка винесена адміністративною комісією Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КпАП України та надіслати справу на новий розгляд до адміністративної комісії Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Суддя: Р.Я. Головатий