Справа № 826/235/16
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/235/16 Головуючий у 1-й інстанції: Кобилянський К.М. Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Старової Н.Е., Файдюка В.В.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції України до приватного акціонерного товариства «МТС Україна», третя особа - державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Державна фінансова інспекція України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «МТС Україна», третя особа - державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про стягнення з відповідача коштів в сумі 216 880, 25 грн. в дохід бюджету за неналежне виконання умов договору № 1207А від 19.05.2011 року.

Окружний адміністративний суд міста Києва своєю ухвалою від 12 січня 2016 року відмовив у відкритті провадження.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2016 року та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, зазначену ухвалу суду прийнято з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін, з наступних підстав.

Так, суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження виходив з того, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до частини 2 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Положеннями частини 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; спори щодо правовідносин, пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України № 499/2011 від 23.04.2011 року (надалі - Положення), Державна фінансова інспекція України (далі - Держфінінспекція України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п. 7 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об'єднання, юридичні особи, які не є суб'єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб'єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об'єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об'єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві Державна фінансова інспекція України просить суд стягнути кошти з не підконтрольної їй організації - приватного акціонерного товариства «МТС Україна».

До того ж, приватне акціонерне товариство «МТС Україна» є контрагентом третьої особи - державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», за наслідками ревізії якої позивач встановив нанесення бюджету збитків в т.ч. на суму 216 880, 25 грн.

Так, предметом даного спору є те, що позивач заявляє позовну вимогу про стягнення коштів за неналежне виконання умов договору № 1207А від 19.05.2011 року до особи, з якою підконтрольна установа перебувала у приватних правовідносинах.

Виходячи з викладеного, відповідачем у розглядуваній позовній заяві є юридична особа, яка не є підконтрольною позивачеві установою в розумінні положень Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні».

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, на підставі викладеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що даний адміністративний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Позивачу слід звернутися до суду господарської юрисдикції.

Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції України - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 17.02.2016 року.

Головуючий суддя Чаку Є.В.

Судді: Старова Н.Е.

Файдюк В.В.