Справа № 2-а-568/10
Суддя: Фоменко І. М.
Дата ухвалення: 2010-03-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-568/10
Провадження №2-а-568/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2010 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Сум у складі: головуючого - судді Фоменко І.М., при секретарі - Щербань Г.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення недоотриманої грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач позовні вимоги мотивує тим, що він є учасником бойових дій, а тому відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому щорічно виплачується разова грошова допомога, розмір якої для учасників бойових дій становить п'ять мінімальних пенсії за віком. Однак, виплата відповідачем разової грошової допомоги за 2007-2009 роки була здійснена у меншому розмірі. В 2007 році йому було виплачено - 280грц», в 2008 році - 310грн., в 2009 році - 330грн. щорічної разової грошової допомоги. Позивач вважає дані обмеження неправомірними і такими, що суперечать вимогам ст. 22 Конституції України, оскільки обмеження дії Конституції України можливе лише в умовах воєнного або надзвичайного станів. Щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня згідно ст. 17і Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їх соціального захисту» провадяться органами праці та соціального захисту населення. У зв'язку з цим позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради з проханням провести доплату одноразової допомоги недоплаченої до 05 травня за 2007-2009 роки як учаснику бойових дій. Проте позивачеві було відмовлено, посилаючись на те, що виплата допомоги була проведена відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону від 28.12.2007 р.) у розмірі, який визначений Кабінетом Міністрів України. Позивач просить суд ухвалити постанову, якою визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради з приводу призначення та виплати йому щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в 2007-2009 роках та стягнути з відповідача суму недоплаченої йому щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій в розмірі за 2007 рік- 1770грн.30коп., за 2008 рік - 2095грн., за 2009 рік-2075грн.

В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте у своєму запереченні проти позову (а. с. 13-14) відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що строк звернення з позовом до адміністративного суду щодо виплати щорічної разової грошової допомоги в 2007-2008 роках минув. Відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України. В 2007 році виплата щорічної разової допомоги була здійснена у розмірі 280грн. згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік». Постановою КМУ від 12.03.2008 року №183 «Про розміри разової грошової допомоги, що виплачується в 2008 році відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій становить 310грн. Постановою КМУ від 18.03.2009 року №211 було встановлено, що у 2009 році виплата разової грошової допомоги учасникам бойових дій здійснюється у розмірі 340грн. У такому розмірі і була виплачена позивачу сума разової грошової допомоги за 2009 рік. Норми, які вводяться Законом України «Про державний бюджет» діють протягом бюджетного року, з безумовними та пріоритетними відносно інших законів. Кошти на виплату допомоги відповідач отримує від Головного управління праці та соціального захисту населення Сумської облдержадміністрації, а воно в свою чергу отримує субвенцію від головного розпорядника коштів - Міністерства праці та соціальної політики України, тому Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради не має можливості виплатити позивачеві допомогу, так як розмір таких коштів не передбачений у Державному бюджеті та не виділений управлінню. Просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що позивач є учасником бойових дій і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується копією посвідчення (а. с. 4).

Позивачеві було виплачено щорічну разову грошову допомогу як учаснику бойових дій у 2007 році відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» у розмірі 280грн. в квітні 2007 року, у 2008 році відповідно до постанови КМУ від 12.03.2008 року №183 у розмірі 310грн. в квітні 2008 року, у 2009 році відповідно до постанови КМУ від 18.03.2009 року у розмірі 340грн. в квітні 2009 року.

Викладені обставини підтверджуються довідкою Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради (а.с.10).

Пунктом 13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було зупинено на 2007 рік дію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» . Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року у справі №1-29/07р. визнано таким, що не відповідає Конституції України п.13 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яким зупинено дію ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Частинами 2 і 3 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виплата щорічної разової грошової допомоги позивачу ОСОБА_1 проведена до 05 травня 2007 року - в квітні 2007 року. Положення п.13 ст.71 Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік» втратило чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто після проведення виплат.

Оскільки позивачу було виплачено одноразову щорічну грошову допомогу у 2007 році в розмірі 280грн., як передбачено законом, який діяв на час призначення і виплати вищезазначеної разової грошової допомоги, вимоги в частині доплати щорічної разової грошової допомоги за 2007 рік є неправомірними.

Відповідно до підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» текст частини п'ятої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладено в такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Конституцією України передбачено (ч.2 ст.95), що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року положення пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Частинами 2 і 3 ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Виплата щорічної разової грошової допомоги позивачу ОСОБА_1 проведена до 05 травня 2008 року - в квітні 2008 року. Положення пункту 20 розділу II Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» втратило чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто після проведення виплат.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, в тому числі, залежно від предмета правового регулювання. Не має також закону, який би регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу. Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набрання чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акту, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Суд приходить до висновку, що при колізії декількох законів, норми яких по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах необхідно застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

Виходячи з наведених положень Конституції України та рішення Конституційного Суду України, а також враховуючи, що Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» викладена в новій редакції, який діяв у часі раніше, пріоритетними в даному випадку є положення статей Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік».

З врахуванням викладеного, оскільки позивачу було виплачено одноразову щорічну грошову допомогу у 2008 році в розмірі 310грн., як передбачено законом, який діяв на час призначення і виплати вищезазначеної разової грошової допомоги, в задоволенні вимог за 2008 рік необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Стосовно позовних вимог щодо виплати щорічної разової грошової допомоги в 2009 році: Згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених Законом про Державний бюджет України. Ця норма закону була викладена в такій редакції згідно з пунктом 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року положення пункту 20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

В зв'язку з визнанням неконституційними змін до ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» чинною в 2009 році є норма, яка діяла до внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме щодо розміру щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій - п'ять мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, підлягає застосуванню судом ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», а саме щодо розміру щорічної разової грошової допомоги учасникам бойових дій - п'ять мінімальних пенсій за віком. Постанова КМУ від 18.03.2009 року №211, якою був встановлений розмір разової грошової допомоги учасникам бойових дій в 2009 році - 340грн. не підлягає застосуванню, оскільки суперечить ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, їх гарантії їх соціального захисту» в редакції, яка діяла до внесення змін Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

В 2009 році позивачу була виплачена разова грошова допомога в розмірі 340грн. Розмір щорічної разової грошової допомоги повинен був становити 2 490грн. (498грн.х5=2490грн.). Таким чином, І розмір недоплати позивачу щорічної разової грошової допомоги як учаснику бойових дій за 2009 рік становить 2150грн. (2490грн.-340грн.=2150грн.).

Суд вважає необхідним позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради з приводу виплати йому щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій в 2009 році та зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради нарахувати та здійснити дії щодо виплати ОСОБА_1 різниці між отриманою в 2009 році сумою щорічної разової грошової допомоги та тією сумою щорічної разової грошової допомоги, яку ОСОБА_1 має право отримати згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року про визнання неконституційним п.20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та провести виплати за 2009 рік в розмірі 2150грн. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 11, 17, 71, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 19, 95, 150, 152 Конституції України, ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 17і Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року із змінами та доповненнями, Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», Рішенням Конституційного Суду України від 03.10.1997 року №4-зп, Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №1-27/07р., Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року №1-29/07р., Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/08 суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради з приводу виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги як учаснику бойових дій в 2009 році.

Зобов'язати Управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради нарахувати та здійснити дії щодо виплати ОСОБА_1 різниці між отриманою в 2009 році сумою щорічної разової грошової допомоги та тією сумою щорічної разової грошової допомоги, яку ОСОБА_1 має право отримати згідно з ч.5 ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з врахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року про визнання неконституційним п.20 розділу II Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та провести виплати за 2009 рік в розмірі 2150грн.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

На постанову суду протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі може бути подана заява про апеляційне оскарження до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Апеляційна скарга на постанову суду подається до Харківського апеляційного адміністративного суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження через Ковпаківський районний суд м. Суми. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження подано не було.

Суддя І.М. Фоменко