Справа № 820/11155/15
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 лютого 2016 р. № 820/11155/15

ОСОБА_1 окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Зінченко А.В.

при секретарі судового засідання Алавердян Е.А.

за участю представників сторін:

Позивача ОСОБА_2

Представника відповідача БТІ ОСОБА_3

Представника відповідача ХМУЮ ОСОБА_4

Представника ІІІ особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 міського управління юстиції, за участі третіх осіб: ОСОБА_7, ОСОБА_8, про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_6, звернувся до ОСОБА_1 окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 міського управління юстиції, за участі третіх осіб: ОСОБА_7, ОСОБА_8, в якому просила суд скасувати рішення реєстратора Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" від 30 грудня 2012 року про реєстрацію за ОСОБА_9 права власності на квартиру, загальною площею 70.0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 27995628; скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_9 права власності на квартиру, загальною площею 70.0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 27995628, проведену 30 грудня 2012 року реєстратором Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.04.2012 у справі № 2012/1836/2012 та зобов'язати Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 міського управління юстиції внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про скасування проведеної 30 грудня 2012 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.04.2012 у справі № 2012/1836/2012 державної реєстрації права власності за ОСОБА_9 на квартиру загальною площею 70.0 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 27995628.

Позивач вважає вказане рішення неправомірним, державну реєстрацію права власності на підставі оспорюваного рішення незаконною, а тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник Відповідача БТІ в судовому засіданні проти позову заперечував та просив суд у позові відмовити з підстав зазначених у письмових запереченнях, та зазначив, що відповідачем не було порушено прав позивача жодним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 міського управління юстиції в судовому засіданні проти позову заперечував та просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник третьої особи ОСОБА_8 у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила суд у його задоволенні відмовити, з підстав зазначених відповідачем.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

16.08.2010, ОСОБА_6 разм з ОСОБА_7 уклали договір позики з ОСОБА_10, за умовами якого остання передала позивачу у позику грошові кошти в розмірі 195 672,00 грн., що на той момент становило 24 800, доларів США. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_11 16.08.2010 та зареєстровано в реєстрі за номером 2863.

Того ж дня ними же було укладено договір іпотеки, за умовами якого позивач з ОСОБА_7 передали в іпотеку ОСОБА_10 квартиру за адресою: АДРЕСА_2 з метою виконання зобов'язань за договором позики.

В лютому 2012 року до позивача з позовом звернувся ОСОБА_9, який просив суд в рахунок задоволення вимог іпотекодержателя визнати за ним право власності на предмет іпотеки - квартиру за адресою: АДРЕСА_2.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01.12.2011 між ОСОБА_10 (первісний кредитор) та ним - ОСОБА_9 (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги за договором позики, за умовами якого ОСОБА_10 відступила на користь ОСОБА_9 права вимоги до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за договором позики.

Крім того 01.12.2011 між ОСОБА_10 (первісний іпотекодержатель) та ОСОБА_9 (новий іпотекодержатель) було укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, за умовами якого ОСОБА_10 відступила на користь ОСОБА_9П права іпотекодержателя за іпотечним договором.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.04.2012 у справі № 2012/1836/2012 позов ОСОБА_9 задоволено, визнано за ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_3, загальною площею 70,00 кв. м., житловою площею 41,4 кв.м.

31.07.2012 року ОСОБА_9 було подано до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" заяву про реєстрацію за ним права власності на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_3, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.04.2012 у справі № 2012/1836/2012, яке набрало законної сили.

Державним реєстратором ОСОБА_12 30.12.2012 року було винесено рішення та внесено до реєстру запису про реєстрацію права власності за ОСОБА_9 на вищезазначену квартиру за наявністю погодження від ОСОБА_1 міської ради № 180 від 11.09.2012 та інвентаризаційної справи.

Суд зазначає, що чинним на час реєстрації був нормативно-правовий акт, який регулює правовідносини з питань реєстрації прав власності на нерухоме майно, це Тимчасове положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445, де передбачено, що це положення визначає порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно в Україні і спрямоване на забезпечення визнання та захисту цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна, активізації інвестиційної діяльності.

Згідно якого Державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць.

Відповідно до п.1.4 вказаного Положення державна реєстрація прав власності на нерухоме майно це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з виникненням, існуванням або припиненням прав власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням обєктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулась до БТІ.

Так згідно Додатку 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна входять рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності.

Статтею 8 Закону України № 1878 визначені повноваження органу державної реєстрації прав, а саме: орган державної реєстрації прав: 1) проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації; 2) забезпечує ведення Державного реєстру прав; 3) надає інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом; 4) забезпечує облік безхазяйного нерухомого майна; 5) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до ст.19 Закону України №1878 Державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: 1) встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; 2) рішень судів, що набрали законної сили; 3) постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; 4) накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; 5) рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; 6) інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; 7) договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Судом в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_9 було надано реєстратору весь пакет необхідних документів та правовстановлюючий документ, який був чинним на час звернення, а тому у державного реєстратора не було підстав для відмови в даній реєстрації.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що рішення від 30.12.2012 року правомірне, винесено на законних підставах, а тому державна реєстрація права власності на підставі оспорюваного рішення законна.

Суд зазначає, що частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Суд також вказує, що відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

А згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до цих вимог, відповідач як суб'єкт владних повноважень довів правомірність прийнятого ним рішення.

При зазначених обставинах, суд вважає вимоги позивача не правомірними та такими, що не ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, належним чином не обґрунтовані, не підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають не задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 160-163, 167, 254 КАС України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_6 до Комунального підприємства "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" та Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 міського управління юстиції про скасування рішення - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в ОСОБА_1 апеляційний адміністративний суд через ОСОБА_1 окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова в повному обсязі виготовлена 17 лютого 2016 року.

Суддя А.В. Зінченко