Справа № 420/1339/13-а
Суддя: Бондар Ю. О.
Дата ухвалення: 2014-12-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.12.2014
ЄУ № 420/1339/13-а
Провадження №2-а/420/32/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2014 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Бондар Ю.О.

при секретарі Котовій О.Л.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії, третя особа - Комунальна лікувально профілактична установа «Міська станція швидкої медичної допомоги міста Єнакієве»,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області, а саме відмову № 19/А-14 від 25.04.2013 року в перерахунку державної і додаткової пенсії ОСОБА_1, як інваліду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, призначеною відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 1210 в розмірі державної основної пенсії 7849,49 грн., додаткової пенсії 328,80 грн. неправомірними, зобовязати відповідача зробити перерахунок призначеної йому пенсії, як інваліду 2 групи щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою, державної основної пенсії 7849,49 грн. і додаткової пенсії 328,80 грн. з урахуванням збільшення, починаючи з 01.02.2012 року. В обґрунтування позову зазначив, що він є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, інвалідом 2-ї групи від захворювання, яке пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, оскільки з 23.09.1986 року по 23.10.1986 рік приймав участь на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і отримує пенсію по інвалідності з 2006 року. При призначенні пенсії по інвалідності ним було надано довідку про заробітну плату, видану Комунальною лікувально профілактичною установою «Міська станція швидкої медичної допомоги міста Єнакієве» від 03.12.2004 р. №159, та йому була нарахована пенсія по інвалідності, виходячи із даної довідки. В подальшому в 2007 році він звертався до суду про перерахунок пенсії і пенсія йому нараховувалась відповідно до ст.ст. 50,54 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» до кінця 2011 року. З 1 січня 2012 року йому була перерахована та виплачена пенсія згідно Постанови КМУ № 1210, на підставі матеріалів пенсійної справи в розмірі 8178,29 грн. А з лютого 2012 року відповідачем безпідставно зменшено розмір його пенсії, передбаченої Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». В даний час пенсія йому нараховується та виплачується в мінімальному розмірі, з урахуванням заробітної плати в розмірі, що був встановлений Урядом в період з 1986 -1990 р.р., що і стало підставою звернення до суду.

Позивач та його представник в судовому засіданні на заявлених позовних вимогах наполягали, просили позов задовольнити.

Представник відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі та надала до суду заперечення проти позову та зазначила, що виплата пенсії позивачу в мінімальному розмірі з лютого 2012 року викликана тим, що наявній в пенсійній справі в довідці № 159 від 03.12.2004 року про заробіток в зоні відчуження ЧАЕС маються недостовірні відомості. Крім того, актом № 470 від 04.09.2012 року зустрічної перевірки достовірності наданих документів про стаж (заробітну плату) для призначення пенсії згідно Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не підтверджено підстави, перелік та види доплат при донарахуванні заробітної плати позивачу. Пенсійна справа позивача приведена у відповідність чинному законодавству та виплата пенсії з 01.02.2102 року проводиться з урахуванням заробітної плати в розмірі, що був встановлений рішенням Уряду в період 1986-1990 р.р. 350 крб. ( 70 крб х 5-ти кратний розмір). Тому проведення виплат пенсії з урахуванням заробітної плати, згідно довідки № 159 від 03.12.2004 р. суперечить діючому законодавству.

Представник третьої особи - Комунальної лікувально профілактична установи «Міська станція швидкої медичної допомоги міста Єнакієве» в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали адміністративної справи, пенсійної справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого суб»єкти владних повноважень зобов»язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України , завданням адміністративного судочинства є захист прав , свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб, інших суб»єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства , в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є постраждалим внаслідок аварії на ЧАЕС, інвалідом 2 групи, від захворювання, яке пов»язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК № 0066266 від 09.06.2006 року, має 1 категорію, що підтверджується посвідченням серії А № 435286 від 15.12.2004 р., та на нього розповсюджується дія Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». До 15.12.2004 року позивач мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії.

Матеріалами справи встановлено, що в період з 23.09.1986 року по 23.10.1986 рік позивач приймав участь на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Починаючи з 2006 року позивач отримував пенсію по інвалідності, нараховану відповідно до довідки виданої Комунальною лікувально профілактичною установою «Міська станція швидкої медичної допомоги міста Єнакієве» № 159 від 03.12.2004 р. з його заробітної плати, заробленої за час роботи в Чорнобильській зоні.

В період з 01.11.2006 р. по 31.10.2011 рік позивач отримував державну пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров»ю у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до постанови Новопсковського районного суду від 23.10.2007 року.

З 01.11.2011 року перерахунок позивачу пенсії було здійснено, відповідно до вимог постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що станом на січень 2012 року пенсія позивачу була нарахована та виплачена з урахуванням вимог п.2 постанови КМУ № 1210 від 23.11.2011 року у розмірі 8178, 29 грн., що підтверджено довідкою відповідача (а.с. 13)..

Як було встановлено судом, що на початку 2012 року працівниками УПФУ в Новопсковському районі було проведено перевірку документів, що маються в пенсійній справі позивача, та під час перевірки відповідачем було встановлено, що в довідці № 159 від 03.12.2004 року про збережену заробітну плату за роботу в зоні відчуження виданої Комунальною лікувально профілактичною установою «Міська станція швидкої медичної допомоги міста Єнакієве» містяться недостовірні відомості.

04.09.2012 року складено акт № 470 зустрічної перевірки достовірності наданих документів про стаж (заробітну плату) для призначення пенсії згідно Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування». В зазначеному акті перевірки, на думку відповідача, не підтверджено підстави, перелік та види доплат при донарахуванні заробітної плати позивачу.

Враховуючи вищезазначений акт перевірки, відповідачем, пенсійна справа позивача приведена у відповідність чинному законодавству та виплата пенсії з 01.02.2012 року проводиться з урахуванням заробітної плати в розмірі, що був встановлений рішенням Уряду в період 1986-1990 р.р. 350 крб. ( 70 крб х 5-ти кратний розмір), т. б. без урахування заробітної плати за роботу в зоні відчуження ЧАЕС, в результаті чого розмір пенсії позивача з 01.02.2012 року визначений на рівні 2096,10 грн. Тобто не піддаючи сумніву статус позивача, як постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС , та того, що в період з 23.09.1986 року по 23.10.1986 рік позивач приймав участь на роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, управління ПФУ в Новопсковському районі визнало недостовірною довідку про заробітну плату ( № 159 від 03.12.2004 року), одержану за вказаний період роботи, відповідно до якої йому була нарахована та виплачувалася пенсія з 2006 року по 01.02.2012 рік.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення встановлено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року N 796-XII. ( далі - Закон № 796).

Згідно ч. 1 ст. 54 Закону № 796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством.

Відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 13 квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували робот, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» зазначено, що листом Держкомпраці УРСР від 13 червня 1989 року № 10-769 повідомлено, що Рада Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з постанов ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29 грудня 1987 року № 1497-378, розпоряджень від 3 вересня 1986 року № 1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс. Повідомлялось також, що розсекречуються прийняті до виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 8 травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986 р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16 грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р. №12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими доводились зазначені рішення Ради Міністрів УРСР: № 4с від 9 травня 1986 року, №58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16 вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986 року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф секретності з низки інших нормативних актів, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Постанова Кабінету Міністрів СРСР та ВЦРПС «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення, працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища» від 5 жовтня 1986 року № 665-195 передбачає встановлення за працівниками, направленими для виконання робіт, пов'язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобігання забрудненню навколишнього середовища, збереження середньої заробітної плати.

Оплата праці робітників і службовців (відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори), за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно до абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року N 207-7 (абзац четвертий пункту 1 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 року № 665-195) провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 5 червня 1986 р. № 665-195 «Про оплату праці і матеріальне забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища» (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 р. № 207-7) оплата праці працівників підприємств, організацій і установ (надалі - підприємств), розташованих у зоні ЧАЕС, які виконували роботи, пов'язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна провадитись з дня аварії в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 р. № 964 - у III, II, I зонах небезпеки у 5-, 4-, 3-кратному розмірах в порівнянні з нормами, встановленими діючим законодавством.

Пунктом 1 Постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці й матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської АЕС» передбачено підвищення тарифних ставок (посадових окладів) працівників підприємств і організацій, безпосередньо зайнятим на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 100%.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7).

Виходячи з пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР, ВЦРПС № 524-156 від 07 травня 1986 року, пунктів 1,4 постанови Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС № 665-195 від 05 червня 1986 року, пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської Ради професійних Спілок № 207-7 від 10 червня 1986 року, оплата за роботу у зонах небезпеки провадитися з урахуванням кратності зони небезпеки по тарифній ставці (посадовий оклад + оклад за спеціальне звання), підвищеної у два рази (наказ МВС СРСР № 0130 від 11 травня 1986 року та № 0189 від 30 червня 1986 року, вказівка МВС СРСР № 35з від 30 травня 1986 року.

Крім того, постановою Держкомпраці СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 7 жовтня 1986 року № 153/10-43 встановлено, що працівникам, безпосередньо зайнятим на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, премії, заохочення й винагороди нараховувати відповідно до діючих положень на збільшені, згідно п. 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156 тарифні ставки (відрядні розцінки) і посадові оклади.

В ст.3 Закону України «Про правонаступництво України» статті 3 Закону України «Про правонаступництво України» вказані нормативні акти не суперечать законам України, прийнятим після проголошення незалежності України, іншими нормативними актами порядок та умови оплати праці осіб, що приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, не передбачені, у зв'язку з чим вони є діючими на теперішній час.

Згідно з ч.2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень, обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності окладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем, який заперечує проти адміністративного позову не надано суду доказів, що відомості, зазначені у довідці № 159 від 03.12.2004 р відповідно до якої нараховувалася та виплачувалася позивачу пенсія з 2006 року по 2012 рік (тобто визнавалася відповідачем законною та обґрунтованою) є неправдиві або недостовірні. В судовому порядку вказана довідка недійсною також не визнавалася.

Крім того, актом зустрічної перевірки від 04.09.2012 року УПФУ в м.Єнакієве Донецької області також не встановлено порушень виданої довідки № 159 від 03.12.2004 року Комунальною лікувально профілактичною установою «Міська станція швидкої медичної допомоги міста Єнакієве». Відповідачем не надано до суду жодного доказу про те, що вищезазначеним актом перевірки не підтверджено підстави, перелік та види доплат при донарахуванні заробітної плати.

Тому твердження відповідача не знайшли доказового підтвердження в судовому засіданні.

Крім того на виконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.10.2014 р. по даній справі судом було здійснено запит до комунальної лікувально-профілактичної установи (КЛПУ) «Міська лікарня № 7», та встановлено, що виплата заробітної плати ОСОБА_1 за жовтень 1986 р. підтверджується розрахунковим листом Міської лікарні № 7, згідно якого за вказаний період ОСОБА_1 фактично отримав 160,40 крб. та 400, 70 крб. всього 561,10 крб.

А згідно розрахункового листа міської станції швидка медична допомого м. Єнакієве ОСОБА_1 за жовтень 1986 р. заробітна плата складає 1858,62 крб.

В довідці швидкої медичної допомоги м. Єнакієве вказано, що у довідці № 159 від 03.12.2004 року збережений заробіток вказаний за фактичні дні перебування в зоні ліквідації аварії на ЧАЄС, тобто за 21 день.

Враховуючи зазначене, в акті № 470 від 04.09.2012 р. зустрічної перевірки достовірності наданих документів про стаж (заробітну плату) для призначення пенсії згідно Закону України « Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» є достатні підстави, перелік та види доплат при донарахуванні заробітної плати позивачу.

Розмір пенсії по інвалідності ставиться в залежності від заробітку, фактично отриманого особою у період її роботи в зоні відчудження.

За таких обставин, суд зазначає про відсутність у відповідача підстав не приймати довідку № 159 від 03.12.2004 року третьої особи для перерахунку пенсії позивачу відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 року № 1210.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне визнати дії УПФУ в Новопсковському районі Луганської області, щодо відмови № 19/А-14 від 25.04.2013 року в проведенні перерахунку державної і додаткової пенсії, ОСОБА_1, як інваліду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою неправомірними, та зобов»язати УПФУ в Новопсковському районі Луганської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до діючого законодавства України з урахуванням заробітної плати за час роботи в зоні відчуження ЧАЕС у відповідності до довідки № 159 від 03.12.2004 року, виданої комунальною лікувально-профілактичною установою «Міська станція швидкої допомоги м.Єнакієве», починаючи з 01.02.2012 року, враховуючи фактично виплачені суми.

В межах адміністративного судочинства захисту підлягає порушене право позивача, внаслідок чого зобов»язання позивача здійснювати перерахунок пенсії з урахуванням збільшення ( тобто в подальшому в зазначеному вище розмірі) є безпідставним, оскільки встановлює обов»язки на майбутнє без наявності спірних правовідносин, які можуть бути в подальшому припинені або змінені в сторону зменшення або збільшення шляхом внесення змін до законодавства, у зв»язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 17, 69-72, 94, 159-163,167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області про визнання дій неправомірними та зобовязання провести перерахунок пенсії, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Комунальна лікувально профілактична установа «Міська станція швидкої медичної допомоги міста Єнакієве» задовольнити частково.

Визнати дії Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області, щодо відмови № 19/А-14 від 25.04.2013 року в проведенні перерахунку державної і додаткової пенсії, ОСОБА_1, як інваліду 2 групи, щодо захворювання якого встановлено звязок з Чорнобильською катастрофою неправомірними.

Зобов»язати УПФУ в Новопсковському районі Луганської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності відповідно до діючого законодавства України з урахуванням заробітної плати за час роботи в зоні відчуження ЧАЕС у відповідності до довідки № 159 від 03.12.2004 року, виданої комунальною лікувально-профілактичною установою «Міська станція швидкої допомоги м.Єнакієве», починаючи з 01.02.2012 року , враховуючи фактично виплачені суми.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції може бути подана до Донецького апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо було подано апеляційну скаргу, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено в нарадчій кімнаті 30.12.2014 р.

Суддя: