Справа № 381/3541/15-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 381/3541/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Чернишова Є.Ю. Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Хрімлі О.Г.,

суддів Ганечко О.М.,

Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області на постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; скасування рішення № 48 від 21 серпня 2015 року; зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 04 серпня 2015 року.

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні клопотання від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, та з урахуванням можливості вирішення справи на основі наявних у ній доказів, колегія суддів вирішила справу розглянути у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 14 липня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Рішенням № 48 від 21 серпня 2015 року відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки позивачем не подано первинні документи для підтвердження перебування та роботи в зоні ЧАЕС.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році 2 категорії, що підтверджується копією відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 .

Згідно з витягом з трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 04 грудня 1985 року по 05 серпня 1992 року працював на Фастівському автотранспортному підприємстві № 11066.

Згідно з довідкою № 206 від 07 серпня 2015 року про перейменування підприємства, вбачається, що Фастівське АТП 11066 перейменовано в Фастівське АТП 23265, а Фастівське АТП 23265 перейменовано в Фастівське АТП 13265, а пізніше в ЗАТ «Автотранспортник» відповідно на наказу № 1-ОК від 01 квітня 1994 року. Відповідно до протоколу № 13 від 15 липня 2011 року, перейменовано в ПАТ Виробниче Об`єднання «Автотранспортник».

Як вбачається з виписки з наказу по Фастівському автотранспортному підприємству 11066 Київського обласного управління вантажного автотранспорту № 63 від 28 липня 1986 року, ОСОБА_1 з 28 липня по 07 серпня 1986 року був командирований в с. Вильча Поліського району для організації роботи і контролю за автотранспортом працюючих в зоні Чорнобильської АЕС та для перевезення вантажів.

Відповідно до довідки № 30/2 від 25 грудня 1997 року, ОСОБА_1 виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі 54 крб. 98 коп.

Згідно з довідкою Фастівського АТП 13265 № 35 від 26 жовтня 1992 року, позивач за період роботи в м. Прип`яті з 28 липня 1986 року по 30 липня 1986 року, 01, 02, 28 серпня 1986 року по місцю основної роботи в Фастівському АТП 13265 йому виплачена додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207 в сумі 54 крб. 98 коп.

Також, судом першої інстанції допитаний в якості свідка ОСОБА_2 , який повідомив, що разом з позивачем працював на автотранспортному підприємстві і з липня по серпень 1986 року їх було направлено до 30 кілометрової зони для організації роботи автотранспорту.

Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог та їх відповідність чинному законодавству, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» закріплено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено що право на пільгову пенсію із зменшенням пенсійного віку на 10 років мають учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів

Згідно з пп. 5 п. 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

Отже, у матеріалах справи наявні документи для призначення позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, а саме: копія посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії 2, копія виписки з наказу по Фастівському автотранспортному підприємству 11066 Київського обласного управління вантажного автотранспорту № 63 від 28 липня 1986 року, копія довідки № 30/2 від 25 грудня 1997 року, копія довідки Фастівського АТП 13265 № 35 від 26 жовтня 1992 року, в яких зазначено, зокрема, період роботи позивача та населений пункт, де позивачем виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС: м. Прип`ять.

Виходячи з комплексного аналізу приписів ст.ст. 15, 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо неправомірності відмови відповідача у задоволенні заяви позивача про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років обґрунтованими, оскільки останнім подано всі необхідні документи для її призначення.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31 січня 2013 року у справі № К/9991/76144/12.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не надано достатньо доказів правомірності відмови у задоволенні заяви позивача про призначення йому пенсії зі зменшенням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що підтверджується наявними в матеріалах справи документами та наведеними законодавчими нормами.

Проаналізувавши наведені законодавчі норми, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяв з порушенням наведених норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області про визнання дій неправомірними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії є обґрунтованими та засновані на нормах права.

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Фастові та Фастівському районі Київської області залишити без задоволення, постанову Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п`ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя О.Г. Хрімлі

Судді О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя Хрімлі О.Г.

Судді: Літвіна Н. М.

Ганечко О.М.