Справа № 810/3610/15
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/3610/15 Головуючий у 1-й інстанції: Басай О. В. Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

18 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.

суддів: Грибан І. О., Губської О. А.

за участю секретаря: Дзекан В. В.

представника позивача Освітньої Л. В., представника відповідача Чернявської О. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-К» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-К» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Еталон-К» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення Митного посту «Східний термінал» Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 28.07.2015 р. № 125110011/2015/000203/2; визнання протиправною та скасування картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.07.2015 р. № 125110011/2015/00156.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну інстанцію скасувати незаконну, на його думку, постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з'явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - без змін з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, 27.07.2015 р. декларант позивача подав митному органу митну декларацію № 125110011/2015/010339 (далі - МД), в якій задекларував два види товару, а саме: товар №1: плитка керамічна облицювальна глазурована, завтовшки не більше 15 мм, із тонкої кераміки для внутрішнього облицювання; товар №2: плитка керамічна облицювальна глазурована, завтовшки не більше 15 мм, з кам'яної кераміки для покриття підлоги.

Заявлена фактурна вартість товару становить 5845,55 USD (3657,47 USD - вартість першого товару, 2188, 08 USD - вартість другого товару), вага брутто: 23820 кг ( 14525 кг першого товару, 9295 кг другого товару), кількість метрів квадратних - 1299, 01 м2, умови поставки: FOB - Валенсія, експортер - компанія "Solifinance OU" - Таллінн, Естонія, заявлена митна вартість - 222722, 35 грн.

Обраний метод визначення митної вартості - другорядний, за ціною договору щодо ідентичних товарів.

За результатами перевірки поданих документів відповідачем повідомлено позивача, шляхом надсилання на його електронну адресу листа, про необхідність надання наступних документів: транспортних перевізних документів, а саме: договір про транспортно-експедиційні послуги, заявка, рахунок-фактура від виконавця договору; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листів) виробника товару; якщо здійснювалось страхування - страхових документів; висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За результатами дослідження додатково поданих документів, митний орган виніс рішення про коригування митної вартості товарів від 28 липня 2015 року № 125110011/2015/000203/2 та виніс картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.07.2015 р. № 125110011/2015/00156.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

У відповідності до ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

В адміністративному позові обрання другорядного методу визначення митної вартості товарів позивач аргументував тим, що 23.03.2012 р. митний орган виніс рішення № 125110000/2012/010018/2 про коригування митної вартості товарів, які ввозилися позивачем по ідентичному товару, яким визначив вартість товару на рівні 7,9099 USD (а. с. 8 Т. 1).

З даного приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 59 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Частина 2 даної норми визначає, що при застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

Таким чином, даний метод можливо застосувати за умови:

1) якщо ці товари продані для ввезення на територію України;

2) якщо ці товари ввезені одночасно з товарами, що оцінюються, або на протязі незначного періоду часу до моменту ввезення товарів, що оцінюються;

3) якщо ці товари були ввезені у тій же кількості і на тих самих комерційних умовах, що й оцінювані товари.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки резервний метод та інші другорядні методи не підтверджують дійсної вартості товарів, а лише максимально наближають до цієї вартості, то термін «прийнята органом доходів і зборів вартість», ймовірно, є застосовуваним до митної вартості, визначеної декларантом за основним 1 методом та прийнятою митним органом без коригування.

Натомість, застосувавши метод 2 «а» при визначенні митної вартості на підставі вищезазначеного рішення про коригування митної вартості, позивач, фактично, підмінив обраний метод коригування на резервний, що є найвіддаленішим від дійсної митної вартості товару.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості не може бути документом, що підтверджує наявність підстав для застосування методу 2 «а».

Також, час експорту товару має бути максимально наближеним до часу перетину товаром митної території України, тобто до 25.07.2015 року, коли товар згідно штампу Південної митниці потрапив під митний контроль.

Натомість, ця дата є настільки відмінною в часовому просторі, що навіть реалізовані на території України товари, ціна яких була скоригована рішенням від 23.03.2012 р. № 125110000/2012/010018/2, не є належними для застосування ціни їх продажу у визначенні митної вартості поставленого товару за методом 2 «в» (на основі віднімання вартості) у зв'язку з часовою розбіжністю більше ніж у 90 - денний строк.

В той час, метод 2 «в» визначення митної вартості на основі віднімання вартості застосовується за умовами, передбаченими ст. 62 МК України.

У відповідності до ч. 3 вказаної статті у разі якщо ні оцінювані, ні ідентичні чи подібні (аналогічні) товари не продаються в Україні одночасно або в час, максимально наближений до дати ввезення оцінюваних товарів в Україну, митна вартість таких товарів визначається на основі ціни одиниці товару, за якою відповідно оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) з оцінюваними товари продаються в Україні в кількості, достатній для встановлення ціни за одиницю такого товару, у такому ж стані, в якому вони були ввезені, на найбільш ранню дату після ввезення товарів, які оцінюються, але до сплину 90-денного строку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у позивача підстав визначати митну вартість товару за методом, передбаченим п. «а» ч. 2 ст. 57 МК України.

Крім того, в розумінні ст. 57 МК України позивач повинен був довести, що митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

В той же час, ні при заявленні митної вартості, ні в ході судового розгляду справи позивач неможливість застосування основного методу не довів, що також позбавило останнього права визначати митну вартість товарів за будь - яким іншим методом.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про наявність у відповідача підстав для коригування заявленої позивачем митної вартості товарів.

В процесі встановлення складових митної вартості відповідач встановив суттєві розбіжності у поданих декларантом документах, що позбавило можливості відповідача скоригувати митну вартість товару за основним методом.

При цьому судом першої інстанції правильно зазначено, що мали місце розбіжності в умовах поставки товарів, а саме: у графі 20 МД умовами поставки визначено FOB ES Castelon, тоді як у п. 3 контракту купівлі-продажу №01/10-ІМ від 01.10.2010 року умовами поставки значиться FOB ("Інкотермс 2000") - Валенсія, у інвойсі № 563/15 від 25.06.2015 (до товару №2) - FOB (Free On Board) Валенсія, у прайс-листі № 4/15 від 01.06.2015 виданий продавцем (компанією Solifinance OU Таллінн Естонія) - EXW.

Вказані розбіжності впливають на цінові варіації фактурної вартості товару за рахунок витрат на транспортування. А доданий позивачем прайс - лист не враховує витрати контрагента на поставку товару до борту судна.

Фактурна вартість товару (графа 22) складає 5845, 55 USD, курс валюти - 22, 07352000, а за даними графи 12 митна вартість товарів становить 222722, 35 грн., в той час як має становити: 5845, 55*22,07352000=129031,86 грн. + додаткові витрати.

Однак, документи, що надав позивач, підтверджують лише заявлену фактурну вартість і не підтверджують додаткових витрат.

Як вбачається з коносаменту (а. с. 120 Т. 1), вантажоотримувачем товару було ТОВ «Глобал Оушен Линк».

Товар, митну вартість якого відповідач скоригував, за даними доповнень до ВМД (а. с. 112 Т .1) знаходився в контейнері NYKU3427551/EUR418386, що вміщував 18 палет вагою брутто 23820 кг.

В той же час вага брутто товару, що є предметом спору, становить 9295 кг.

З огляду на це, вартість транспортування визначити неможливо.

У графі 33 оскаржуваного рішення відповідач обґрунтував неможливість застосування методів визначення митної вартості, відмінних від резервного, що знаходить своє підтвердження матеріалами справи.

За таких обставин, митну вартість відповідачем було правильно скориговано відповідно до раніше визначеної митної вартості за МД від 21.07.2015 р. № 100250001/2015/8155 за резервним методом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи позивача про те, що відповідач скоригував митну вартість лише щодо одного товару з двох, вартість яких заявлялася позивачем, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вказані правовідносини не є предметом даного спору.

Згідно статті 200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-К» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еталон-К» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя О. А. Губська

(Повний текст ухвали виготовлено 18.02.2016 року)

.

Головуючий суддя Беспалов О.О.

Судді: Губська О.А.

Грибан І.О.