Справа № 428/4379/14-а
Суддя: Скочій Г. Д.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/4379/14-а
Провадження №2-а/428/36/2015
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого Скочій Г.Д,

при секретарі Андрусишин Н.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до посадової особи Управління пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про зобовязання провести перерахунок пенсії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом, посилаючись на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії. З 1973 року по 1990 рік він працював у СПО «АЗОТ» за списком № 1 (робота у особливо небезпечних умовах та особливо шкідливих умовах праці). Спеціаліст УПФУ ОСОБА_3А, ігноруючи вказані факти та вимоги закону, неправильно застосувала вимоги закону призначив йому пенсію на загальних підставах. До Пенсійного фонду посадовими особами СПО «АЗОТ» була надана особисто начальнику УПФУ в м. Сєвєродонецьку довідка про його заробітну плату для нарахування розміру пенсії за час участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який склав 1867 рублів 84 копійки СРСР (за лютий 1988 року), але цей розмір не був врахований при призначенні йому пенсії. При перерахунку пенсії, відповідач не застосувала середньо галузеву заробітну плату за 2003 рік в розмірі 462,59грн. Також в 2005 році ним була надана довідка про заробіток від 01.08.1992 р. за період перебування в зоні ЧАЄС відповідачу ОСОБА_2, але вона її знищила. Незаконні дії ОСОБА_2, полягають в тому, що вона не взяла дану довідку для розрахунку пенсії, що призвело до зменшення його пенсії. Вважає що відповідачем при призначенні, нарахуванні та виплаті йому пенсії було порушено вимоги Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії спеціаліста УПФУ ОСОБА_2 при застосуванні законодавства для обчислення і призначення спеціальної пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- визнати порушення ОСОБА_2 при призначенні спеціальної пенсії ОСОБА_1 порушення вимог ст.ст. 6, 123, 15, 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і ст.ст. 13, 51, 56, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- визнати перевищення відповідачем посадових повноважень при виборі законодавства для обчислення пенсії учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобовязати відповідача провести розрахунок пенсії позивача у відповідності із Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції 2004 року;

- зобовязати відповідача провести перерахунок розміру пенсії позивача виходячи із нового розміру заробітку, який надано ЗАТ «Сєвєродонецьке обєднання АЗОТ» у грудні 2010 року із заробітку 1868 рублів СРСР з дати призначення пенсії 04.11.2004 року;

- зобовязати відповідача застосувати належну середньогалузеву заробітну плату за 2003 рік у розмірі 462 грн. 62 коп. при розрахунку розміру пенсії позивачу;

- визнати застосування відповідачем до інших учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відмінних норм законодавства, ніж ті, які застосовувалися відносно позивача;

- визнати, що відповідач порушила вимоги ст. 2,3,8,10,26,27,28,40,41,42, п.п.2,13,16.(абз.2) Розділу XV Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати, що відповідач, при призначенні пенсії позивачу, порушила вимоги ст. 17 ЗУ «Про державну службу» і порушила присягу державного службовця;

- визнати, що відповідач, при призначенні пенсії позивачу, порушила ст.46 Конституції України;

- зобовязати відповідача провести виплату незаконно недоплаченої пенсії з 2004 по 2014 рік на підставі ст. 46 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування - виконати вимоги ч. 2 ст. 91 КАС України та виплатити позивачу компенсацію за втрачений заробіток або відрив від звичайних занять;

- стягнути з відповідача спричинену матеріальну шкоду у розмірі 714020 грн. та моральну шкоду у розмірі 105000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити надавши пояснення аналогічні тим, що містяться в позовній заяві, а також численних заявах та клопотаннях, що містяться в матеріалах справи.

ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та пояснила, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену йому за заявою від 16.11.2004 р. З 05.11.2004р. відповідно до статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон про статус). Відповідно до абзацу пятого частини другої статті 55 Закону про статус, час призначення пенсії (до внесення в неї змін Законом від 05.10.2006р.) призначення та виплата пенсій, названим в цій статті категоріям осіб провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» і цього Закону. Таким чином право на пенсію, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1986-1987 роках заявнику визначено по Закону України про статус (знижено пенсійний вік на 11 років), а розрахунок пенсії проведено вже за нормами Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки на момент призначення пенсії саме цей Закон набрав чинності. Відповідно до пункту 15 Прикінцевих положень Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Абзац пятий частини другої статті 55 Закону про статус суперечив абзацу другому частини першої статті 28 Закону, тому в даному випадку при призначенні і розрахунку пенсії не застосовувався. Оскільки за призначенням пенсії він звернувся в 2004 році, відповідно середня заробітна плата для обчислення пенсії застосована за 2003 рік. Розмір її визначено Розрахунком визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, для призначення пенсій за 2003 рік і складає 372,72грн. Зазначений розрахунок проведено згідно з Тимчасовою методикою визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженою наказом Держкомпраці, Мінпраці, Мінекономіки від 31.12.2003 року № 22-1 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 20.01.2004 року за № 85/8684, заробіток для розрахунку складає (372,72х2,02176=753,55грн.). Відповідач пояснила, що позивач не надавав їй довідку від 01.08.1992р, також така довідка не надавалась підприємством СДВП «Обєднання «Азот».

ОСОБА_4 відповідача ОСОБА_4 відповідача УПФУ м. Сєвєродонецька ОСОБА_5 позов не визнала та пояснила, що розпорядженням УПФУ від 24.11.2004 р. позивачу була призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зі зменшенням пенсійного віку на 11 років згідно ст. 55 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме з 05.11.2004 р. Позивач має право на пенсію, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в 1987-1988 роках. Як учаснику, пенсійний вік знижено на 11 років, а обчислення пенсії здійснено згідно Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж роботи позивача склав 25 років 4 місяці 14 днів. Стаж роботи позивача в особливо шкідливих та в особливо важких умовах праці (список № 1) склав 15 років 10 місяців 7 днів, який був врахований згідно довідки СДВП «Обєднання Азот» від 23.12.2003 р. № 1348, військового квитка та архівної довідки державного архіву Міністерства оборони України від 10.12.2003 р. Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений на підставі ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», згідно даних про заробітну плату по довідці від 16.11.2004 р. № 32, яка видана СДВП «Обєднання Азот». Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07.05.2009 р., яке залишено без змін встановлено, що основна пенсія ОСОБА_1 призначена і виплачується згідно чинного законодавства та було зобовязано УПФУ у м. Сєвєродонецьку зробити перерахунок додаткової пенсії позивача за шкоду заподіяну здоровю у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком з 01.01.2005 р. по 31.12.2007 р. та з 22.05.2008 р. Згідно розпорядження УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 26.10.2009 р. на виконання вищевказаного рішення суду був проведений перерахунок додаткової пенсії позивачу за шкоду, заподіяну здоровю. Також представник позивача посилається на те, що рішенням Сєвєродонецького міського суду у справі № 2-а-2964/11 від 29.05.2014 р. позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобовязання УПФУ в м. Сєвєродонецьку провести перерахунок пенсії, зобовязати вчинити певні дії та стягнути матеріальну та моральну шкоду. В даному рішенні судом були встановлені ці самі обставини між тими ж самими сторонами, які розглядаються в даній справі, а тому вони не можуть оспорюватися в цій справі, у звязку із чим просить відмовити позивачу у задоволенні заявлених вимог.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Те, що відповідач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС підтверджується посвідченням серії А № 067786, виданого 28.01.1997 р. та не заперечується сторонами.

Відповідно до розпорядження УПФУ від 24.11.2004 р.(а.с.170) позивачу була призначена пенсія за віком за списком №1 зі зменшенням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЄС з 05.11.2004 р. Загальний страховий стаж роботи ОСОБА_1 склав 25 років 4 місяці 14 днів, в тому числі за списком № 1 -15 років 10 місяців 07 днів.

Згідно ст.ст. 24, 25 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» відповідачем було проведено розрахунок загального стажу для розрахунку коефіцієнта, який склав 484 місяці та коефіцієнту стажу, який склав 0,40333. Крім того, згідно ст. 56 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи», час роботи з ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС до 01.01.1988 р. враховується в потрійному розмірі, а після 01.01.1988 р. в полуторному розмірі. Також у пільговому обчисленні зараховано стаж позивача за списком №1. Таким чином, стаж роботи позивача, згідно наданих ним документів, у зоні відчуження склав 5 місяців 13 днів. Загальний індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітку для призначення пенсії позивачу розрахований відповідачем згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та Постанови Кабінету Міністрів України №1783 від 20.11.2003р. «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» вірно склав 2.02176. В подальшому позивачу провадилось підвищення пенсії відповідно до законодавства, що не заперечується сторонами.

Правильність нарахування пенсії ОСОБА_1 відповідно до розпорядження УПФУ №190461 від 24.11.2004 р. неодноразово було предметом розгляду у суді.

Згідно із ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 07.05.2009 р. по справі № 2а-321/09, Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.072009 р., Ухвалою Вищого адміністративного суду України по справі №-к 4533/10 від 24.05.2011 р., постановою Сєвєродонецького міського суду від 29.05.2014 р. було встановлено, що основана пенсія ОСОБА_1 була призначена та виплачується згідно чинного законодавства.

Згідно із частинами 1, 2, 4 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Суб'єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов'язку суд витребовує названі документи та матеріали.

З оглянутої в судовому засіданні пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що довідка про заробітну плату від 01.08.1992 р. за період перебування позивача на військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС з 12.12.1987 по 13.03.1988р. не була приєднана до справи, ОСОБА_3 та представник відповідача заперечують факт надання позивачем даної довідки. Надану до суду позивачем ксерокопію даної довідки прочитати неможливо та вона не містить відомостей про отримання довідки відповідачем.

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, про недоведеність обставини щодо подання позивачем та одержання відповідачем довідки за період перебування позивача на військових зборах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС з 12.12.1987 р. по 13.03.1988 р.

Таким чином, при призначенні основної пенсії позивачу, УПФУ у м. Сєвєродонецьку діяло відповідно до чинного на той час законодавства України і підстав для визнання її дій неправомірними суд не находить.

Враховуючи, що не має підстав для зобовязання відповідача провести перерахунок розміру пенсії позивача на підставі довідки від 01.08.1992 р., а всі інші позовні вимоги фактично ґрунтуються на можливому задоволенні судом вищевказаної вимоги, суд вважає необхідним повністю відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги, щодо відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди.

Із змісту статті 56 Конституції України, статей 22, 23, 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України вбачається, що майнова шкода, збитки, а також моральна шкода підлягають відшкодуванню внаслідок порушення прав особи, зокрема, незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Враховуючи те, що судом не встановлено порушення прав позивача з боку відповідача у спірних правовідносинах, а також не встановлено незаконності рішень, дій чи бездіяльності УПФУ в м. Сєвєродонецьку або його службової особи при здійсненні ними своїх повноважень, суд не вбачає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, позивач у відповідності до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відповідач не заявив про здійснення документально підтверджених судових витрат, у звязку із чим на підставі норм ст. 94 КАС України підстав для стягнення з позивача судових витрат не вбачається.

Керуючись ст.ст. 158-163, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до посадової особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області ОСОБА_2, Управління Пенсійного фонду України в місті Сєвєродонецьку Луганської області про зобов'язання провести перерахунок розміру пенсії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови, якщо судом було застосовано ч. 3 ст. 160 КАС України або якщо особа не була присутня в судовому засіданні, шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Г. Д. Скочій