Справа № 638/21626/14-а
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 р. Справа № 638/21626/14-а
Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Ральченка І.М.

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області на постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2015р. по справі № 638/21626/14-а

за позовом ОСОБА_2

до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

05.12.14 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними, зобов'язання вчинити певні дії щодо нарахування та виплати державних пенсій (основної та додаткової) відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», від 28.02.1991 року №796-12, встановити державну (основну) пенсію в розмірі не нижче ніж 6 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком. Проводити відповідні виплати з урахуванням та виплатою компенсації втрати частини доходів в зв'язку з порушенням встановлених строків їх виплати.

Дзержинський районний суд м. Харкова постановою від 26.03.2015 року позовні вимоги задовольнив частково.

Визнав протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в перерахунку виплати ОСОБА_2 щомісячних державних пенсій ( основної та додаткової) відповідно до вимог ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, виходячи з кратного розміру пенсії за віком, встановленої законом на час виплат.

Зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити починаючи з 05 червня 2014 року перерахунок та виплату ОСОБА_2 щомісячної основної державної пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків, як інваліду 3-ї групи, щодо захворювання якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі не нижче 6 мінімальних пенсій за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 54, 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796- 12, з урахуванням ч. 1 ст. 28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

Зобов'язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_2 починаючи з 05 червня 2014 року перерахунок та виплату щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду 3-ї групи, щодо захворювання, якого встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, встановленої законом на час виплат, відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-12, з урахуванням ч. 1 ст.28 Закону України « Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідні виплати провести з урахуванням вже проведених виплат.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог- відмовив.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, на думку апелянта, рішення суду першої інстанції щодо визнання неправомірними дії та зобов'язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу державну (основну) та додаткову пенсії у розмірах, встановлених ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є неправомірним.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС України судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 197 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена адміністративна справа розглянута в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_2 є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи 1-ої категорії, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом 3-ї групи (а.с. 6 - 7).

Позивач перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , як пенсіонер, йому призначена пенсія по інвалідності згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перерахунок пенсії, а також проведення відповідних виплат.

Оскільки відповідачем було відмовлено у перерахунку пенсії позивача, ОСОБА_2 звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання державної пенсії в розмірі, передбаченому ст. 54 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та додаткової пенсії відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 05.06.2014 року.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

З матеріалів справи таких підстав не вбачається. Доказів поважності пропуску строку на звернення до суду з позовом позивачем не надано.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, колегія суддів приходить до висновку, що права позивача підлягають захисту з 05.06.2014 року.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що судом першої інстанції не було вирішено питання про захист прав позивача з 01.01.2014 року по 04.06.2014 року, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги з 01.01.2014 року по 04.06.2014 року підлягають залишенню без розгляду.

Стосовно законності дій відповідача, починаючи з 05.06.2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено такі види державних пенсій: трудові пенсії, за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника та за вислугу років. При цьому зазначений Закон надає особам право вибору пенсії.

Згідно зі ст. 6 вищевказаного Закону особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов'язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов'язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов'язку.

Положеннями ст. 11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

Положеннями ч. 2 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» встановлено, що військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов'язків військової служби (службових обов'язків) або відповідно до ст. 54 цього Закону.

В даному випадку позивач обрав пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Отже, оскільки чинне законодавство України не передбачає права особи на отримання одночасно двох основних видів пенсії, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов'язання ГУПФУ в Харківській області здійснити перерахунок державної (основної) пенсії в розмірі не нижче ніж шість мінімальних пенсій за віком згідно п. 4ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Щодо додаткової пенсії колегія суддів зазначає наступне.

Пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію (ст.49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до статті 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які є інвалідами ІІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірах 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, та щомісячна компенсація сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи виплачуються повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу (ст. 53 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 3 статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується, зокрема, розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно з ч.1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного Законом про Державний бюджет України. Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що військовослужбовець, який є інвалідом, інвалідність якого пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, має право на додаткову пенсію на підставі Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", призначення (перерахунок) якої здійснюють головні управління ПФУ.

Таким чином, з 05.06.2014 року дії відповідача щодо виплати позивачу додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі меншому, ніж встановлено ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", є неправомірними.

При цьому, колегія суддів зазначає, що, приймаючи рішення 26.03.15 р., суд першої інстанції необґрунтовано не обмежив строк таких виплат по 02.08.14 р., оскільки після зазначеної дати виплати повинні проводитись у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р. № 1210.

Так, пунктом 9 статті 1 Закону України від 31 липня 2014 року № 1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", який набув чинності 3 серпня 2014 року (газета Голос України №146 (5896) від 2 серпня 2014), доповнено Прикінцеві положення Закону України від 16 січня 2014 року № 719-VII "Про Державний бюджет України на 2014 рік" пунктом 6-7 такого змісту: "установити, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23,30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік". Конституційним судом України дана норма закону неконституційною не визнавалась.

Згідно ст. 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Положеннями пункту 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» передбачено, зокрема, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян у 2014( починаючи з 03.08.2014 року) та 2015 бюджетних роках делеговано Кабінету Міністрів України.

На виконання вищевказаних вимог постановою КМУ № 1210 від 23.11.11 р. було визначено мінімальний розмір пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, пенсійний орган, здійснивши у період з 03.08.2014 року виплату пенсії позивачу у розмірах, встановлених законом про державний бюджет на відповідний рік, діяв правомірно, на підставі, у межах та у спосіб, що визначено чинним законодавством України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивач має право на отримання додаткової пенсії за період з 05.06.2014 року по 02.08.14 року, у порядку та розмірах, визначних Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2015 року по справі № 638/21626/14-а через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до ухвалення неправильного рішення, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п. 3 ст. 198, ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.

Постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.03.2015 року по справі № 638/21626/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в перерахунку виплати ОСОБА_2 щомісячної додаткової пенсії відповідно до вимог ст.ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Зобов'язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 додаткової пенсії відповідно до ст. ст. 50, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" з 05.06.2014 року по 02.08.2014 року, з урахуванням вже проведених виплат.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії з 01.01.2014 року по 04.06.2014 року - залишити без розгляду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя Ральченко І.М.
Судді Катунов В.В. Бершов Г.Є.