Справа № 825/3348/15-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/3348/15-а Головуючий у 1-й інстанції:Кашпур О.В. Суддя-доповідач:Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Городнянського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, Городнянського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 25.08.2015 року № 1094 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області», відповідно до якого помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_5 звільнено з органів внутрішніх справ України за п. 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області від 28.08.2015 року № 331о/с в частині звільнення майора міліції ОСОБА_5 (НОМЕР_1), помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області з органів МВС у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за п. 64 "є" (за порушення дисципліни);

- поновити ОСОБА_5, з 01.09.2015 року на службі в органах внутрішніх справ на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області;

- стягнути з Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на користь ОСОБА_5 за час вимушеного прогулу за період з 01.09.2015 року і до винесення судом постанови по справі середнє грошове забезпечення, яке на момент звільнення отримував позивач на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області;

- в частині поновлення позивача на службі в органах внутрішніх справ на посаді помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області та в частині стягнення грошового забезпечення за один місяць допустити негайне виконання постанови.

В ході розгляду справи у Чернігівському окружному адміністративному суді до участі в справі в якості другого відповідача було залучено Городнянський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області (надалі також УМВС України в Чернігівській області або апелянт) зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що протоколи медичного огляду є неналежними доказами, а також про обов'язковість погодження звільнення із профспілковим органом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 наказом УМВС України в Чернігівській області від 30.04.2014 року за № 94 о/с призначений на посаду помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області (а. с. 138).

26 липня 2015 року працівниками ВІОС УКЗ УМВС України в Чернігівській області спільно з працівниками ВВБ в Чернігівській області ДВБ МВС України у зв'язку із інформацією керівництва Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, під час перевірки дотримання службової дисципліни в приміщенні чергової частини Городнянського РВ УМВС області о 11.05 виявлено помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_5 на робочому місці з ознаками алкогольного сп'яніння, який заступив на добове чергування 26.07.2015 року з 08.00 у форменому одязі з табельною вогнепальною зброєю.

Згідно протоколу № 18 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 26 липня 2015 року Городнянської ЦРЛ проведено освідчення позивача, за результатами якого зроблено висновок, що ОСОБА_5 перебував з ознаками алкогольного сп'яніння 1 ступеня (Алкотест- 203- 1,48%0).

27 липня 2015 року наказом УМВС України в Чернігівській області за № 805 призначено службове розслідування (а. с. 57).

Проведеним службовим розслідуванням встановлено факт грубого порушення службової дисципліни, порушення вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року № 382, п. 2.2 розділу ІІ, п. 2.2 розділу ІІІ Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених Наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155.

04.08.2015 року УМВС України в Чернігівській області було складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни помічником начальника Городнянського РВ - оперативним черговим чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_5, що затверджений Начальником УМВС України в Чернігівській області полковником міліції ОСОБА_6 04.08.2015 року (а. с. 139-143).

Висновком встановлено, що 26.07.2015 року керівництвом Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області, під час перевірки дотримання службової дисципліни в приміщенні чергової частини Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області виявлено помічника начальника Городнянського РВ - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області майора міліції ОСОБА_5, який 26.07.2015 року о 8:00 заступив до добового наряду з явними ознаками алкогольного сп'яніння, про що було повідомлено у відділ інспекції з особового складу УКЗ УМВС області.

По прибуттю до Городнянського РВ УМВС області працівників ВІОС УКЗ УМВС області, та ВВБ в Чернігівській області, о 11.05 майору міліції ОСОБА_5 було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення факту вживання алкогольних напоїв, на що останній погодився.

Згідно протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 26 липня 2015 року № 18 Городнянської ЦРЛ встановлено, що ОСОБА_5 перебував з ознаками алкогольного сп'яніння 1 ступеню (Алкотест- 203 1,48%0), час медичного огляду 11 годин 45 хвилин.

ОСОБА_7 було надано пояснення, в якому він заперечував факт вживання спиртних напоїв та перебування на службі у стані алкогольного сп'яніння, а також представлено копію протоколу № 19 про проходження ним самостійно та медичного огляду в Городнянській ЦРЛ о 13 годині 15 хвилин 26.07.2015 року. Огляд проводив лікар-хірург Городнянської ЦРЛ ОСОБА_8, результатом цього огляду згідно протоколу № 19 від 26.07.2015 року ОСОБА_5 на час проходження повторного огляду перебував в тверезому стані (Алкотест- 203 0,2%0) (а. с. 149).

25 серпня 2015 року наказом УМВС України в Чернігівській області за № 1094 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області», за грубе порушення службової дисципліни, статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV, Присяги працівника органів внутрішніх справ України, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1991 року № 382, п. 2.2 розділу ІІ, п. 2.2 розділу ІІІ Правил поведінки та професійної етики осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ України, затверджених наказом МВС України від 22.02.2012 року № 155, в частині перебування 26.07.2015 року на службі з ознаками алкогольного сп`яніння, помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС області майора міліції ОСОБА_5 звільнено з ОВС України за п. 64 "є" Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (а. с. 144).

З посиланням на наказ №1094 та висновок службового розслідування від 04.08.2015 року, наказом УМВС України в Чернігівській області 28 серпня 2015 року за № 331о/с згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ за п. 64 "є" (за порушення дисципліни) майора міліції ОСОБА_5 (НОМЕР_1), помічника начальника Городнянського районного відділу - оперативного чергового чергової частини УМВС, звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) 31 серпня 2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було допущено порушення службової дисципліни, а відповідачем не дотримано порядок звільнення працівника та здійснено без згоди профспілкового комітету.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.

Згідно з частиною 1 статті 5 Дисциплінарного статуту, за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком в силу приписів статті 2 є невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до підпункту "є" пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за порушення дисципліни.

Як вбачається з наведених норм чинного законодавства України, притягнення особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справі України до дисциплінарної відповідальності можливе лише за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2015 року ОСОБА_5 заступив на добове чергування по Городнянському РВ УМВС України в Чернігівській області, перед цим пройшовши інструктаж у заступника начальника Городнянського РВ - начальника міліції громадської безпеки ОСОБА_9, що підтверджується відповідним записом в Журналі реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю цільового інструктажу за 26.07.2015 року (а. с. 36).

ОСОБА_5 було допущено до чергування, що свідчить про те, що жодних зауважень до позивача з боку особи, яка проводила інструктаж, не було.

Також майором міліції ОСОБА_5 в присутності відповідального по районному відділу майора міліції ОСОБА_10 усім працівникам Городнянсього РВ УМВС України в Чернігівській області видав табельну зброю, що підтверджується Книгою видачі й приймання озброєння та спеціальних засобів Городнянського РВ УМВС, Журнала реєстрації інструктажів про заходи безпеки при поводженні з табельною вогнепальною зброєю Городянського РВ УМВС (а. с. 163-164).

В матеріалах справи міститься протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 26 липня 2015 року № 18, складений черговим лікарем Городнянської ЦРЛ ОСОБА_11 (а. с. 59).

Підставою для проведення огляду відповідно до зазначеного протоколу визначено підозру в управлінні транспортним засобом у стані сп'яніння та перебування на роботі у нетверезому стані. Зазначеним протоколом зафіксовано, що ОСОБА_5 одягнений, незабруднений, шкіра звичайного забарвлення, поведінка адекватна, в свідомості, орієнтовний у просторі та часі, у власній особі. Запах алкоголю чи іншої речовини з рота немає. Наявність алкоголю чи іншої речовини у видихуваному повітрі та біологічних середовищах організму: повітря досліджувалось на пристрої - 1,48%0 (алкотест 203). Висновок огляду - алкогольне сп'яніння першого ступеня.

Згідно наявного у матеріалах справи протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 26 липня 2015 року № 19, складеного лікарем-хірургом Городнянської ЦРЛ ОСОБА_8 (а. с. 21), ОСОБА_5 був оглянутий по причині підозри перебування на роботі в нетверезому стані та його поведінка є адекватною, орієнтується на місці, в часі та власній особистості, мовна здатність не порушена, дихання не змінене, зіниці не змінені, ністагм при погляді у бік немає, міміка звичайна, точні рухи, тремтіння повік, язика, пальців рук немає, ознак нервово-психічних захворювань, органічного ураження центральної нервової системи, фізичного виснаження, перенесення травм немає. Запах алкоголю чи іншої речовини з рота немає. Наявність алкоголю чи іншої речовини у видихуваному повітрі та біологічних середовищах організму: повітря досліджувалось на пристрої алкотест 203 - 0,2%0. Висновок огляду - тверезий.

Зазначені протоколи складено за формою 129-о, затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров'я № України № 302 від 27.12.1999 року.

Відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров'я України "Про внесення змін до наказу МОЗ України від 27.12.1999 року № 302" від 26 жовтня 2009 року № 774 на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" відмінено форми облікової медичної документації, затверджені наказом МОЗ України від 27.12.1999 року № 302 "Про затвердження форм облікової статистичної документації, що використовується в поліклініках (амбулаторіях)", а саме: форма N 129/о "Протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану сп'яніння".

З урахуванням наведених норм, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що обидва протоколи медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп'яніння від 26 липня 2015 року № 18 та № 19 були складені за формою, що є недійсною з 2009 року, тобто вони не можуть бути належним доказом по справі щодо перебування ОСОБА_5, чи не перебування, в стані алкогольного сп'яніння.

Крім того, в листі КЛПЗ "Обласний наркологічний диспансер" від 04.08.2015 року № 01-05/251, яким визнано недійсними висновки протоколу № 19 від 26.07.2015 року та визнано дійсними висновки протоколу № 18 від 26.07.2015 року зазнається про необхідність складати медичні документи у відповідності до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666, про що необхідно провести навчання лікарів Городнянської ЦРЛ. Отже, КЛПЗ "Обласний наркологічний диспансер" наполягає на необхідності дотримання цього нормативного акту під час проведення подібних медичних оглядів.

Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для уповноваженої особи територіального, у тому числі міжрегіонального органу патрульної служби, та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.09.2009 року № 400/666, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103 (надалі також Інструкція) ознаками алкогольного сп'яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як зазначено в пунктах 3.15, 3.16 даної Інструкції, за результатами огляду на стан сп'яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння) (додаток 3), видається на підставі акта медичного огляду.

Відповідно до пункту 3.22 даної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

В свою чергу, ОСОБА_5 до матеріалів справи було надано Результат токсилогічного дослідження № 736, проведеного КЛПЗ "Чернігівський обласний наркологічний диспансер" 29.07.2015 року о 14:20 год. Під час токсикологічного дослідження використано біологічний матеріал - кров ОСОБА_5 від 26.07.2015 року. При токсикологічному дослідженні етанол в концентрації 0 г/л (%0), наркотичні, психотропні та інші речовини в крові не виявлені (а. с. 22).

Зазначений Результат токсилогічного дослідження № 736 від 29.07.2015 року свідчить про те, що ОСОБА_5 26.07.2015 року під час перебування на службі не перебував в стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що зазначений результат токсикологічного дослідження є належним та допустимим доказом по справі, та не може бути підставою констатації факту про не дотримання позивачем службової дисципліни.

Крім того, перебування ОСОБА_5 в тверезому стані та відсутності у нього ознак сп'яніння підтверджують свідки ОСОБА_8 - лікар-хірург Городнянської центральної районної лікарні, ОСОБА_12 - співробітник Городянського РВ УМВС України в Чернігівській області та ОСОБА_13, який супроводжував позивача на медичний огляд лікарем ОСОБА_8, які були допитані у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першої статті 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України (надалі також Положення).

Пунктами 10, 22 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 року № 114, встановлено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ користуються всіма соціально-економічними, політичними та особистими правами і свободами, виконують усі обов'язки громадян, передбачені Конституцією та іншими законодавчими актами, а їх права, обов'язки і відповідальність, що випливають з умов служби, визначаються законодавством, Присягою, статутами органів внутрішніх справ і цим Положенням.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 є членом Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України та перебуває на обліку в Первинній профспілковій організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області.

Особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок визначаються Законом України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Приписами пункту 10 частини 1 статті 38 вказаного Закону передбачено, що виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі або організації дає згоду або відмовляє у дачі згоди на розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця з працівником, який є членом діючої на підприємстві, в установі, організації профспілки, у випадках, передбачених законом.

Пунктом "а" 2.5.3 Статуту Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України серед гарантій захисту членів Профспілки передбачено, що член Профспілки не може бути звільненим з органів внутрішніх справ за ініціативою керівництва без згоди відповідного профспілкового комітету за винятком випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, колегія суду погоджується із висновком суду першої інстанції, що при звільненні, в обов`язковому порядку має бути отримано згоду виборного органу первинної профспілкової організації, в якій він перебуває на обліку.

УМВС України в Чернігівській області зверталось до Первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України з поданням від 04.08.2015 року № 2/4-2132 щодо надання згоди на звільнення позивача з органів внутрішніх справ (а. с. 167).

В свою чергу, комітетом Первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівської області Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України відмовлено в наданні згоди на звільнення за порушення дисципліни майора міліції ОСОБА_5 помічника начальника Городнянського РВ - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області, що підтверджується протоколом № 6 від 11.08.2015 року засідання комітету первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівської області ПАП ОСВ України (а. с. 171).

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що УМВС України в Чернігівській області при звільненні позивача було порушено вимоги Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" та Статуту Професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, оскільки профспілковим комітетом до звільнення ОСОБА_5 з займаної посади не було надано згоди на його звільнення.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що відмова профспілкового органу в згоді на звільнення є підставою для поновлення працівника на роботі.

Колегією суддів не приймається до уваги доводи апелянта про те, що протоколом засідання комітету первинної профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ПАП ОВС України № 10 від 26.10.2015 року за поданням УМВС України в Чернігівській області від 19.10.2015 року № 2/4-5157 скасовано протокол засідання комітету профспілкової організації Городнянського РВ УМВС України в Чернігівській області ПАП ОВС України від 11.08.2015 року № 6 та надано згоду на звільнення за порушення дисципліни майора міліції ОСОБА_5 помічника начальника Городнянського РВ - оперативного чергового чергової частини УМВС України в Чернігівській області, оскільки на момент звільнення згода від профспілкової організації не була надана, а отримана відповідачем вже після звільнення позивача, що не може свідчити про дотримання УМВС України звільнення співробітника за умови отримання годи від профспілкової організації.

Згідно частин 10, 15 статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-ІV при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов'язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Як вбачається з довідки № 6738 від 27.07.2015 року та службової характеристики ОСОБА_5 дисциплінарних стягнень за час проходження служби у позивача не було, по службі характеризується позитивно, що не було взято до уваги УМВС в Чернігівській області під час винесення наказів про звільнення (а. с. 152, 153).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_5 відповідно до наказів від 25.08.2015 року № 1094 та від 28.08.2015 року № 331 о/с було звільнено незаконно, а тому він підлягає поновленню на посаді, а оскаржувані накази мають бути визнаними протиправними та скасованими.

Отже, період часу з 01.09.2015 року по 02.11.2015 року є періодом вимушеного прогулу позивача, а втрачений за цей час заробіток, відповідно до вимог чинного трудового законодавства України, підлягає відшкодуванню, виходячи з розміру середньоденного заробітку за останні два місяці, що передували звільненню.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Із пунктом 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 вбачається, що основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абзацом першим пункту 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі, коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Згідно довідки від 02.11.2015 року № 9274, наданої Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області, середнє грошове утримання ОСОБА_5 складає 3077,25 грн., а середньоденне грошове забезпечення на момент звільнення складало 99,26 грн. (а. с. 180).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 перебував у безпосередніх трудових відносинах з Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області, що є окремою юридичною особою, де йому нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення, а тому саме з Городнянського районного відділу підлягає стягненню середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу з 01.09.2015 року по 02.11.2015 року у сумі 6154 (шість тисяч сто п'ятдесят чотири) грн. 12 коп. (62 дні X 99,26 грн.).

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 1 статті 256 КАС України негайно виконуються постанови суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Таким чином, постанова суду в частині поновлення позивача на займаній посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах суми за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області залишити без задоволення, а постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

.Повний текст рішення складено 16.02.2016 року.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Бєлова Л.В.

Гром Л.М.