Справа № 815/3056/15
Суддя: Маринчак Н.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/43523/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Головуючого: Маринчак Н.Є.,

Суддів: Вербицької О.В, Цвіркуна Ю.І.,

при секретарі: Бруй О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року

у справі №815/3056/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Емералд Лоджистік» (надалі - ТОВ «Емералд Лоджистік»)

до Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області (надалі - ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області)

про та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому поставлено питання про скасування податкових повідомлень-рішень ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області від 15.05.2015р. № та №.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 21.07.2015р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015р. рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та залишення в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2015р. відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року у справі №815/3056/15.

Як встановлено судами попередніх інстанції, контролюючим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Емералд Лоджистік» по взаємовідносинам з контрагентом-постачальником СФГ «Петрівське» за період з 01.12.2014р. по 31.12.2014р.

За наслідками проведеної перевірки складено акт №382/15-54-22-02/39176571 від 29.04.2015р., в якому зазначено про порушення позивачем п.п.138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п.138.4, п.п.138.8.1 п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п. 139.1 ст.139; п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Суворовському районі м.Одеси 15.05.2015р. прийнято податкові повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на прибуток приватних підприємств на 326063,00грн. (за основним платежем 260850,00грн., за штрафними фінансовими санкціями 66213,00грн.) та №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість на 333333,00грн. за звітний період грудень 2014 року за податковою декларацією № від 19.01.2015р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів необхідних та достатніх на підтвердження факту виконання господарської операції, у зв'язку з чим висновки акту перевірки та прийняті на підставі нього податкові-повідомлення-рішення є правомірними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив з того, що господарська операція позивача з його контрагентом здійснювалися в межах звичайної господарської діяльності підприємств, а тому вони є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, які містять усі обов'язкові реквізити та розкривають зміст та обсяг господарських операцій

Так, згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об'єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

При цьому, відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України,).

Відповідно до пп. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового кодексу України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Для підтвердження правомірності включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених позивачем у складі ціни за придбану продукцію та виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

З наведених законодавчих положень вбачається, що обов'язковою умовою виникнення у платника права на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку (зокрема, податковими накладними).

Крім того, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов'язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Судом апеляційної інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Емералд Лоджистік» (покупець) та СФГ «Петрівське» (постачальник) було укладено договір №1912 від 19.12.2014р., відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити насіння соняшнику та передати у його у власність покупця, а покупець прийняти товар та оплатити його.

На підтвердження виконання умов укладеного договору позивачем було надано податкові накладні, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, рахунки на оплату, виписки з банківського рахунку ТОВ «Емералд Лоджистік».

Зазначені документи містять необхідну для цілей оподаткування інформацію щодо змісту спірної господарської операції та мають усі необхідні реквізити первинних документів, що дозволяють ідентифікувати учасників цих операцій та встановити факт поставки товару.

При цьому, судом апеляційної інстанції вірно зазначено, що відсутність у товарно-транспортній накладній вказівки на район при наявності вказівки на область пункту відвантаження, не може бути підставою для висновку про нереальність господарської операції.

Доказів на підтвердження того, що контрагент позивача, не мав адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов'язань по спірних операціях, відсутності фактичних дій, спрямованих на виконання взятих зобов'язань чи відсутність можливостей залучення до виконання зобов'язань третіх осіб, відповідачем до суду не надано.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, судова колегія касаційної інстанції погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

В подальшому до Вищого адміністративного суду України від представника ТОВ «Емералд Лоджистік» Логовського В.В. надійшло клопотання про закриття провадження у справі у зв'язку з ліквідацією юридичної особи - ТОВ «Емералд Лоджистік».

Під час судового розгляду даної справи у суді касаційної інстанції представник ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області не заперечував проти заявленого клопотання про закриття провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Так, згідно наданого до суду витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 06.11.2014р. внесено запис 03.11.2015р. 6052638 про державну реєстрацію припинення юридичної особи ТОВ «Емералд Лоджистік» за судовим рішенням (ухвала Господарського суду Одеської області від 21.10.2015р. №916/2434/15) у зв'язку з визнанням її банкрутом.

Частиною 2 ст.104 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з п.5 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі у разі ліквідації підприємства, установи, організації, які були стороною у справі.

Частиною 2 статті 228 вказаного Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції визнає законні судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що втратили законну силу, і закриває провадження у справі, якщо після їх ухвалення виникли обставини, які є підставою для закриття провадження у справі, та ці судові рішення ще не виконані.

Отже, припинення юридичної особи ТОВ «Емералд Лоджистік», що було позивачем у даній справі, є підставою для закриття провадження у справі та визнання у зв'язку з цим законної постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.10.2015р. такою, що втратила законну силу.

Приймаючи до уваги те, що сплату судового збору ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2015р. відстрочено до ухвалення судового рішення по суті, несплачена сума судового збору підлягає стягненню.

Керуючись статтями 157, 220, 222, 223, 228 ч.2, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Емералд Лоджистік» про закриття провадження у справі - задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2015 року - визнати такою, що втратила законну силу.

Провадження у справі №815/3056/15 закрити.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Суворовському районі м.Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області судовий збір в сумі 5846,40 (п'ять тисяч вісімсот сорок шість грн. 40 коп.), отримувач УДКCУ у Печерському районі, рахунок отримувача 0007, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, код банку отримувача 820019, банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код класифікації доходу бюджету 22030005 «Судовий збір» (Вищий адміністративний суд України, 075).

Ухвала вступає в законну силу з моменту проголошення. Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки встановлені ст.ст.236-238 КАС України.

Головуючий: ___________________ Н.Є. Маринчак

Судді: ___________________ О.В. Вербицька

___________________ Ю.І. Цвіркун

Суддя Н.Є. Маринчак