Справа № 2а/0470/3167/12
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2016 р. м. Київ К/800/29832/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
провівши у порядку письмового провадження касаційний розгляд адміністративної справи за позовом Державного закладу "Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ-Вузол" Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (далі - ДЗ "Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ-Вузол") до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання пунктів вимоги незаконними за касаційною скаргою Державної фінансової інспекції (далі - ДФІ) в Дніпропетровській області на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У березні 2012 року ДЗ "Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ-Вузол" у Дніпропетровському окружному адміністративному суді пред'явив позов до ДФІ в Дніпропетровській області про визнання пунктів вимоги незаконними.

З урахуванням уточнень просив визнати незаконними пункти 1, 2, 4, 5, 7, 8, 9, 11 вимоги Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровську від 04 серпня 2011 року № 04-04-15/2271.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року апеляційну скаргу ДЗ "Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ-Вузол" задоволено часткового.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року скасовано та прийнято нову постанову про часткове задоволення позову.

Пункти 2, 5, 7 вимоги Контрольно-ревізійного відділу в м. Дніпропетровську від 04 серпня 2011 року № 04-04-15/2271 визнано неправомірними.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням апеляційного суду ДФІ в Дніпропетровській області подала касаційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його рішення скасувати та змінити, залишивши без зміни постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року.

За приписами частини другої статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що працівниками Контрольно-ревізійного відділу у м. Дніпропетровську (правонаступником якого є Державна фінансова інспекція в Дніпропетровській області) у період з 27 травня 2011 року по 06 липня 2011 року проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДЗ "Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ-Вузол" за період з 01січня 2008 року по 01 травня 2011 року, за результатами якої складено акт від 06 липня 2011 року № 04-21/10.

На підставі акту ревізії позивачу пред'явлено вимогу від 04 серпня 2011 року № 04-04-15/2271, в якій запропоновано усунути виявлені порушення законодавства, зокрема такого.

1. Відшкодувати в повному обсязі покриття за рахунок коштів загального фонду витрати спеціального фонду по заробітній платі медичних працівників, які виконували платні профілактичні медичні огляди, в сумі 252654,07 грн. (заробітна плата та нарахування на неї) за 2008-2011 роки, чим порушено вимоги пунктів 19, 23 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 № 228 (далі - Порядок № 228), пункту 3 Переліку груп власних надходжень бюджетних установ, вимог щодо їх утворення та напрямів використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2002 № 659 (далі - Перелік № 659), абзацу З пункту 5.8 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров'я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці і соціальної політики України і Міністерства охорони здоров'я України від 05 жовтня 2005 року

№ 308/519 (далі - Умови № 308/519), шляхом перерахування коштів із спеціального фонду до загального і відновлення касових видатків загального фонду кошторису, якщо такі видатки були проведені в межах одного бюджетного періоду. Якщо кошти повертаються до загального фонду, видатки за якими були проведені у минулі бюджетні періоди, то зазначена сума не може бути відображена як відновлення касових видатків, а повинна перераховуватися до загального фонду відповідного бюджету.

2. Відшкодувати в повному обсязі покриття за рахунок бюджетних коштів витрат сторонніх юридичних осіб (ДП "Придніпровська залізниця") з утримання двох працівників складу на ст. Письменна внаслідок включення до штатних розписів ДЗ "Відділкова лікарня" посад завідувача та заступника завідувача цього складу у сумі 151114,92 грн., що є порушенням вимог пунктів 20, 22 Порядку

№ 228 в частині планування та здійснення витрат Лікарнею по даному складу, шляхом перерахування Державним підприємством "Придніпровська залізниця" коштів на реєстраційний рахунок лікарні, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи. В іншому випадку стягнути з осіб, винних в покритті витрат з утримання двох працівників складу на ст. Письменна сторонніх юридичних осіб, шкоду в порядку та розмірі встановлену законодавством.

4. Провести перерахунок та відповідні взаєморозрахунки щодо сум внесків до державних цільових фондів, нарахованих та сплачених внаслідок зазначених в акті порушень, та повернути зайво сплачені кошти в сумі 21613,78 грн. (зарахувати в рахунок майбутніх платежів).

5. Відшкодувати в повному обсязі безпідставно сплачені кошти в сумі 12550,84 грн. внаслідок завищення вартості виконаних робіт з ремонту медичного обладнання за рахунок включення до актів виконаних робіт матеріалів, які не підтверджені документально, та списання коштів на видатки без отримання послуг з ремонту ксероксу та заправки картриджів, що є порушенням статті 626 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, пункту першого статті 9 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.14 глави 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів від 24 травня 1995 року № 88. Порушення відшкодувати шляхом внесення коштів на реєстраційний рахунок закладу, в тому числі особами, якими допущено порушення відповідно до чинного законодавства, в тому числі шляхом проведення претензійно-позовної роботи.

7. Відшкодувати в повному обсязі недоотримання Лікарнею доходів від надання платних медичних послуг на загальну суму 276771,48 грн. внаслідок неврахування при розрахунку статей калькуляцій підвищення розміру мінімальної заробітної плати та зростання тарифів на комунальні послуги, чим порушено статті 51 "Бюджетного кодексу України" від 21 червня 2001 року № 2542-III, пунктів 2, 3 статті 19 "Бюджетного кодексу України" від 08 липня 2010 року

№ 2456-VІ, пунктів 17, 22 "Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ", затвердженого постановою КМУ від 28 лютого 2002 року № 228 шляхом стягнення з винних осіб шкоди у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

8. Вжити заходи для запобігання витрачанню коштів на утримання понаднормативних одиниць. Стягнути з осіб, винних у безпідставних виплатах коштів на утримання понаднормативних одиниць у сумі 132378,73 грн., шкоду у порядку та розмірі, встановленому законодавством.

9. Усунути не відображення в обліку Лікарні взятих зобов'язань по сплаті фактично наданих послуг з теплопостачання за загальним фондом кошторису станом на 01 травня 2011 року на загальну суму 505405,62 грн., чим порушено частини першу, третю, четверту статті 48 "Бюджетного кодексу України" від 08 липня 2010 року № 2456-VI, статтю 9 Закону України від 16 липня 1999 року

№ 996-ХIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", розділ 1 "Плану рахунків бухгалтерського обліку бюджетних установ", затвердженого наказом Головного управління Державного казначейства України від 10 грудня 1999 року № 114, із змінами та доповненнями, шляхом поновлення в обліку кредиторської, заборгованості.

11. Усунути завищення потреби в бюджетних асигнуваннях на утримання посад завідувача складом та заступника завідувача складом II групи на

ст. Письменна на загальну суму 27456,27 грн., чим порушено пункти 2, 3 статті 19, статтю 47 "Бюджетного кодексу України" від 08 липня 2010 року № 2456-VІ та пункти 20, 22 постанови КМУ від 28 лютого 2002 року № 228 "Про затвердження Порядку складання, розгляду затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ", шляхом зменшення асигнувань.

Не погоджуючись із вказаними пунктами вимог контролюючого органу, позивач звернувся до суду на предмет встановлення їх правомірності та обґрунтованості.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами та відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскаржена вимога КРУ є правомірною та узгоджуються з суттю виявлених порушень.

Задовольняючи частково позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржувані пункти вимоги відповідача є неправомірними.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції, разом з тим, щодо вірної мотивації визнання пунктів 1, 2, 4, 5, 7, 8 вимоги неправомірними вважає зазначити наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов'язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Згідно з пунктом 7 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах надається право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Пунктом 10 статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" Головному контрольно-ревізійному управлінню України, контрольно-ревізійним управлінням в Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, контрольно-ревізійним підрозділам (відділам, групам) у районах, містах і районах у містах також надається право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до частини другої статті 15 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що ревізуються.

Отже, органу державного фінансового контролю надана можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Виходячи з наведеного, в органу державного фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

З матеріалів справи вбачається, що ДФІ в Дніпропетровській області пред'явлена вимога, зазначені пункти 1, 2, 4, 5, 7, 8 якої частково вказують на виявлені збитки, їхній розмір та необхідність їх стягнення.

Оскільки збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення та можливість повернення майна перевіряє суд, який розглядає такий позов, а не за позовом органу державного фінансового контролю про зобов'язання виконати вимогу або позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постанові від 28 жовтня 2014 року № 21-462а14, який згідно зі статтею 244-2 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості пунктів 9, 11 вимоги КРУ в Дніпропетровській області.

Судом встановлено, що з метою підтвердження достовірності дебіторської та кредиторської заборгованості під час ревізії направлено запити від 08 червня 2011 року № 04-04-15/1706 до Новомосковського УЕГГ ПАТ по газопостачанню і газифікації "Дніпропетровськгаз", від 08 червня 2011 року № 04-04-15/1709 до відособленого структурного підрозділу "Будівельно-монтажне експлуатаційне управління Нижньодніпровськ-Вузол" ДП "Придніпровська залізниця", від 08 червня 2011 року № 04-04-15/1708 до міського комунального підприємства "Дніпропетровські теплові мережі", від 08 червня 2011 року № 04-04-15/1707 до структурного підрозділу "Енергозбут Придніпровської залізниці" ДП "Придніпровська залізниця". Станом на 24 червня 2011 року отримано лист від міського комунального підприємства "Дніпропетровські теплові мережі" від 21 червня 2011 року № 534-сс, в якому зазначено, що за даними бухгалтерського обліку міського комунального підприємства "Дніпропетровські теплові мережі" станом на 01 січня 2008 року рахується кредиторська заборгованість перед лікарнею у сумі 23 874,06 грн., станом на 01 січня 2010 року рахується кредиторська заборгованість перед лікарнею у сумі 4 615,97 грн., станом на 01 січня 2011 року рахується дебіторська заборгованість перед лікарнею у сумі 116489,54 грн., станом на 01 травня 2011 року рахується дебіторська заборгованість перед лікарнею у сумі 505 405,62 грн.

Співставленням даних меморіальних ордерів № 4, 4а, 6 "Накопичувальна відомість за розрахунками з іншими кредиторами" за квітень 2011 року, книги "Журнал-Головна" по бухгалтерському обліку ДЗ "Відділкова лікарня" кредиторська заборгованість не рахується.

Це призвело до не відображення в обліку лікарні взятих зобов'язань по сплаті фактично наданих послуг з теплопостачання за загальним фондом кошторису станом на 01 травня 2011 року на загальну суму 505 405,62 грн.

Також, в порушення пунктів 2, 3 статті 19, статті 47 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010 року № 2456-VI та пунктів 20, 22 Порядку № 228 в бюджетному запиті та, відповідно, в кошторисі на травень-грудень 2011 року завищено потребу в бюджетних асигнуваннях на утримання однієї посади завідувача складом та однієї посади заступника завідувача складом на загальну суму 27 456,27 грн., у тому числі по КЕКВ 1111 "Заробітна плата" на загальну суму 20 144,00 грн. (1 193,00 грн. + 1 325,00 грн.)*8 місяців), та по КЕКВ 1120 "Нарахування на заробітну плату" на загальну суму 7 312,27 грн.

Відповідно до наданих документів кошторис на 2011 рік підписаний ОСОБА_4, на якого згідно з пунктом 2.18 посадової інструкції покладено обов'язки складати кошторис лікарні і представляти його на розгляд та затвердження до вищого органу управління, забезпечувати його виконання, та головним бухгалтером ОСОБА_5 Пояснення ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 в ході ревізії не надано.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції при розгляді справи правильно та повно встановлені фактичні обставини справи, однак при прийнятті рішення допущені порушення норм матеріального права, які не призвели до помилки при постановленні судового рішення, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку про доцільність залишити без зміни постановлене у справі рішення суду першої інстанції.

Водночас рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального закону.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 222, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2013 року в адміністративній справі за позовом Державного закладу "Відділкова лікарня станції Нижньодніпровськ-Вузол" Державного підприємства "Придніпровська залізниця" до Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області про визнання пунктів вимоги незаконними скасувати та залишити в силі постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2012 року.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.