Справа № 308/7329/15-а
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року № 876/12251/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гінди О.М.

суддів: Качмара В.Я., Ніколіна В.В.

за участю секретаря судових засідань: Гользбергер А.П.

представника відповідача - Марамигіна П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до сільського голови Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Сіка Василя Петровича про визнання незаконними дій та бездіяльності, зобов'язання до вчинення дій, -

встановив:

22.06.2015 ОСОБА_3 звернувся в суд із адміністративним позовом до сільського голови Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Сіка В.П. у якому просить: визнати неправомірними дії і бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на його запити на отримання інформації відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) від 21.05.2015, від 10.06.2015, також зобов'язати його надати таку інформацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним подано відповідачу запити від 21.05.2015 та від 10.06.2015 про надання публічної інформації, а саме копій усіх рішень сільської ради з додатками, які прийняті у період з 01.11.2010 по 21.05.2015. На вказані запити сільським головою надано відповіді відповідно від 29.05.2015 та від 15.06.2015, якими не надано запитуваної інформації, а роз'яснено положення законодавства України та про можливість отримання такої безпосередньо у приміщенні сільської ради.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.10.2015 у задоволенні позову відмолено.

Із цією постановою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому просить її скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Позивач у судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув, хоча належним чином про нього повідомлений, а тому у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України, апеляційний розгляд справи проведено у його відсутності.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевірив матеріали справи та обговорив підстави і межі апеляційних вимог, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 в порядку Закону № 2939-VI звернувся до відповідача із запитами від 21.05.2015 та від 10.06.2016 про надання публічної інформації, які останнім отримано відповідно 25.05.2015 та 12.06.2015 (а.с. 7, 10-11). У вказаних запитах позивачем висловлено прохання надати йому копії усіх рішень із додатками до них, які прийняті Сторожницькою сільською радою у період з 01.11.2010 по 21.05.2015.

На вказані запити, відповідачем надано аналогічні за змістом відповіді від 29.05.2015 № 229 та від 15.06.2015 № 250, якими фактично роз'яснено про можливість отримання цієї інформації шляхом ознайомлення з цими рішеннями безпосередньо у приміщенні сільської ради, зняття з них копій, фотографування, сканування тощо.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні адміністративного суду, виходив з того, що відповідач надав позивачу відповіді на запити в межах своїх повноважень з дотриманням вимог ст. 20 Закону № 2939-VI та, оскільки позивач не визначив форму отримання публічної інформації, запропонував йому отримати таку безпосередньо у приміщенні сільської ради у будь-який день протягом робочого часу.

Однак, суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на таке.

Згідно ст. 1 Закону № 2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

З аналізу цієї статті вбачається, що публічна інформація повинна володіти наступними ознаками: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб'єктом владних повноважень не під час виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб'єктом владних повноважень.

Статтею 13 Закону № 2939-VI визначено розпорядників публічної інформації, зокрема такими є суб'єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб'єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб'єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов'язків. Тобто публічна інформація одержується чи створюється суб'єктами владних повноважень на виконання обов'язків, визначених чинним законодавством.

Згідно частин 1, 3 статті 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова, зокрема: підписує рішення ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства.

За приписами ч. 11 ст. 59 цього Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що запитувана позивачем інформація є публічною в розумінні ст. 1 Закону № 2939-VI, а відповідач є розпорядником такої інформації, що з огляду на приписи ст. 14 цього Закону, зумовлює у останнього обов'язок надавати запитувачам на їх запити достовірну, точну та повну інформацію.

При цьому, не заслуговують на увагу посилання відповідача на те, що позивач є депутатом сільської ради, а згідно ст. 2 Закону № 2939-VI положення цього Закону не поширюються на отримання інформації суб'єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, оскільки депутат сільської, селищної, міської ради не здійснює владних управлінських функцій, а від так не є суб'єктом владних повноважень в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України. Крім цього, позивач має право на отримання публічної інформації і як фізична особа - громадянин України.

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач, повідомивши позивача про можливість ознайомлення із запитуваною інформацією безпосередньо у приміщенні сільської ради, дотримався вимог Закону № 2939-VI.

За змістом статті 5 цього Закону, доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Відповідно до частин 4,5 ст. 19 Закону № 2939-VI письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім'я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв'язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Отже, враховуючи те, що положення Закону № 2939-VI не передбачають вимог щодо зазначення у письмовому запиті способу отримання публічної інформації, а передбачає зазначення засобу зв'язку, то відповідно розпорядник повинен надати таку інформацію засобом зв'язку, який зазначений у письмовому запиті.

Згідно ч. 2 ст. 22 Закону № 2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

З огляду на те, що позивач у своїх запитах як засіб зв'язку зазначив поштову адресу, відповідач зобов'язаний був надати запитувану публічну інформацію, шляхом надіслання її на поштову адресу, а не надавати відповідь про можливість отримання такої безпосередньо у приміщенні сільської ради.

Таким чином, відповідач, не надавши публічної інформації на запити позивача, вчинив протиправну бездіяльність, а тому для відновлення прав останнього сільського голову слід зобов'язати надати таку інформацію.

При цьому, не можуть бути задоволеними позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій та бездіяльності щодо ненадання відповіді на запити, оскільки як вбачається із матеріалів справи та це не заперечується позивачем, відповіді позивачу були надані, однак не надано запитувану публічну інформацію.

Згідно приписів ч. 2 ст. 23 Закону № 2939-VI запитувач має право оскаржити, зокрема: відмову в задоволенні запиту на інформацію; ненадання відповіді на запит на інформацію. Тобто, відмова у наданні інформації та ненадання інформації є різними порушеннями прав запитувача на інформацію та не можуть ототожнюватися.

З огляду на викладене, виходячи з положень ч. 2 ст. 11 КАС України, суд апеляційної інстанції з метою повного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог і задовольнити такі частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності сільського голови Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Сіка Василя Петровича щодо ненадання ОСОБА_3 публічної інформації на його запити від 21.05.2015 та від 10.06.2015, а також зобов'язання його надати таку публічну інформацію.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції або Верховний Суд України, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач за подання позовної заяви судовий збір сплатив у розмірі 73,08 грн, а за подання апеляційної скарги - 80,40 грн, які підлягають відшкодуванню на його користь.

Враховуючи те, що постанова суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про її скасування та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 9 жовтня 2015 року у справі № 308/7329/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність сільського голови Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Сіка Василя Петровича щодо ненадання ОСОБА_3 публічної інформації на його запити від 21.05.2015 та від 10.06.2015.

Зобов'язати сільського голову Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області Сіка Василя Петровича надати ОСОБА_3 публічну інформацію згідно його запитів від 21.05.2015 та від 10.06.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сторожницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 153,48 грн (сто п'ятдесят три гривні сорок вісім копійок).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів, з дня складення її у повному обсязі, може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: О.М. Гінда

Судді: В.Я. Качмар

В.В. Ніколін

Постанова у повному обсязі складена та підписана 15.02.2016.