Справа № 826/22892/15
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Борисюк Л.П.,

Петрика І.Й.,

за участю секретаря Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Готельний комплекс «Турист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства Готельний комплекс «Турист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство Готельний комплекс «Турист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - відповідач), третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження від 11 вересня 2013 року № 48718344, від 11 вересня 2013 року № 48718310, від 11 вересня 2013 року № 48730963.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника апелянта, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 та ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві перебувають:

постанова № 390/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11 вересня 2013 року, по виконанню якої на підставі заяви Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 13 серпня 2015 року постановою від 11 вересня 2015 року відкрите виконавче провадження № 48718344;

постанова № 388/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11 вересня 2013 року, по виконанню якої на підставі заяви Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 13 серпня 2015 року постановою від 11 вересня 2015 року відкрите виконавче провадження № 48718310;

постанова № 389/13 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 11 вересня 2013 року, по виконанню якої на підставі заяви Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві від 13 серпня 2015 року постановою від 11 вересня 2015 року відкрите виконавче провадження № 18730963.

Не погоджуючись із спірними постановами, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність винесення відповідачем спірних постанов про відкриття виконавчого провадження.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується та даючи правову оцінку обставинам справи, суд апеляційної інстанції зважає на таке.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що на державного виконавця покладено обов'язок вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 2 названої статті до виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою серед іншого віднесені виконавчі написи нотаріусів.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Разом з тим, статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, за відсутності вищезазначених підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», постанову центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, може бути оскаржено до суду протягом 15 днів з дня її винесення з повідомленням про таке оскарження у той самий строк органу, який виніс постанову.

Згідно п. 29 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 735) (далі по тексту - Порядок № 244), оскарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до абз. 1 п. 31 Порядку № 244, у разі оскарження постанови про накладення штрафу та належного повідомлення відповідної інспекції про її оскарження така постанова направляється до органу державної виконавчої служби для примусового виконання після набрання законної сили відповідним рішенням суду, крім випадків скасування її судом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред'явлення інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з абз. 4 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.

Судом першої інстанції вірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що після набрання законної сили рішенням № 826/15171/13-а Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України звернувся до ВДВС з листами вих. № 10/26-6/1308/05, № 10/26-7/1308/05 та № 10/26-8/1308/05 від 13 серпня 2015 року, в яких просив згідно зі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», прийняти виконавчі документи до виконання та відкрити виконавче провадження.

Наведене свідчить про правомірність винесення відповідачем спірних постанов про відкриття виконавчого провадження, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог позивача.

Щодо твердження апелянта про відсутність у Державної архітектурно-будівельної інспекції України повноважень станом на момент подачі до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві постанов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України «Питання функціонування територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції» від 23.04.2014 р. №150 ліквідовано Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві.

Згідно з пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» від 09.07.2014 р. №294 Державній архітектурно-будівельній інспекції забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі.

На виконання вказаної постанови Державною архітектурно-будівельною інспекцією України прийнято наказ «Щодо діяльності деяких підрозділів Державної архітектурно-будівельної інспекції» від 10.10.2014 р. №272, відповідно до пункту 1 якого наказано Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві забезпечити здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції, на території міста Києва з 10 жовтня 2014 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що з 10 жовтня 2014 року Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України доручено здійснення функцій та повноваження територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Держархбудінспекції України.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві постанов Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Державної архітектурно-будівельної інспекції України, керуючись положеннями ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заявлено прохання замінити сторону у виконавчому провадженні, а саме: стягувача Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України ().

Доводи апелянта спростовуються вищенаведеним, матеріалами справи та не відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, що на думку колегії апеляційного адміністративного суду, дотримано судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для скасування постанови суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Готельний комплекс «Турист» Приватного акціонерного товариства «Укрпрофтур» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 лютого 2016 року.

Головуючий суддя: В.Ю.Ключкович

Судді: Л.П. Борисюк

І.Й. Петрик

.

Головуючий суддя Ключкович В.Ю.

Судді: Борисюк Л.П.

Петрик І.Й.