Справа № 814/3889/15
Суддя: Желєзний І. В.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

09 лютого 2016 року Справа № 814/3889/15

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желєзного І.В. при секретарі судового засідання Єрзікова О.М. розглянувши адміністративну справу

за позовомОСОБА_1, АДРЕСА_1, Миколаїв, 54017

доФонду гарантування вкладів фізичних осіб, б-р Т. Шевченка, 33-Б, Київ 32, 01032 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2, вул. Щорса, 36-Б, Київ 133, 01133

треті особиАТ "Дельта Банк", вул. Щорса, 36-б (в. ОСОБА_3, 63, М-в, 54001), Київ, 01003
провизнання неправомірним рішення від 16.02.2015р., визнання протиправною бездіяльність, зобов"язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі відповідач 1, Фонд) та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 (далі відповідач 2, Уповноважена особа), в якому просив: визнати неправомірним рішення Уповноваженої особи щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу "Лояльний" від 16.02.2015 р. № 010-14572-160215, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1; визнати протиправною бездіяльність відповідача 2 щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу "Лояльний" від 16.02.2015 р. № 010-14572-160215; зобовязати Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладами в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу "Лояльний" від 16.02.2015 р. № 010-14572-160215.

Відповідачі позов не визнали, зазначивши в запереченнях про те, що договір банківського вкладу, укладений між банком та позивачем, має ознаки нікчемності відповідно до ст.38 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, в звязку з чим до вказаної угоди правомірно застосовані наслідки нікчемності правочину.

Третя особа не забезпечила явку представника в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд встановив наступне.

16.02.2015 р. між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 укладений договір банківського вкладу "Лояльний" № 010-14572-160215 (у доларах США). Того ж дня сторони договору підписали додаткову угоду № 1, якою змінили редакцію п. 1.8 договору банківського вкладу. Згідно нової редакції п. 1.8 договору від 16.02.2015 р. № 010-14572-160215 зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного рахунку вкладника, або шляхом перерахування з рахунку іншої фізичної особи, або готівкою через касу банку. При цьому, сторони домовилися про те, що виключно для цілей цього договору умови п. 5.11 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" (про заборону зарахування на вкладний рахунок грошових сум для вкладника від третьої особи) не застосовуються.

Відповідно до виписки по угоді від 16.02.2015 р. № 010-14572-160215 станом на 16.02.2015 р. вказаний банківський рахунок позивача поповнено на 7392,00 долара США.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

У звязку з чим виконавчою дирекцією Фонду 02.03.2015 р. прийнято рішення № 51 про запровадження тимчасової адміністрації строком з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. та призначення Уповноваженою особою ОСОБА_2

Рішеннями від 08.04.2015 р. № 71 і від 03.08.2015 р. № 147 дію тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" продовжено до 02.10.2015 р.

02.10.2015 р. рішенням № 181 виконавчої дирекції Фонду розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк". Повноваження ліквідатора банку делеговані ОСОБА_2 наказом Фонду від 02.10.2015 р. № 328.

23.09.2015 р. позивачу надіслано повідомлення про нікчемність договору банківського вкладу "Лояльний" від 16.02.2015 р. № 010-14572-160215 з посиланням на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі Закон № 4452).

Відповідно до ч. 1-2 ст. 4 Закону № 4452, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 4452 фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону № 4452 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на предявника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, субєкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобовязання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобовязань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Відповідно до рішення від 21.08.2012 р. № 27 адміністративної ради Фонду "Про збільшення розміру відшкодування коштів за вкладами" розмір відшкодування коштів за вкладами, включаючи відсотки, за рахунок коштів Фонду встановлено до 200000 гривень.

Суд дійшов висновку, що вимоги позивача належить задовольнити з наступних підстав.

Стаття 27 Закону № 4452 зобовязує уповноважену особу Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку сформувати два переліки: 1) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню; 2) вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до ч. 4 ст. 26 цього Закону.

З метою забезпечення прав Фонду, уповноважена особа, як зазначено в ч. 2 ст. 38 Закону № 4452, забезпечує перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними якщо, банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З контексту викладеного положення вбачається, що концепція визнання правочинів нікчемними застосовується лише до неплатоспроможного банку.

ПАТ "Дельта Банк" віднесено до неплатоспроможних 02.03.2015 р., а договір банківського вкладу "Лояльний" від 16.02.2015 р. № 010-14572-160215 укладено раніше.

Стаття 75 Закону України "Про банки і банківську діяльність" жодних цивільно-правових наслідків для правочинів, укладених проблемними банками, не передбачає.

Законом № 4452 передбачені певні цивільно-правові наслідки лише щодо правочинів, укладених після введення тимчасової адміністрації та початку процедури виведення банку з ринку.

Жодних обмежень та наслідків для правочинів, укладених банком під час дії постанови НБУ про віднесення його до категорії проблемних, Закон № 4452 не передбачає. Тому, станом на 16.02.2015 р. жодних перешкод для здійснення банківських переказів не було.

Право на отримання відшкодування за рахунок Фонду передбачене ст. 26 Закону № 4452 для всіх вкладників банків фізичних осіб, а тому неможливо стверджувати, що це є пільгою (перевагою), наданою окремому кредитору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що застосування наслідків нікчемного правочину до договору від 16.02.2015 р. № 010-14572-160215 на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону № 4452 є неправомірним, позивач має право на відшкодування за вкладом за рахунок Фонду.

При цьому, вимоги про визнання неправомірної бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, не можуть бути задоволенні зважаючи на те, що незабезпечення прав вкладника є наслідком саме оспорюваних протиправних дій та рішення про визнання правочинів нікчемними (тобто конкретних активних дій), що в даному випадку виключає (при наявності активних дій) бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (пасивна поведінка людини, яка виражається у формі невчинення дії), яку вона зобов'язана була і могла вчинити з цього ж питання.

Вищенаведене в сукупності є підставою для часткового задоволення позову.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу "Лояльний" № 010-14572-160215 від 16.02.2015 року, укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1).

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк" ОСОБА_2 подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1), як вкладника, що має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню за договором банківського вкладу "Лояльний" № 010-14572-160215 від 16.02.2015 року укладеного між АТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1).

В решті позову відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 974,40 грн, сплачений квитанцією № 91416092 від 19.10.2015 за рахунок бюджетних асигнувань Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Дельта Банк".

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів в порядку ст. 186 КАС України.

Суддя І.В. Желєзний