Справа № 825/3719/15-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

825/3719/15-а

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ

УХВАЛА

19 лютого 2016 року м. Київ К/800/4159/16

Суддя Вищого адміністративного суду України Сорока М.О., розглянувши матеріали касаційної скарги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року у справі за позовом військової прокуратури Чернігівського гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернігова Міністерства оборони України до Державної фінансової інспекції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування пункту вимоги, -

в с т а н о в и в :

Військова прокуратура Чернігівського гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі квартирно-експлуатаційного відділу міста Чернігова Міністерства оборони України звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати пункт 6 вимоги Державної фінансової інспекції в Чернігівській області № 25-08-18-14/6166 від 04.09.2013 по усуненню порушень, виявлених ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова звернувся з касаційною скаргою до Вищого адміністративного суду України, в якій просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд.

Відповідно до положень пункту п’ятого частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

За змістом цієї норми касаційна скарга повинна містити посилання на помилкове та/або неправильне застосування норм матеріального права при вирішенні справи та/або порушення судами норм процесуального права (у разі оскарження судового рішення по суті – пояснення, яким чином такі порушення вплинули на правильність вирішення справи).

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що в результаті проведення ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності КЕВ м. Чернігів за період з 01.01.2011 по 30.06.2013 відповідачем направлено позивачу вимогу по усуненню порушень, виявлених ревізією з окремих питань фінансово-господарської діяльності № 25-08-18-14/6166 від 04.09.2013, спірним пунктом 6 якої зобов'язано позивача, зокрема, вжити вичерпних заходів по відшкодуванню коштів в сумі 1275705,01 грн. з ТОВ «Провідна продовольча компанія ЗС».

Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з наступного.

Згідно з Положенням про Державну фінансову інспекцію України, затвердженим Указом Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 (далі - Положення) Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями пункту 7 статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», згідно з якими державній фінансовій інспекції надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Аналізуючи вказані норми, суди прийшли до висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов'язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

У справі, що розглядається, Державна фінансова інспекція в Чернігівській області пред'явила вимогу, яка вказує на виявлені збитки, їхній розмір та їх стягнення.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряється судом, який розглядає такий позов, а не шляхом заявлення позову до підконтрольної установи про виконання вимоги.

Враховуючи, що доводи скаржника не спростовують висновку судів першої та апеляційної інстанцій та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи у зв’язку із ненаведенням підстав, які б дозволили вважати, що суди неправильно застосували норми матеріального або процесуального права, ця касаційна скарга є необґрунтованою.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за даною касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом п’ятим частини п’ятої статті 214 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Чернігова у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2015 року і ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2016 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з доданими до скарги матеріалами направити Квартирно-експлуатаційному відділу м. Чернігова.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Сорока