Справа № 2а-3100/11/2170
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2015-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 р.м.ОдесаСправа № 2а-3100/11/2170

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції: Ковбій О.В.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: судді Домусчі С.Д.

суддів: Вербицької Н.В., Кравця О.О.,

за участю секретаря судового засідання Тутової Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про часткове скасування розпоряджень щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо відведення у власність земельних ділянок та щодо затвердження технічної документації щодо складання державного акту на право приватної власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2010 року ОСОБА_1, звернувшись до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, просила суд:

- частково скасувати розпорядження голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області № 294 від 08.05.2008 р. про дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відведення у власність земельних ділянок на ведення особистих селянських господарств на території Красненської сільської ради громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4;

- частково скасувати розпорядження голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області № 341 від 12.06.2008 р. про дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відведення у власність земельних ділянок на ведення особистих селянських господарств на території Красненської сільської ради громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_6;

- частково скасувати розпорядження голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області № 425 від 18.08.2008 р. про затвердження технічної документації щодо складання державного акту на право приватної власності на земельні ділянки загальною площею 8,5 га. на ведення особистих селянських господарств на території Красненської сільської ради громадянам ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Постановою від 16 лютого 2012 року, ухваленою в порядку письмового провадження, Херсонський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, яка ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року була задоволена частково, оскаржена постанова скасована, а адміністративний позов залишений без розгляду.

Проте ухвалою від 22 січня 2015 року Вищий адміністративний суд України скасував ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2013 року, а справу направив до суду апеляційної інстанції на новий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржену постанову та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги апелянт обґрунтовує тим, що вона є власником приміщення корівника, розташованого за адресою: 0,75 км. на захід від села Красне, Скадовського району, Херсонської області (будівля без номеру), займається сільськогосподарським виробництвом, у звязку з чим 20 червня 2008 року звернулася з заявою до голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про надання в оренду земельної ділянки площею 10 га для обслуговування корівника на території Красненської сільської ради.

Апелянт посилається на те, що листом відділу земельних ресурсів у Скадовському районі від 04 серпня 2008 року № 01-05/399-1, її повідомлено, що надання земельної ділянки площею 10,0 га на території Красненської сільської ради (за межами населеного пункту) для обслуговування корівника можливо після винесення в натурі земельних ділянок загальною площею 16,0 га, які надаються у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 12 червня 2008 року № 361 «Про дозвіл на виготовлення технічної документації». Після отримання громадянами, які зазначені у розпорядженні, земельних ділянок можливо буде визначити площу земельної ділянки, яку можна буде надати ОСОБА_1 для обслуговування корівника.

Також апелянт зазначає, що земельні ділянки, які надані відповідачам у власність оскарженими рішеннями, відносяться до земель сільськогосподарського призначення, а саме є пасовищами, та відповідно до ст. 34 ЗК передаються громадянам в оренду, а не у власність.

За цих підстав та у звязку з тим, що апелянт має намір займається сільськогосподарським виробництвом (розведення великої рогатої худоби 200 голів), ОСОБА_1 зазначає про порушення її прав, як сільськогосподарського виробника, оскільки, відповідно до ДБН Б.2.4-4-97, п. 4.24 ДБН 360-92, їй необхідна земельна ділянка, площею 10 га. біля корівника, надана у приватну власність іншим особам, що позбавляє її можливості взяти цю земельну ділянку в оренду та займатись розведенням великої рогатої худоби.

Після повернення справи на новий апеляційний розгляд, апелянт надав пояснення щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, зазначивши, що про оскаржені рішення вона дізналась у 2008 році та звернулась до суду з відповідним позовом але в порядку цивільного судочинстві, проте ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2010 року провадження у цивільній справі № 2-1058/2010 було закрито, та вже 20 жовтня 2010 року вона подала адміністративний позов, що є доказом добросовісної реалізації нею свого права на судовий захист.

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Скадовська районна державна адміністрація Херсонської області письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Ухвалюючи постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції встановив, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2008 року за ОСОБА_1 визнано право власності на приміщення корівника (будівля без номера), розташованого 0,75 км на захід від села Красне Скадовського району Херсонської області, який придбала у громадян, які отримали його у власність, як майно виділене на розпаювання громадянам - пайовикам реформованого КСП «Комсомольське», правонаступником якого є СТОВ «Комсомольське», яке на сьогоднішній день визнано банкрутом.

20 червня 2008 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до голови Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про надання в оренду земельної ділянки площею 10 га для обслуговування корівника на території Красненської сільської ради.

Листом від 04 серпня 2008 року № 01-05/399-1 ОСОБА_1 повідомлено, що надання земельної ділянки площею 10,0 га на території Красненської сільської ради (за межами населеного пункту) для обслуговування корівника можливо після винесення в натурі земельних ділянок загальною площею 16,0 га, які надаються у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 12 червня 2008 року № 361 «Про дозвіл на виготовлення технічної документації». Після отримання громадянами, які зазначені у розпорядженні, земельних ділянок можливо буде визначити площу земельної ділянки, яку можна буде надати ОСОБА_1 для обслуговування корівника.

Суд першої інстанції встановив, що оскаржені розпорядження відповідають чинному земельному законодавству, оскільки земельні ділянки надані із земель запасу сільськогосподарського призначення, що підтверджено статистичною звітністю 6 ЗЕМ відділу Держкомзему у Скадовському районі Херсонської області, та у відповідності до ст. ст. 19, 22 Земельного кодексу України віднесені до земель запасу сільськогосподарського призначення, надані відповідачам у власність в межах норм безоплатної приватизації для ведення особистого селянського господарства із земель колишніх господарських дворів.

Також суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1, відповідно до ч. 1 ст. 23 та ст. 120 ЗК України, має право отримати в оренду земельну ділянку, необхідну для обслуговування споруди, яка належить їй на праві власності, проте законодавцем не встановлено пільги для надання громадянам земельних ділянок для утримання худоби, а згідно ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають в державній або комунальній власності, здійснюються за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. 2 та 3 ст. 134 Земельного кодексу України.

За таких обставин, та з урахуванням ч. 1 ст. 33, ст. 116 ЗК України, ст. 19 Конституції України, суд першої інстанції дійшов висновку про прийняття оскаржених рішень у відповідності до вимог чинного законодавства, у межах наданих повноважень та у спосіб встановлений законом, та про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення апелянта та його представника, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не може бути задоволена.

Апеляційний суд встановив, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 25 квітня 2008 року за ОСОБА_1 визнано право власності на приміщення корівника (будівля без номера), розташованого 0,75 км на захід від села Красне Скадовського району Херсонської області (т. 1 а.с. 149-150), яке зареєстроване в електронному реєстрів прав власності на нерухоме мано (т. 1 а.с. 151).

08 травня 2008 року розпорядженням Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області № 294 (т. 1 а.с. 11), та 12 червня 2008 року розпорядженням Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області № 341 (т. 1 а.с. 12), окрім інших, громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 наданий дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення селянських господарств.

20 червня 2008 року ОСОБА_1 подала до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки загальною площею 10.0 га. (т. 1 а.с. 17), для утримання худоби в кількості 200 голів та обслуговування належного їй на праві власності, корівника, який розташований на території Красненької сільської ради (за межами населеного пункту).

04 серпня 2008 року відділ земельних ресурсів у Скадовському районі повідомив ОСОБА_1 про можливість розгляду поданої нею заяви після винесення в натурі (на місцевості) земельних ділянок площею 16,0 га., які надаються у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 12 червня 2008 року № 361 «Про дозвіл на виготовлення технічної документації» (т. 1 а.с. 18).

18 серпня 2008 року розпорядженням Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області № 425 «Про затвердження технічної документації», окрім інших, громадянам ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 затверджена технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право приватної власності за земельні ділянки по 2,00 га. кожному, та передані у приватну власність ці земельні ділянки для ведення зазначеними особами селянського господарства (категорія земель земля сільськогосподарського призначення, угіддя - пасовище) на території Красненської сільської ради (т. 1 а.с. 14).

20 жовтня 2010 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області про часткове скасування розпоряджень Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 08 травня 2008 року № 294, від 12 червня 2008 року № 341 та від 18 серпня 2008 року № 425.

Перевіряючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, апеляційний суд зазначає, що про оскаржені розпорядження ОСОБА_1 дізналась у 2008 році, що зазначено у позові. На підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, ОСОБА_1 надала заочне рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2010 року по цивільній справі № 2-124/10, яким задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та частково скасовані оскаржені розпорядження (т. 2 а.с. 53); ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 04 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-п-56/10 (т. 2 а.с. 54), якою поновлений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, задоволена заява ОСОБА_8 та скасоване заочне рішення від 15 квітня 2010 року у справі № 2-124/10; ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 01 жовтня 2010 року по цивільній справі № 2-1058/2010, якою закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 про часткове скасування розпоряджень та розяснено позивачу його право на звернення з цим позовом в порядку адміністративного судочинства (т. 2 а.с. 55).

Оскільки після закриття 01 жовтня 2010 року провадження у цивільній справі про оскарження розпоряджень Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 08 травня 2008 року № 294, від 12 червня 2008 року № 341 та від 18 серпня 2008 року № 425, позивач подала адміністративний позов протягом 19 днів, звернувшись до суду в порядку адміністративного судочинства 20 жовтня 2010 року, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду внаслідок добросовісної реалізації нею свого права на судовий захист.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд зазначає про порушення ст. ст. 1, 2 КАС України, в частині розгляду судом першої інстанції позовних вимог, заявлених до громадян ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6. Зазначені громадяни не є субєктами владних повноважень у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, внаслідок чого оскаржена постанова в частині, якою суд відмовив у задоволені вимог, заявлених до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, має бути скасована, а провадження по справі в цій частині має бути закрито, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157, ч. 1 ст. 203 КАС України.

При цьому апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, заявлених до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області та часткового скасування оскаржених розпоряджень.

Сторонами по справі не оспорюється факт розташування земельних ділянок, наданих у власність розпорядженням Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області від 18 серпня 2008 року № 425, за межами населеного пункту с. Красне Скадовського району Херсонської області.

Відповідно до положень Земельного кодексу України, в редакції чинній на час прийняття оскаржених розпоряджень (ст. ст. 1, 2, 10, п. 12 розділу Х Перехідні положення) повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому п. 12 розділу Х Перехідні положення ЗК України) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Таким чином, оскаржені розпорядження прийняті уповноваженим органом Скадовською районною державною адміністрацією Херсонської області.

Земельні ділянки, яких стосуються оскаржені розпорядження, відносяться до категорії земель землі сільськогосподарського призначення, угіддя пасовище, про що зазначено в оскарженому розпорядженні № 425 від 18 серпня 2008 року (т. 1 а.с. 14), що не оспорюється сторонами по справі, та що відповідає п.п. а) ч. 1 ст. 19, п.п. а) ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України, в редакції чинній на час прийняття оскаржених розпоряджень.

Відповідно до п.п. а) ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, в редакції чинній на час прийняття оскаржених розпоряджень, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства. Також відповідно до ст. 33 ЗК, в редакції чинній на час прийняття оскаржених розпоряджень, громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо прийняття оскаржених розпоряджень у межах наданих законом повноважень.

При цьому апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що земельні ділянки, які надані відповідачам у власність оскарженими рішеннями, відносяться до земель сільськогосподарського призначення, а саме є пасовищами, та відповідно до ст. 34 ЗК передаються громадянам в оренду, а не у власність.

Ці доводи ґрунтуються на помилковості розумінні апелянтом норм матеріального права, оскільки статтею 34 ЗК України, в редакції чинній на час прийняття оскаржених розпоряджень, встановлено, що громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби, а органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування можуть створювати на землях, що перебувають у власності держави чи територіальної громади, громадські сіножаті і пасовища.

Також погоджується апеляційний суд з висновком суду першої інстанції щодо наявності у позивача задекларованого Земельним кодексом України права на отримання в оренду земельної ділянки, яке реалізується у встановленому законом порядку.

Проте бажання апелянта, який займається сільськогосподарським виробництвом (розведення великої рогатої худоби), збільшити кількість голів з 50 до 200 (т. 1 а.с. 17, 20) та відсутність законодавчо встановленого пріоритету у наданні земельних ділянок сільськогосподарського призначення чи то для ведення сільськогосподарського виробництва - розведення великої рогатої худоби, чи то для ведення особистого селянського господарства, не є правовою підставою для часткового скасування оскаржених розпоряджень.

При цьому апеляційний суд зазначає, що як ведення сільськогосподарського виробництва - розведення великої рогатої худоби, так і ведення особистого селянського господарства, є сільськогосподарським використанням земель, придатних для потреб сільського господарства, а тому оскаржені розпорядження не суперечать приписам ст. 23 ЗК України, в редакції чинній на час прийняття оскаржених розпоряджень.

Інші доводи апеляційної скарги, які дублюють доводи адміністративного позову, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, заявлених до Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, а тому оскаржена постанова в цій частині має бути залишена без змін, відповідно до ст. 200 КАС України.

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, судові витрати понесені апелянтом, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 19 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 3, 6, 11, 94, п. 1 ч. 1 ст. 157, 195, 196, п. 1, п. 4 ч. 1 ст. 198, ст. 200, ч. 1 ст. 203, ст. ст. 206, 211, 212, ч. 5 ст. 254 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року скасувати в частині позовних вимог, предявлених до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, та в цій частині закрити провадження по справі.

В іншій частині постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня складання судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлений 14 вересня 2015 року.

Головуючий: суддя /підпис/ С.Д Домусчі

суддя /підпис/ ОСОБА_9

суддя /підпис/ ОСОБА_10