Справа № 2-а-502/12
Суддя: Медвідь Н. О.
Дата ухвалення: 2012-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-502/12
Провадження № 2-а/1015/214/2012
ПОСТАНОВА

іменем України

11.09.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Медвідь Н.О.

при секретарі Ковтонюк К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області про зобов»язання суб»єкта владних повноважень вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області про зобов»язання суб»єкта владних повноважень вчинити певні дії, посилаючись на те, що у відповідності до п. 4 ч. і ст. 27 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" іншими актами законодавства, є посвідчення, про що зазначено в п. 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51.

У відповідності до п. 10 Порядку посвідчення видається обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання, дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, - на підставі довідки встановленого зразка.

2 липня 2012 р. вона звернулася до відповідача з проханням видати довідку за формою додаток № 9 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Ця довідка є підставою для видачі посвідчення дитини, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статті 27 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і дає право на пільги, передбачені цим Законом.

У відповідь на своє звернення від 11.07.2012 вона отримала відповідь, в якій відповідачем було відмовлено у видачі її сину ОСОБА_3, довідки додаток № 9. Свою позицію відповідач у відмові обґрунтував тим, що її син зареєстрований з 15.09.2005 р. і по теперішній час в м. Києві, що не є зоною радіоекологічного контролю.

Проте рішенням Києво-Святошинського районного суду від 09.04.2012 р. у справі № 2-0-45/2012 року було встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3, 27.08.2005 р. н., за адресою: вул. Ватутіна, 42, м. Боярка, Києво- Святошинського району, Київської області з 27. серпня 2005 року і по теперішній час.

Вважає незаконними дії відповідача щодо відмови у видачі довідки за формою додаток № 9 з метою оформлення її сину, ОСОБА_3, посвідчення дитини, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи. Такі дії відповідача позбавляють її сина всіх тих прав та пільг, що передбачені чинним законодавством для дітей, які постійно проживають та навчаються в зоні посиленого радіоекологічного контролю.

Тому просила зобовязати відповідача видати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. довідку за формою додаток № 9 до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Судові витрати у справі покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала.

Представник відповідача не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, згідно письмових заперечень позов не визнав, зазначивши що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року «Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додаток №9 видається дітям, «які проживали на момент аварії чи проживали або постійно навчалися після аварії не менше одного року у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, не менше двох років у зоні гарантованого добровільного виселення, не менше чотирьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю» органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування за місцем проживання (п. 10 постанови). Постійне місце проживання, згідно чинного законодавства, визначається реєстрацією або пропискою. Позивач надав довідку в якій: відповідно до довідки (Форма 3) від 08.02.12 видана комунальним підприємством по утриманню та експлуатації житлового господарства «Печерська брама» Печерської районної у м. Києві Ради - ОСОБА_3 зареєстрований з 15.09.2005 року в м. Києві, по вулиці Федорова Івана буд.,1, кв. 31 і по теперішній час. Отже, підстав для видачі довідки додаток № 9 немає, м. Київ не є зоною радіологічного контролю. Тому просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи в позові відмовляє з таких підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю. Документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" іншими актами законодавства, є посвідчення, про що зазначено в п. 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. N 51.

У відповідності до п. 10 Порядку посвідчення видається обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням місцевих органів

виконавчої влади або органів місцевого самоврядування за місцем проживання, дітям, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, - на підставі довідки встановленого зразка.

Суд вважає відмову відповідача обґрунтованою.

За правилами ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням , дією, чи бездіяльністю суб»єкта владних повноважень порушені її права , свободи, або інтереси, свідчать матеріали справи, а також твердження представника позивача, ним не обгрунтовано та не надано жодних доказів, які б вказували на правові підстави для задоволення її вимог

Враховуючи положення ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи а також постанову Пленуму Верховного Суду України № 34 «Про судову практику у с правах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5 з змінами внесеними постановою № 15 від 25.05.1998 року якою виключено встановлення факту постійного проживання на території України судом та видачі посвідчень у зв»язку з Чорнобильської катастрофою на підставі рішення суду, право позивача на отримання посвідчення на підставі рішення суду відсутнє, а тому відсутній факт порушення таких прав позивача.

Як на єдиний доказ позовних вимог позивачки , її представник посилається на рішення Києво-Святошинського районного суду від 09.04.2012 р. у справі № 2-0-45/2012 року, яким було встановлено факт постійного проживання її сина ОСОБА_3, 27.08.2005 р. н., за адресою: вул. Ватутіна, 42, м. Боярка, Києво- Святошинського району, Київської області з 27. серпня 2005 року і по теперішній час.

Але ст.. 256 ЦПК України містить вичерпний перелік фактів , які встановлюються судом , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, серед яких факт проживання на території радіологічного контролю відсутній.

За правилами ст.. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти , від яких залежить виникнення , зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Але в даному випадку існує інший порядок отримання посвідчень внаслідок Чорнобильської катастрофи , який регулюється .постановою Кабінету Міністрів України №51 від 20 січня 1997 року «Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», додатком до нього №9 згідно якої посвідчення видається дітям, «які проживали на момент аварії чи проживали або постійно навчалися після аварії не менше одного року у зоні безумовного (обов'язкового) відселення, не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення, не менше чотирьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю» органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування за місцем проживання (п. 10 постанови). Постійне місце проживання, згідно чинного законодавства, визначається реєстрацією або пропискою, в якому також рішення суду не є підставою яка б давала право отримати посвідчення.

Позивач надала довідку (Форма 3) від 08.02.12 видана комунальним підприємством по утриманню та експлуатації житлового господарства «Печерська брама» Печерської районної у м. Києві Ради згідно якої ОСОБА_3 зареєстрований з 15.09.2005 року в м. Києві, по вулиці Федорова Івана буд.,1, кв. 31 і по теперішній час. Тому суд вважає, що факт встановлений судом не має юридичного , не тягне за собою ніяких наслідків , а у відповідача підстав для видачі довідки, яку вимагає позивач немає, оскільки м. Київ не є зоною радіологічного контролю, а позивач не набула такого права, яке можна захистити в судовому порядку. Рішення суду на яке посилається позивач ве має ніякого юридичного значення.

Суд вважає, що у діях відповідача відсутні протиправність дій , та причинним зв»язок з можливим порушенням прав та законних інтересів позивача, про що зазначено више.

Згідно ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спор

За таких обставин посилання представника позивачки на рішення Києво-Святошинського суду , яким встановлено факт постійного проживання дитини позивачів в зоні постійного радіологічного контролю, не спростовують даних, які містяться в вищезазначених нормативних актах, а також доводах викладених відповідачем в своїх запереченнях.

Зважаючи на відсутність беззаперечних фактичних даних, на основі яких визначеному законом порядку, встановлюється наявність або відсутність суспільного діяння, винність та протизаконність відповідача вчиненні ним неправомірних діж відносно позивачки, які мають значення для правильного вирішення справи, не доведеш за їх недостатністю.

Представник позивачки не довела тих обставин на які посилала як на підставі позовних вимог , не надала докази в обґрунтування цих вимог, не спростувала тих. обставин на які посилалася представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень.

Керуючись ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 2,4,16,17,94,104,107, 160 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 праці та соціального захисту населення Києво-Святошинської райдержадміністрації Київської області про зобов»язання суб»єкта владних повноважень вчинити певні дії, відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через| Кнєво-Святошинський протягом 10-днів з дня його проголошення.

Суддя