Справа № 804/19216/14
Суддя: Ліпський Д.В.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2016 р. м. Київ К/800/29856/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

головуючого - судді Ліпського Д.В.,

суддів: Головчук С.В.,

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська Міністерства оборони України про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у якому просив визнати противоправною бездіяльність начальника квартирно - експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська, яка виразилась в не розгляді заяви №2603 від 22 жовтня 2014 року по суті, в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», та вжити заходів передбачених цим Законом; зобов'язати начальника квартирно - експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська розглянути заяву ОСОБА_2 в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», та видати розпорядження, щодо приватизації квартири, яку займає на підставі ордеру № 33 від 13 лютого 1996 року.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року - без змін.

Не погоджуючись із судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, у межах, визначених ст. 220 КАС України, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 22 жовтня 2014 року позивач звернувся із заявою до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська Зубкова Г.С., про передачу в приватну власність квартири за адресою: АДРЕСА_1, в якій він зареєстрований та проживає з 21 лютого 1996 року.

Однак, листом від 30 жовтня 2014 року начальник Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська Зубков Г.С. повідомив позивача про те, що житловий фонд військових містечок селищ, Гвардійське, Черкаське у комунальну власність територіальних громад не передано. Згідно з Законом України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військові містечка є військовим майном, яке знаходиться в оперативному управлінні військових частин і КЕВ міста Дніпропетровська. Управління військовим майном, згідно з законом, здійснює Міністерство оборони. Згідно листа квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України №303/22/1/850 від 05 вересня 2013 року, військове містечко включено до числа закритих і не підпадає під приватизацію житлового фонду. Інших керівних документів щодо надання повноважень КЕВ міста Дніпропетровська розпоряджатися житловим фондом військових містечок не надходило.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідач як суб'єкт владних повноважень, розглянувши заяву позивача по суті, не допустив порушення прав ОСОБА_2

Однак, колегія суддів не може погодитися з такими висновками виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв'язку з публічним формуванням суб'єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму (частина 1 статті 17 КАС України).

Як видно зі змісту позовних вимог підставою для звернення позивача до суду є оскарження бездіяльності начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська як органу приватизації, щодо не розгляду його заяви в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та зобов'язання відповідача видати розпорядження, щодо приватизації квартири, яку він займає.

Отже, компетенція адміністративних судів, встановлена статтею 17 КАС України та на даний спір не поширюється, оскільки вимоги позивача не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу державної влади, зазначеного в якості відповідача, а в даних правовідносинах відповідач не здійснює владну управлінську функцію.

Частина 2 статті 4 цього Кодексу визначає, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства, суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Враховуючи те, що спір у даній справі виник з приводу реалізації житлових прав, тому він підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 228 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі з підстав, встановлених статтями 155 і 157 цього кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи те, що дану справу не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 157, 220, 222, 223, 228, 230, 231 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2015 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2015 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська Міністерства оброни України про визнання бездіяльність протиправною та зобов'язати вчинити певні дії - закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.В. Ліпський

Судді: С.В. Головчук

Ю.К. Черпак