Справа № 465/3532/15-а 2-а/465/192/15
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року Справа № 876/7773/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючої судді Хобор Р.Б.

суддів: Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання Мартинишина Р.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційними скаргами ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова на постанову Франківського районного суду міста Львова від 22 червня 2015 року по справі № 465/3532/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про стягнення та перерахунок соціальних виплат, -

В C Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про стягнення та перерахунок соціальних виплат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, як одержувач пенсії за нормами Закону України "Про державну службу" з 13 грудня 2010 року. Пенсію їй призначено відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". 18 грудня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням всіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок), включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складової заробітної плати, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії.

Однак, відповідач своїм листом від 29 грудня 2014 року відмовив позивачці в перерахунку пенсії мотивуючи це тим, що включення в складові заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення не передбачено нормами чинного законодавства.

Постановою Франківського районного суду міста Львова від 22 червня 2015 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії по прийняттю рішення управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова про відмову врахувати при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та індексації заробітної плати на підставі довідки Львівського міського центру зайнятості від 12 грудня 2014 року №11-98.

Зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії по віку, призначеної ОСОБА_1, відповідні до Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення пенсії), тобто у розмірі 81% від середньомісячної заробітної плати з урахуванням усіх сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально - побутових питань з 18 грудня 2014 року.

В решті позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись із вказаною постановою, її оскаржила позивачка ОСОБА_1, яка покликаючись на те, що вказана постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Франківського районного суду міста Львова від 22 червня 2015 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про врахування індексації заробітної плати при обчисленні розміру пенсії, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач УПФУ у Франківському районі м. Львова не погодившись із вищевказаною постановою також подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить постанову Франківського районного суду міста Львова від 22 червня 2015 року скасувати, та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задоволити, відмовивши при цьому в задоволенні апеляційної скарги управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова, як одержувач пенсії за нормами Закону України "Про державну службу" з 13.12.2010 року. Пенсію позивачці призначено відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу". 18.12.2014 року позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок і виплату пенсії з врахуванням всіх виплат, на які були нараховані та сплачені страхові внески (єдиний внесок), включаючи суми матеріальних допомог, індексації заробітної плати та інших фактично отриманих сум, як складової заробітної плати, які отримані нею перед зверненням за призначенням пенсії.

Однак, відповідач листом від 29 грудня 2014 року відмовив їй в перерахунку пенсії мотивуючи це тим, що включення в складові заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та матеріальної допомоги на оздоровлення не передбачено нормами чинного законодавства.

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода за стаж роботи, індексація заробітної плати входять до системи оплати праці державного службовця, є структурою заробітної плати для нарахування пенсії. Оскільки з цих виплат нараховані та сплачені страхові внески, то такі підлягають включенню до складу заробітної плати для призначення пенсії.

Оцінюючи правовідносини, що виникли між сторонами апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

Частиною 2 статті 37 Закону України "Про державну службу" передбачено, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.

Частинами 2, 6 статті 33 Закону України "Про державну службу" передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов'язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються КМ України (ч.7 ст.33).

Постановою КМ України від 09.03.2006 р. № 268 "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів" керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, про те що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входила до системи оплати праці державного службовця.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Таким чином, матеріальну допомогу, на яку нараховувався збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, однак яка не включається до складу заробітної плати державного службовця, необхідно враховувати при обчисленні розміру його пенсії. Положення Законів України "Про державну службу" та "Про оплату праці" є загальними щодо спірних відносин. У той же час перевагу мають спеціальні норми, що визначають виплати (доходи) для обчислення пенсії, за наведених обставин - стаття 41 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та стаття 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 20 лютого 2012 року.

Стосовно індексації доходу, то колегія суддів зазначає, що індексація грошових доходів встановлена Законом України "Про індексацію грошових доходів громадян" від 03.07.1991р.

Враховуючи те, що чинне законодавство України як загальне, так і спеціальне відносить до складу заробітної плати також інші виплати, запроваджені нормативно-правовими актами, індексація грошових доходів приймається в розрахунок при нарахуванні пенсії особам, які отримували такі надбавки під час перебування на державній службі.

Позивачем при зверненні до управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова до заяви про призначення пенсії додано довідку про складові заробітної плати за останні 24 календарні місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" із зазначенням вказаних вище виплат.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення, а тому ухвалення судового рішення щодо захисту прав та інтересів особи на майбутнє, передбачаючи, що вони можуть бути порушені, є безпідставним.

Однак, враховуючи те, що пенсія позивачці призначається довічно та закон, яким керується суд при прийнятті рішення, не обмежує права позивачки на отримання пенсії у визначеному Законом розмірі певним періодом часу, суд приходить до висновку про те, що нарахування та виплата оскаржуваної пенсії без зазначення кінцевого строку проведення таких нарахувань та виплат, не є захистом прав позивачки на майбутнє.

Щодо покликання позивачки на те, що суд першої інстанції не вірно вирішив позовні вимоги щодо індексації грошових доходів позивачки при визначені складових заробітної плати з якої обчислюється пенсія, та безпідставно відмовив в задоволенні частини позовних вимог апеляційним судом встановлено наступне.

Суд першої інстанції визнав протиправними дії відповідача щодо прийняття рішення про відмову врахувати при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені суми індексації заробітної плати на підставі довідки Львівського міського центру зайнятості від 12 грудня 2014 року №11-98, однак не зобов'язав при цьому відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної ОСОБА_1, відповідно до Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення пенсії), тобто у розмірі 81% від середньомісячної заробітної плати з урахуванням суми індексації заробітної плати.

У зв'язку з тим, що дії відповідача щодо відмови врахувати при нарахуванні пенсії ОСОБА_1 достовірні відомості про фактично нараховані та сплачені суми індексації заробітної плати на підставі довідки Львівського міського центру зайнятості від 12 грудня 2014 року №11-98 визнані протиправними відповідача слід зобов'язати при перерахунку пенсії врахувати суми індексації заробітної плати.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивачки є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання, через що постанова суду в частині відмови в задоволенні позову підлягає скасуванню з прийняттям в нового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу в цій частині слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 202, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Франківського районного суду міста Львова від 22 червня 2015 року по справі № 465/3532/15-а в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати, та прийняти в цій частині нову постанову відповідно до якої позов задоволити.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Франківському районі м. Львова здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, що призначена ОСОБА_1, відповідно до Закону України "Про державну службу" (у редакції, чинній на час призначення пенсії), тобто у розмірі 81% від середньомісячної заробітної плати з урахуванням сум індексації заробітної, вказаних у довідці Львівського міського центру зайнятості від 12 грудня 2014 року №11-98 з 18 грудня 2014 року

В іншій частині постанову Франківського районного суду міста Львова від 22 червня 2015 року по справі № 465/3532/15-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р.Б. Хобор

Судді Я.С. Попко

Р.П. Сеник

Повний текст постанови складено 19 лютого 2016 року