Справа № 2-а-7380/11
Суддя: Білокур В. І.
Дата ухвалення: 2011-06-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-7380/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2011 року суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Білокур В.І., розглянувши в скороченому поряду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області про відновлення соціальних прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач в своїй позовній заяві вказує, що відповідно до положень Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту він, як інвалід війни 1-ї групи має право на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком. Однак, відповідачем зазначену допомогу в 2011 році виплачено не в повному обсязі, а саме 730 грн., а тому, позивач і просить суд визнати незаконними дії відповідача та зобовязати його здійснити перерахування та виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік, як інваліду війни 1-ї групи, в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком відповідно до ч.5ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Також позивач являється учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії і встановлена інвалідність 1 групи із захворювання пов'язаного з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС та відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. № 796-Х11 (далі Закон) він, як учасник ліквідації на Чорнобильській АЕС який став інвалідом внаслідок Чорнобильської катастрофи має право на щорічну допомогу на оздоровлення в розмірі 5-ти кратних мінімальних заробітних плат. Проте, зазначена допомога не була нарахована в повному обсязі, а тому позивач просить суд визнати незаконними дії відповідача та зобовязати його здійснити нарахування і виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі визначеному ч.1ст.48 Закону №796-Х11.

В судове засідання позивач не зявився, але позовній заяві просив позов задовольнити справу розглядати в скороченому порядку.

Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заперечення в якому позовні вимоги позивача не визнав з тих мотивів, що допомога була виплачена позивачу відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно до положень ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року (далі - Закон) учасникам війни щорічно до 5 травня виплачується разова грошова допомога в розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється інвалідом війни 1-ї групи, що підтверджується копією посвідчення ( а.с. 6) і відповідно до положень ст. 13 Закону має право на отримання щорічно до 5 травня разової грошової допомоги у розмірі десяти мінімальних пенсій за віком.

Із довідки Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради ( а.с.9) вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.2011року №341 Про розміри грошової допомоги, що виплачується в 2011 році відповідно до Законів України Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідуваньфактично виплачено разову грошову допомогу до 5 травня в 2011 році в сумі 730 грн. (а.с. 13).

Відповідно до положень ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип

Верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати

їй. Утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними особами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої ст. 6 ч. 2 , ст. 19 ч.1, ст. 68 Конституції України вони є загальнообовязковими, однаковою мірою повинні додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою соціальних зобовязань щодо окремих осіб ставить громадян в нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно приводить до порушення принципів соціальної, правової держави.

Зупинення дій положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст і обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбачених Основним Законом України ( лише в умовах воєнного або надзвичайного стану в певний строк).

Рядом Рішень Конституційного Суду України розяснено, що окремі положення Законів про Державний бюджет України щодо зупинення або обмеження пільг, компенсацій і гарантій є такими, що не відповідають Конституції України.

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України, ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України є вичерпним, а тому цей Закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обовязків, пільг, компенсацій і гарантій передбачених іншими законами України, зокрема і Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання соціальних відносин.

За змістом положень ч.2,3 ст. 22 Основного Закону України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призвели б до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно приписам ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, міжнародному договору, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд, застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Конституцією України визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина. Її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (стаття 3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними (стаття 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений (стаття 22).

Окрім того, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007року №8 Про незалежність судової влади звернуто увагу на те, що відповідно до статей 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод (абз.1п.19).

За таких обставин суд не вважає заслуговуючою на увагу позицію відповідача про відсутність правових підстав задовольнити вимоги позивача, а тому, враховуючи фактично отриманий розмір щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачем ОСОБА_1 у розмірі 730грн., суд вважає необхідним зобовязати відповідача перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік, як інваліду війни 1-ї групи, в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993р. № 3551-Х11.

Суд, приймаючи рішення у даній справі приходить до висновку задовольнити вимоги позивача про визнання незаконними дій та зобовязання здійснити нарахування і виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти кратних мінімальних заробітних плат, оскільки, таке право позивача гарантовано ст.48 ч.1 Закону №796-Х11 і не може бути обмежене Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005р. №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на яку посилається представник відповідача і вказує про фактичне незабезпечення такого фінансування із держбюджету з виплат щорічної допомоги на оздоровлення в розмірі 5-ти мінімальних заробітних плат.

На підставі викладеного та ст.ст.3,6,8,19,21,22,95 Конституції України, ст.2ч.3, ст.13ч.5 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993року,ст. 38 Бюджетного Кодексу України, ст.48 ч.1 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. № 796-Х11 (з наступними змінами), керуючись ст. ст. 2, 18, 69-71, 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області в частині не донарахування ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2011 рік в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік в розмірі 5 мінімальних заробітних плат.

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2011 рік, як інваліду війни 1-ї групи, в розмірі 10-ти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22.10.1993р. № 3551-Х11 (з наступними змінами).

Зобовязати Управління праці та соціального захисту населення Прилуцької міської ради Чернігівської області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу на оздоровлення за 2010 рік, як інваліду війни 1-ї групи внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі 5-ми мінімальних заробітних плат відповідно до ч.1,4 ст.48 Закону України України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991р. № 796-Х11 (з наступними змінами).

Постанову суду в цій частині звернути до негайного виконання, згідно ст.183-2 ч.6 п.8 КАС України.

Постанова суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів, з дня отримання її копії.

Головуючий суддя Білокур В.І.