Справа № 537/5116/15-а
Суддя: Мурашова Н. В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 537/5116/15-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2016 року Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Мурашової Н.В., за участі секретаря Шаповал М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчук Полтавської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчук Полтавської області, в якому просила визнати протиправним рішення №404 від 08.12.2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчук щодо відмови в призначенні їй пенсії за віком, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчук призначити їй пенсію за віком з 04.12.2015 року.

В заяві зазначено, що позивач ОСОБА_1 є громадянкою України, проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, проте в 1997 році виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в Державі Ізраїль. 04.12.2015 рокуза дорученням позивача ОСОБА_1 представник ОСОБА_2 звертався до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці із заявою про призначення останній пенсії за віком. Проте Рішенням Управління Пенсійного фонду № 404 від 08.12.2015 року відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 в звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт її проживання в м. Кременчуці. На даний час позивачці виповнилося 65 рік, її страховий стаж складає 26 років 14 днів та відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» вона набула право на призначення пенсії за віком. Тому просили суд визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04.12.2015 року.

В судове засідання не з'явилися позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2, подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, подав письмові заперечення та в судовому засіданні пояснив, що представник позивачки звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці із заявою про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком. Станом на день подання заяви договори (угоди) між Україною та державою Ізраїль у сфері пенсійного забезпечення громадян України, які прийняті на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль не укладались. Відповідно до ч.1 ст. 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. 08.12.2015 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кременчуці прийнято рішення № 404, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком. Вважав відмову законною та обґрунтованою, а тому в задоволенні позовних вимог позивачці просив відмовити. Крім того зазначив, що позивачкою не було подано оригінал паспорту для встанволення особи ОСОБА_1 та її віку, а подано лише нотаріально завірену копію паспорту.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народилася 02.09.1950 року, є громадянкою України. На момент звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 виповнилося 65 років, її страховий стаж складає 26 роки 14 днів, що підтверджується копією трудової книжки та рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчук Полтавської області №404 від 08.12.2015 року .

Таким чином відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії за віком.

ОСОБА_1 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2, але в 1997 році знята з реєстраційного обліку у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю, де перебуває на консульському обліку посольства України в Державі Ізраїль, що підтверджується закордонним паспортом громадянина України.

В судовому засіданні представник відповідача не заперечував, що дію паспорта ОСОБА_1 продовжено до 11.02.2017 року.

04.12.2015 року представник ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці з заявою про призначення їй пенсії за віком.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці № 404 від 08.12.2015 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт проживання (реєстрації місця проживання) в м. Кременчуці.

Так, статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених Законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створення мережі державних, комунальних, приватних закладів за догляду за непрацездатними.

Згідно ст.24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно ст.7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" загальнообов'язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов'язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

Виходячи з наведених законодавчих норм позивач, проживаючи в Ізраїлі, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Відповідно ст.2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Тобто, кожен громадянин України має право на вибір місця свого проживання із збереженням всіх конституційних прав.

Відповідно п.2 ч.1 ст.49 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється.

Дана норма, на яку посилається відповідач в обґрунтування підстав для відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії не стосується даного спору, оскільки регулює питання припинення виплати пенсії, яка вже була призначена.

Також безпідставним посилання відповідача на статтю 51 вищезазначеного Закону, яким передбачено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Оскільки рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" №25-рп/2009 від 07.10.09 р. положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) та згідно з його п.2 втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Згідно рішення Конституційного Суду України право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Європейський суд з прав людини у п. 51 рішення у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 02.02.2014 року, зазначив, що право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України.

Крім того, Україна гарантує піклування та захист громадян, які перебувають за її межами ( ч.3 ст.25 Конституції України).

Отже громадянин України, проживаючи в Ізраїлі, має такі ж самі конституційні права, як і громадян України, який проживає на території України.

Відповідно до ст.44 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (п.1.7).

Відповідно до п. 2.1. Порядку до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообовязкове державне соціальне страхування;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. (п.2.23 Порядку).

Посилання відповідача в запереченнях проти позову на те, що паспорт позивача був поданий в копіях, всупереч приписам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, не відповідають фактичним обставинам справи.

В розписці-повідомленні зазначено, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 були подані лише копії документів, що не узгоджується з самим рішенням Управління Пенсійного Фонду України в м. Кременчуці №404 від 08.12.2015 року, де зазначено, що досліджені оригінал та копія трудової книжки, оригінал та копія картки платника податків.

Прийняття заяви про призначення пенсії до розгляду та відсутність відповідних записів про перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії свідчить про те, що представник заявниці подав Управлінню Пенсійного фонду в м. Кременчуці всі необхідні документи.

Так, приймаючи рішення №404 від 08.12.2015 року про відмову в призначенні пенсії, відповідач не посилався на таку обставину, як неподання необхідних оригіналів документів. А тому суд вважає безпідставними відповідні посилання відповідача в запереченнях проти позову.

З огляду на наведене, суд вважає, що 04.12.2015 року з додержанням вимог вищезазначених норм права, через представника ОСОБА_2, який діє на підставі виданої йому нотаріально посвідченої довіреності, до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці подана заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком та необхідні документи. Відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 набула право на призначення пенсії за віком, а тому рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком є протиправним.

У зв'язку з тим, що позивач в порядку, визначеному Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та в спосіб, передбачений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, зверталася за призначенням пенсії до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, зобов'язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком, згідно поданої заяви від 04.12.2015 року.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Вищого Адміністративного Суду України №К/800/18966/15 від 25.06.2015 року.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці №404 від 08.12.2015 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з підстав відсутності документів, що підтверджують місце її проживання (реєстрації місця проживання), зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м.Кременчуці призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04.12.2015 року в розмірах відповідно до чинного законодавства.

Вирішити питання про судові витрати, відповідно до ч.1 ст.94 КАСУ. Стягнути на користь ОСОБА_1 здійснені нею та документально підтверджені судові витрати на судовий збір в розмірі 487,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області.

Керуючись Конституцією України, ст.ст.8, 9,10,11,12,17-20,71, 86,94, 160-163, 167 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області № 404 від 08.12.2015 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Зобовязати Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 04.12.2015 року в розмірах відповідно до чинного законодавства.

Стягнути на користь ОСОБА_1 здійснені нею та документально підтверджені судові витрати на судовий збір в розмірі 487,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень Управління Пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до адміністративного суду апеляційної інстанції через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не буди присутніми під час оголошення постанови, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_3