Справа № 806/52/16
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

806/52/16

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Житомир справа № 806/52/16

категорія 5.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Черноліхова С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Недрадобут", за участі третьої особи на стороні позивача - Державної фіскальної служби України про продовження дії спеціальної санкції,

встановив:

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до суду з позовом, у якому просило подовжити дію спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої наказом Мінекономрозвитку від 27 лютого 2015 року № 186, до усунення Товариством з обмеженою відповідальністю "Недрадобут" порушення статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" або до застосування практичних заходів, що гарантують усунення вказаних порушень по експортним контрактам від 21 листопада 2013 року № 21/11/2013 з ТОВ "Монолит" (Російська Федерація) та від 27 вересня 2013 року № 27/09/2013 з ТОВ "Подорожник" (Російська Федерація). В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що на підставі подання Державної фіскальної служби України відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Недрадобут" була застосована спеціальна санкція у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності на території України за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, а саме: порушення законодавчо встановлених строків розрахунків в іноземній валюті. З огляду на неусунення Товариством зазначеного порушення у визначені строки позивач вважає за доцільне продовжити дію спеціальної санкції.

У ході розгляду справи до участі в ній у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача було залучено Державну фіскальну службу України.

Представник позивача надіслала клопотання, у якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача до суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи, відповідно до частини 4 статті 33, частини 11 статті 35 Кодексу адміністративного судочинства України, вважається повідомленим належним чином.

Представник третьої особи до суду не прибув, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у передбаченому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні, відповідно до частини 6 статті 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що Державна фіскальна служба України листом № 7245/5/99-99-22-05-02-16 від 19 листопада 2014 року звернулася до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з поданням про застосування спеціальної санкції у вигляді тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності відповідно до статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність» відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Недрадобут".

На підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 186 від 27 лютого 2015 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Недрадобут" за порушення статей 1 і 2 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" було застосовано спеціальну санкцію - тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої Постановою НБ України № 136 від 24 березня 1999 року (надалі - Інструкція № 136), відлік законодавчо встановленого строку розрахунків банк починає з наступного календарного дня після дня оформлення МД або підписання акта (іншого документа).

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 136, банк знімає експортну операцію резидента з контролю після зарахування виручки за цією операцією на поточний рахунок останнього.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", за порушення цього або пов'язаних з ним законів України до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, зокрема, тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності у випадках порушення цього Закону або пов'язаних з ним законів України, проведення дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Відповідно частини 2 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів доходів і зборів та контрольно-ревізійної служб, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду. Санкції, зазначені у цій статті, можуть бути застосовані до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб'єктів господарської діяльності протягом трьох років з дня виявлення порушення законодавства.

Так, пунктом 1 та абзацом 18 частини 14 пункту 4 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого Указом Президента України № 634/2011 від 31 травня 2011 року (далі - Положення № 634/211) передбачено, що Мінекономрозвитку є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який відповідно до покладених на нього завдань застосовує до суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб'єктів господарської діяльності спеціальні санкції, передбачені Законом України "Про зовнішньоекономічну діяльність".

Пунктом 2.1 розділу 2 Порядку взаємодії Міністерства економіки України та Державної податкової адміністрації України з питань застосування спеціальних санкцій, затвердженого наказом Міністерства економіки України, Державної податкової адміністрації України № 340/672 від 09 листопада 2006 року (надалі - Порядок № 340/672), Державною податковою адміністрацією на підставі відповідних матеріалів, які свідчать про порушення суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та пов'язаних із ним законів України, готуються подання до Мінекономіки про застосування спеціальних санкцій.

Частиною 3 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено перелік відомостей, які повинно містити подання щодо застосування санкцій, а саме: найменування та реквізити суб'єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб'єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Згідно з частиною 6 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, але не більше трьох місяців з дати винесення відповідного рішення центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики. Після тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності або іноземні суб'єкти господарської діяльності переводяться центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики на індивідуальний режим ліцензування.

Частиною 5 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено, що індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України та скасовується центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.4 розділу 3 Порядку № 340/672, при застосуванні тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності Мінекономіки за 40 днів до закінчення терміну його дії надсилає до Державної податкової адміністрації запит щодо доцільності його подовження.

Згідно з частинами 7-9 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності здійснюється виключно за рішенням суду. Для подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики на підставі інформації ініціатора застосування даної санкції звертається з позовною заявою до суду. При прийнятті рішення щодо подовження дії тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності суд зазначає термін, на який подовжено дію цієї санкції.

Водночас, частиною 10 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" встановлено, якщо суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб'єктами господарської діяльності, до яких застосовано санкції, усунуто допущені порушення законодавства України або вжито практичні заходи, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, ініціатори подання щодо застосування санкцій можуть направляти центральному органу виконавчої влади з питань економічної політики матеріали про їх скасування (зміну виду, тимчасове зупинення).

Також, відповідно до частини 12 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", у разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання цього Закону та/або пов'язаних з ним законів України, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України або надання достатніх доказів неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання закону, суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб'єкти господарської діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до центрального органу виконавчої влади з питань економічної політики відповідні матеріали та виходити з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії санкцій.

Відповідно до пояснень ДФС України, інформація щодо сплати відповідачем заборгованості не надходила, також факт не усунення порушення підтверджується листами ПАТ "ПроКредит Банк" № 1-2/14/2789 від 10 вересня 2014 року, № 1-2/14/1278 від 09 квітня 2014 року, № 1-2/14/1798 від 09 липня 2014 року, № 1-2/14/1798 від 03 червня 2014 року, які наявні в матеріалах справи.

Більше того, відсутні докази щодо звернення відповідача до Мінекономрозвитку з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії спеціальної санкції.

Також суд вважає за доцільне зазначити, що відповідно до частини 15 статті 37 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", з метою уточнення інформації центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики може звертатися до державних органів, що здійснюють контроль у сфері зовнішньоекономічної діяльності, валютний контроль, та агентів валютного контролю із запитами про одержання додаткових матеріалів (інформації) щодо діяльності суб'єктів зовнішньоекономічної діяльності, які звернулися до нього з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії санкції.

У випадку відсутності відповідних клопотань позивач застосовує спеціальні санкції на підставі інформації, наданої ініціатором подання.

Крім того, відповідач не надав суду доказів оскарження наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 186 від 27 лютого 2015 року про застосування спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи наведене і те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Недрадобут" не усунуло порушення вимог статті 1 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", тому суд вважає за необхідне подовжити дію спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до Товариства з обмеженою відповідальністю "Недрадобут" наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 186 від 27 лютого 2015 року.

Керуючись статтями 86, 128, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Позов задовольнити.

Подовжити дію спеціальної санкції - тимчасового зупинення зовнішньоекономічної діяльності, застосованої до Товариства з обмеженою відповідальністю "Недрадобут" наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 186 від 27 лютого 2015 року, на термін до усунення Товариством з обмеженою відповідальністю "Недрадобут" порушень статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», допущених при виконанні експортного контракту від 21 листопада 2013 року № 21/11/2013, укладеного з ТОВ "Монолит" (Російська Федерація), та експортного контракту від 27 вересня 2013 року № 27/09/2013, підписаного з ТОВ "Подорожник" (Російська Федерація).

Постанова набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції у порядку, визначеному статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя С.В. Черноліхов