Справа № 210/4187/15-а (2-а/210/105/15)
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 лютого 2016 рокусправа № 210/4187/15-а (2-а/210/105/15)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Олефіренко Н.А.

суддів: Шальєвої В.А. Білак С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2015 р. у справі № 210/4187/15-а (2-а/210/105/15)

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

про визнання бездіяльності беззаконним про зобов'язання вчинити певні дії щодо відновлення виплати пенсії та надбавки до неї,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в якому просять: визнати незаконною бездіяльність відповідача у поновленні виплати позивачам пенсії за віком за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року; зобов'язати відповідача здійснити перерахунок та індексацію і виплатити позивачам пенсії за віком та інші пенсійні надбавки згідно загальнообов'язкове, як непрацюючим пенсіонерам, по документах, наявних у пенсійній справі, на зазначений банківський рахунок за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року; зобов'язати відповідача виплатити позивачу ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для дітей війни, згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року та Постанови КМУ від 28 грудня 2011 року № 1381 в розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність на вказаний в заяві банківський рахунок, за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року; зобов'язати відповідача виплатити позивачам компенсацію втрати частки доходу у зв'язку з несвоєчасною виплатою пенсії та підвищення до пенсії як дитині війни за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року по день фактичної виплати; надати позивачам виписку із розпорядження про перерахунок/поновлення виплати пенсії з інформацією про періоди страхового стажу і заробітної плати (доходу), які враховані при розрахунку пенсії з посиланням на нормативні акти; з метою швидкого захисту життєво важливих інтересів та з урахуванням престарілого віку позивачів, допустити негайне виконання постанови суду відповідно до п.1 ч.2 ст.256 КАС України, в повному обсязі позовних вимог, шляхом одноразового стягнення боргу по пенсії, за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року; покласти обов'язки щодо забезпечення виконання судового рішення на начальника УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу; зобов'язати УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.163 КАС України, протягом 14 днів із дня набрання судового рішення законної сили, надати суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що до виїзду перебували на пенсійному обліку в УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу та отримували пенсію за віком, як не працюючі громадяни, виплата якої була незаконно припинена відповідачем з 01 липня 2012 року у зв'язку з виїздом позивачів за кордон. Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2014 року, Позивачам поновлена пенсія з урахуванням надбавок «дітей війни», починаючи з 06 листопада 2013 року. У подальшому, 25 серпня 2015 року, позивачі звернулись до відповідача із заявою про поновлення пенсійних виплат з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року. Однак, відповідач, незважаючи на те що, право на отримання пенсії підтверджено судовим рішенням, відмовило у виплаті пенсій у зв'язку з відсутністю доказів, що підтверджують факт проживання на Україні. Разом з тим, позивачі вважають таку відмову незаконною, оскільки вона порушує їхні конституційні права, та суперечить практиці ЄСПЛ, ВАС України, ВСУ.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2015 р. адміністративний позов задоволено частково: визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмов: № 1708/02/37 від 25.08.2015 року ОСОБА_2 у поновлені виплати пенсії та надбавки дитини війни за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року та № 1709/02/37 від 25.08.2015 року ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії та надбавки до неї за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року; провадження щодо позовних вимог в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області здійснити перерахунок і виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пенсії за віком та інші пенсійні надбавки згідно загальнообов'язкове, як непрацюючим пенсіонерам, по документах, наявних у пенсійній справі, на зазначений банківський рахунок за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України; провадження щодо позовних вимог в частині зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виплатити позивачу ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для дітей війни, згідно Закону України «Про соціальний захист дітей війни» від 18 листопада 2004 року та Постанови КМУ від 28 грудня 2011 року № 1381 в розмірі 7% прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність на вказаний в заяві банківський рахунок, за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України; у задоволенні адміністративного позову в решті заявлених вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять скасувати постанову та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України, які постійно проживають в Ізраїлі, що підтверджується з копій закордонних паспортів позивачів та свідоцтв аташе з консульських питань Консульського відділу №1 Посольства України в Державі Ізраїль від 16 жовтня 2013 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували на обліку в УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та отримували пенсію за віком.

У зв'язку з припиненням 01.07.2012 року виплату пенсії позивачі звернулись до суду з адміністративним позовом, щодо поновлення пенсії.

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 07 лютого 2014 року у справі № 210/8658/13-а (пр. № 2-а/210/186/13), залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського адміністративного апеляційного суду від 14 квітня 2014 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії, задоволено частково: визнано дії управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо відмови №2842/05/33 від 15.11.2013 року ОСОБА_2 у поновленні виплати пенсії та надбавки до неї на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та №2843/05/33 від 15.11.2013 року ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії; зобов'язано відповідача поновити виплату пенсії та надбавки до неї на підставі ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», призначеної ОСОБА_2 з 06.11.2013 року згідно архівної пенсійної справи, що знаходиться на зберіганні в управлінні Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області; зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області поновити виплату пенсії призначеної ОСОБА_1 з 06.11.2013 року згідно архівної пенсійної справи, що знаходиться на зберіганні у відповідача. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 10 листопада 2015 року касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області залишено без задоволення, а постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 7 лютого 2014 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2014 року залишено без змін.

Заначені вище судові рішення у справі № 210/8658/13-а пр. № 2-а/210/186/13 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дзержинському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позивачами не оскаржувались.

На виконання вищевказаних судових рішень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06 листопада 2013 року довічно призначено пенсію за віком та здійснюється їх виплата.

25 серпня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу з заявою про поновлення раніше призначених пенсії за віком а також інших пенсійних надбавок за період з 01 червня 2012 року по 06 листопада 2013 року.

Листами УПФУ в Дзержинському районі м. Кривого Рогу від 25 серпня 2015 року за № 1708/02/37, та за № 1709/02/37, позивачам було відмовлено в поновленні виплати пенсії з посиланням на відсутність паспорта громадянина України та проживання за межами України.

Відмовляючи у поновленні пенсії відповідач виходив з того, що у позивачів відсутній паспорт громадянина України.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі дії відповідача неправомірні, зважаючи на наступне.

Статтею 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, пенсії не призначаються. Пенсії, призначені в Україні до виїзду на постійне проживання за кордон, виплачуються за 6 місяців наперед перед від'їздом за кордон. За час перебування цих громадян за кордоном виплачуються тільки пенсії, призначені внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання. Порядок переведення пенсій, призначених внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання, в інші країни визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 вказаного Закону, виплата пенсії припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Згідно з статті 51 цього ж Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від'їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009, оспорюваними нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов'язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов'язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Отже, з 7 жовтня 2009 року порядок виплати пенсій громадянам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон регулюється нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням рішення Конституційного суду України № 25-рп/2009, тобто виплата пенсії повинна проводитися незалежно від місця проживання пенсіонера.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо закриття провадження в іншій частині позовних вимог відповідно до п.4ч.1ст.157 КАС України, оскільки є такі рішення, що набрали законної сили з того самого спору і між тими самими сторонами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 3 ч. 1. ст. 197, п.1 ч.1 ст.198, ст. ст. 200, 205, 206 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 11 грудня 2015 р. у справі № 210/4187/15-а (2-а/210/105/15) - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів

Головуючий: Н.А. Олефіренко

Суддя: В.А. Шальєва

Суддя: С.В. Білак

Згідно з оригіналом.

Помічник судді Ю.О.Поплавська