Справа № 444/2844/15-а
Суддя: Мартинишин Я. М.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2844/15-а
Провадження № 2-а/444/10/2016
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

04 лютого 2016 року Жовківський районний суд Львіської області в складі :

головуючого судді Мартинишин Я. М.,

при секретарі Гербут Н.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква Львівської області в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови №2750/20910/15 в справі про порушення митних правил від 04.12.2015 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із адміністративним позовом до ОСОБА_4 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови №2750/20910/15 в справі про порушення митних правил від 04.12.2015 року. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що ОСОБА_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, на даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює. 17.03.2015 року близько 01 год. 56 хв. через митний пост «Рава-Руська» Львіської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_3 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI 100», VIN WAUZZZ4AZNN056329, реєстраційний номер LZA 43463 , який зареєстрований на території Польщі . Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор 2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 16.11.2015 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. ОСОБА_4 митниці ДФС від 21.10.2015 року №13-70-26/Г/29-13167 громадянина ОСОБА_3 для надання пояснень щодо не вивезення автомобіля р/н LZA 43463 викликано до ОСОБА_4 митниці ДФС за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 369, куди він прибув 16.11.2015 року. У день складення протоколу про порушення митних правил жодних документів, які підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надав та з приводу поломки зазначеного транспортного засобу гр. ОСОБА_3 на митницю не звертався. Державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_5 був складений протокол про порушення митних правил , передбачених ч.3 ст.470 МК України за перевищення граничного строку транзитних перевезень згідно ст.95 МК України № 2750/20910/15, а 04.12.2015 року заступником начальника ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_6, винесено постанову по справі про порушення митних правил№2750/20910/15 згідно якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК України та накладено адміністративне стягнення на суму 8 500,00 грн.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України є незаконним та необґрунтованим і підлягає скасуванню , оскільки як передбачено ст.467 МК України визначено, що справи про порушення митних правил відповідно до ст.522 МК України розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені ст.ст.469,477-481,485 МК України не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень . Так як правопорушення передбачене ст.470 МК України, не зазначене в цьому переліку, а отже не може вважатися триваючим, оскільки пов»язане з перевищенням встановленого ст.95 МК України строки доставки товарів, транспортних засобів більше ніж на 10 діб і вважається вчиненим та закінченим на одинадцятий день після настання строку доставки, передбаченого ст.95 МК України. Таким чином, вказане правопорушення не може вважатися триваючим, оскільки вважається закінченим із настанням конкретної календарної дати, у випадку ОСОБА_3 дане правопорушення було ним вчинене і закінчене 28.03.2015 року, а отже і строк накладення адміністративного стягнення за дане порушення митних правил могло бути накладено не пізніше 6 місяців з дня його вчинення, тобто не пізніше 29.09.2015 року. Крім того, державним інспектором ВМО м/п «Рава-Руська» ОСОБА_4 митниці ДФС дане порушення виявлено шляхом проведення перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України, а приймаючи до уваги, що в період часу з 28.03.2015 року до 29.09.2015 року позивач неодноразово перетинав державний кордон України, митний орган міг і був зобов'язаний встановити дане порушення своєчасно. В своїх письмових поясненнях гр. ОСОБА_3 стверджує той факт, що даний автомобіль поламався і його здали на металолом. Однак, ОСОБА_3 щодо факту поломки транспортного засобу не звернувся до митних органів та не надав підтверджуючих даного факту документів.

Вважає, що заступником начальника ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_6 не дотримано вимог ст.33 КпАП України, а саме не враховано те, що він не працює, жодної матеріальної шкоди ним завдано не було, до адміністративної відповідальності не притягувався. У звязку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить визнати постанову №2750/20910/15 в справі про порушення митних правил від 04.12.2015 року у визнанні ОСОБА_3 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладенню адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8 500,00 грн. протиправною та скасувати її.

Позивач в судове засідання не прибув. Однак в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Додатково повідомив, що відповідає дійсності той факт, що даний автомобіль поламався і його здали на металолом . Однак, ОСОБА_3 щодо факту поломки транспортного засобу не звернувся до митних органів та не надав підтверджуючих данного факту документів.Також заперечив що вищевказане правопорушення є триваючим з наведених у позовній заяві підставах. Просить позов задоволити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 , щодо позову заперечила додатково подала до суду письмові заперечення, які знаходяться в матеріалах справи. Додатково пояснила, що в ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 17.03.2015 року близько 01 год. 56 хв через митний пост «Рава-Руська» Льввіської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_3 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI 100», VIN WAUZZZ4AZNN056329, реєстраційний номер LZA 43463 в митному режимі «транзит». Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор 2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 16.11.2015 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. У день складення протоколу про порушення митних правил жодних документів, які підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надав та з приводу поломки зазначеного транспортного засобу гр. ОСОБА_3 на митницю не звертався. Громадянин ОСОБА_3 не перебуває ні на постійному, ні на тимчасовому обліку в консульській установі за межами території України, про що свідчить відсутність відповідних відміток в його паспорті, є резидентом, тому транспортний засіб було вивезено ним на митну територію України в режимі «транзит» та мав бути вивезеним ним за межі митної території впродовж визначеного ст.95 Митного кодексу України терміну. Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст.460 МК України, гр. ОСОБА_3 на момент складання протоколу про порушення митних правил, до митного контролю не надав. Таким чином гр. ОСОБА_3 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу комерційного призначення більше, ніж на 10 діб.

Додатково надала заперечення, щодо твердження представника позивача що вищевказане правопорушення вичненне ОСОБА_3 не є триваючим, таке мотивувала тим, що відповідно до листа ОСОБА_7 юстиції України від 17.07.2007 року №22-14-493, триваючим визнаються правопорушення, які, розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов»язків.Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов»язок, або виконує його не повністю або неналежним чином.

ОСОБА_7 юстиції України від 01.12.2003 року №22-34-1465 роз»яснено, що триваючими адміністративними проступками є проступки, пов»язані з тривалим, неперервним невиконанням обов»язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов»язків, або притягнення винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності. Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності).Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов»язків.

Враховуючи викладене, вважаємо, що ст.467 МК України не дає вичерпного переліку триваючих правопорушень, а лише контактує приналежність до таких порушень, у тому числі тих, що передбачені ст.ст.469,477-485 МК України.

Враховуючи вищевикладене представник відповідача за довіреністю вважає, що ОСОБА_4 митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд, керуючись нормами Митного кодексу України, та ст.ст.159, 160, 162 КАС України, відмовити гр. ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог у звязку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд приходить до наступного висновку.

З копії протоколу про порушення митних правил № 2750/20910/15 від 16.11.2015 року, складеного державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Рава-Руська» ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_5 вбачається, що такий складено на ОСОБА_3 за порушення ним митних правил, передбачених ч.3 ст.470 МК Кодексу України, а саме, перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб. В ході перевірки баз даних ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 17.03.2015 року близько 01 год. 56 хв через митний пост «Рава-Руська» Львіської митниці ДФС громадянин України ОСОБА_3 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «AUDI 100», VIN WAUZZZ4AZNN056329, реєстраційний номер LZA 43463 в митному режимі «транзит». Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор 2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 16.11.2015 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений. В протоколі вказано, що 16.11.2015 року ОСОБА_3 з'явився для надання пояснень в управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням ОСОБА_4 митниці ДФС за адресою м.Львів, вул. Городоцька, 369. Станом на 16.11.2015 року жодних документів, які підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб він не надав та з приводу поломки зазначеного транспортного засобу гр. ОСОБА_3 на митницю не звертався.Таким чином гр. ОСОБА_3 перевищив встановлений статтею 95 МК України строк доставки транспортного засобу комерційного призначення більше, ніж на 10 діб.

З копії постанови в справі про порушення митних правил № 2750/20910/15 від 04.12.2015 р., винесеної заступником начальника ОСОБА_4 митниці ДФС ОСОБА_6 вбачається, що громадянина України ОСОБА_3, визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 701 МК України. На громадянина ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на суму 8 500.00 гривень України.

Конституцією України закріплено норму щодо обовязку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19).

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності субєкта владних повноважень, обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно норм ч.5 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, встановлених Митним кодексом України, або поміщені в інший митний режим.

Відповідно до ч.3 ст.481 МК України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що транспортний засіб, керований гр. ОСОБА_3 є товаром, і на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 481 МК України, оскільки згідно п. 57 ч. 1 ст. 4 МК України під терміном «товар» розуміються будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Згідно вимог ч. 6 ст. 379 МК України, яка чітко передбачає, що строки тимчасового ввезення громадянами товарів на митну територію України (крім випадків, передбачених статтею 380 цього Кодексу) встановлюються відповідно до статті 108 цього Кодексу, а строки ввезення з метою транзиту - відповідно до статті 95 цього Кодексу.

Дана норма так само відносить транспорті засоби особистого користування (тимчасове ввезення яких громадянами власне і врегульоване ст. 380 МК України, до якої відсилає вказана норма) до товарів, проте визначає особливості встановлення строків їх тимчасового ввезення.

Статтею 380 МК України передбачено особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України.

В своїх письмових поясненнях гр. ОСОБА_3 стверджує той факт, що даний автомобіль поламався і його здали на металолом. В той же час, позивач не надає жодного належного та допустимого доказу.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених статтею 470 внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої МК України.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії або дії обставин непереборної сили, у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_3 не надав ні суду, ні митниці.

Більше того, згідно ч.1 ст.192 МК України обовязок термінового повідомлення найближчого митного органу про обставини події (аварії або дії обставин непереборної сили), місце знаходження товарів і транспортного засобу покладається на перевізника у випадку, якщо він не зміг прибути до митного органу призначення.

Однак всупереч зазначеним вимогам позивач до митниці із заявою про відповідні події не звертався.

Відповідно до ст. 34 КпАП України обставинами, що пом'якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: щире розкаяння винного; відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; вчинення правопорушення неповнолітнім; вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року.

Статтею 35 КпАП України встановлено, що обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, визнаються: продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; втягнення неповнолітнього в правопорушення; вчинення правопорушення групою осіб; вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; вчинення правопорушення в стані сп'яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою.

Суд прийшов до переконання, що митницею було зясовано чи є обставини, які помякшують або обтяжують відповідальність гр.ОСОБА_3, оскільки в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 04.12.2015 року зазначено, що позивач протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.481 МК України, не притягувався.

Згідно ст. 293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_4 митницею ДФС правомірно притягнуто гр.ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

З наведених обставин суд вважає, що позивач не навів належних та достатніх доказів своєї невинуватості у вчиненні правопорушення митних правил, або малозначимості вчинення такого порушення..

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 7-14,71, 86, 158 163, 167 КАС України, суд -,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови №2750/20910/15 в справі про порушення митних правил від 04.12.2015 року - відмовити.

Постанова може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до ОСОБА_4 апеляційного адміністративного суду через Жовківський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня отримання копії постанови апеляційної скарги. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Я. М. Мартинишин