Справа № 812/1552/15
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ковальова Т.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року справа №812/1552/15

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

ОСОБА_2

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Євротрубпласт» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015р. по справі № 812/1552/15 (головуючий І інстанції Ковальова Т.І.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Євротрубпласт» до Луганської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Луганської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №70210003/2015/000004/1 від 26.06.2015 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №70210003/2015/000004/1 від 26.06.2015 року.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015р. у задоволені адміністративного позову відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що під час митного оформлення ним було надано всі необхідні документи для підтвердження митної вартості товару, а тому відповідач не мав право витребувати додаткові документи та приймати спірні рішення.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Група «ПОЛІПЛАСТИК» (Росія) було укладено зовнішньоекономічний контракт № 1203-2015 від 12 березня 2015 року купівлі-продажу поліетилену різних марок, мішків б/в.

22.06.2015р. Специфікацією № 34 до вище зазначеного контракту, сторони узгодили поставку на протязі червня 2015 року поліетилену ПЭ2НТ11-9 у кількості 42 000,00 кг за ціною 1,38 євро за 1 кг., загальною вартістю 57 960,00 євро.

На виконання умов контракту № 1203-2015 на адресу позивача 24 червня 2015 року було відвантажено партію товару у кількості 21 000,00 кг. на загальну суму 28 980,00 євро, відповідно до рахунку-фактури № ЭВ000641 від 24.06.2015р..

При митному оформленні товару позивачем була заповнена та подана до підрозділу відповідача - митного посту "Сєвєродонецьк" митна декларація від 26.06.2015 року №702180003/2015/000119, в якій позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно за ціною контракту № 1203-2015 в розмірі - 28980,00 євро.

Разом з митною декларацією позивач надав митному органу: контракт № 1203-2015 від 12 березня 2015 року; специфікацію № 34 від 22.06.2015р. до Контракту № 1203-2015 від 12 березня 2015 року; рахунок-фактуру № ЭВ000641 від 24.06.2015р.; товарну накладну № ЭВ000641 від 24.06.2015р.; сертифікат якості № 111639/2 від 22.04.2015р.; договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 29.12.2014р. № 25-МД; рахунок № 306 від 25.06.2015р. довідку про транспортно-експедиційні витрати від 25.06.2015р..

Позивачем додатково було надано: митну декларацію країни відправника №10113070/240615/0008909; міжнародну товарно-транспортну накладну (СМК) № 305405 від 24.06.2015р., листа продавця Товару № б/н від 24.01.2013р.; бухгалтерську довідку від 24.06.2015р. № б/н; калькуляцію № б/н від 24.06.2015 р.(а.с.32-38)

Позивачем у графі 9а спірної митної декларації самостійно зазначено про пов'язаність між собою продавця та покупця.

В зв'язку з тим, що подані декларантом документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів: до митної вартості товарів не включено в повному обсязі витрати на транспортування, встановлено зниження фактурної вартості у порівнянні з попереднім митним оформленням (з врахуванням тієї обставини, що між продавцем та покупцем існував взаємозв'язок), посадовою особою митниці згідно вимог частин 3 та 4 статті 53 Митного кодексу України витребувані додаткові документи.

Листом №26/06-01 від 26.06.2015 року позивач відмовився у наданні додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товарів.

В зв'язку з неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів за ціною угоди (контракту), відповідачем у відповідності до ст..59 МК України митну вартість оцінюваного товару визначено за методом визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів на рівні 1,54 євро/кг відповідно за даними раніше оформленої МД від 02.06.2015 року №702180001/2015/001270 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 26.06.2015р. №702180003/2015/000004/1 та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 26.06.2015 №702180003/2015/00010.

Згідно ч.1 ст. 55 Митного кодексу України (далі МК України) рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом ( ч.9 ст.55 МК України).

Тобто, за приписами наведених норм до виключної компетенції митних органів належить перевірка та контроль правильності обчислення декларантом митної вартості товару. Саме митний орган встановлює достатність наданих декларантом документів для підтвердження митної вартості товару.

10 квітня 2008 року Верховна Рада України шляхом прийняття Закону України №250-VI ратифікувала Протокол про вступ України до Світової організації торгівлі (надалі - СОТ) та приєдналася до Угоди про СОТ, чим взяла на себе зобов'язання, серед іншого, дотримуватися положень Генеральної угоди про тарифи та торгівлю 1994 року (ГАТТ 1994).

За змістом підпунктів (а), (b) пункту 2 статті VII Генеральної угоди по тарифам и торгівлі від 30.10.1947 року (ГАТТ 1947) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов'язуватися або i) з порівнюваними кількостями, або ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту

Відповідно до ст. 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.

За приписами п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів відповідач виявив, що подані декларантом документи не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідач вважав, що до митної вартості товарів у повному обсязі не були включені витрати на транспортування, а саме витрати на експедиційні послуги.

Згідно до специфікації №34 до контракту від 12.03.2015р. №1203-2015 постачання товару здійснюється на умовах FCA м. Клімовськ (Російська Федерація) згідно з Інкотермс 2010 .

Положеннями Правил Інкотермс 2010 передбачено, що умови постачання FCA «Франко перевізник...» визначають зобов'язання покупця за свій рахунок укласти договір на перевезення товару від визначеного місця. Тобто, до ціни товару не включені витрати на транспортування. Витрати та транспортування від м. Клімовськ (Російська Федерація) до м.Рубіжне (Україна), в данному випадку, покладаються на позивача.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом разом з митною декларацією надано: - договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 29.12.2014 №25-МД ,- міжнародну товарно-транспортну накладну CMR №305405, рахунок від 25.06.2015р. №306, довідку про транспортно-експедиційні витрати від 25.06.2015р.,

З наведених документів вбачається, що ПП «Ростимир» (виконавець) надавав позивачеві транспортно-експедиційні послуги з місця завантаження (м.Клімовськ, Російська Федерація) до місця вивантаження (м. Рубіжне, Україна). У відповідності до рахунку від 25.06.2015р. №306 виконавець ПП «РОСТИМИР» здійснив розподіл витрат наступним чином: фрахт за кордоном складає 10000 грн., фрахт по території України - 3500 грн., транспортно-експедиційні послуги 1666,67 грн.

Положенням ст.1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 № 1955-ІV (далі Закон №1955) визначено, що експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Плата експедитору за надання ним послуг з організації та забезпечення перевезень імпортованих вантажів на умовах поставки, які передбачають оплату транспортних втрат за рахунок покупця товару, в тому числі у разі надання послуги на всьому шляху прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення, нерозділеної до та після перетину митного кордону України, є частина загальних витрат на транспортування, тому в межах вимог законодавства з питань державної митної справи, зокрема, ч. 10 ст. 58 МК України, п.190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, є обов'язковою для включення до бази оподаткування таких товарів.

У п. 5 ч.10 ст. 58 МК України визначено, що до переліку витрат, які повинні включатися до митної вартості товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, входять витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що не включення до митної вартості товару за спірною митною декларацією витрат на експедиційні послуги, є порушенням положень митного законодавства.

Слід зазначити, що у подальшому при здійснені митного оформлення товарів за митною декларацією № 70218003/2015/000180 від 29.07.2015 при розрахунку митної вартості товарів декларантом самостійно враховані розмір фрахту до кордону (10000 грн.) та розмір витрат на транспортно-експедиційні послуги (2083, 33 грн.), що зазначено у графі 20 декларації митної вартості № 70218003/2015/000180 від 29.07.2015 (витрати на транспортування до місця доставки) сума 11 851, 8816 грн. за один товар та 231, 4484 грн. за другий товар, що в сумі становить 12083,33 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, другою підставою для відмови в митному оформленні товару за ціною угоди (контракту) стало встановлення митним органом фактичне зниження фактурної вартості у порівнянні з попереднім митним оформленням з 1,54 євро/кг (додаткова угода від 27.05.2015 №28 до контракту від 12.03.2015 № 1203-2015 до 1,38 євро/кг (додаткова угода від 22.06.2015 №34 до контракту від 12.03.2015р. №1203-2015) та пов'язаність між собою продавця та покупця, що зазначено декларантом у графі 9а митної декларації.

При здійсненні аналізу цінової інформації періодичного видання ICIS встановлено, що рівень котирувань на поліетилен низького тиску поступово збільшувався, а саме: ІСIS від 30.04.2015 1280 - 1450 дол. США/т на умовах DAF Росія, ІСІS від 08.05.2015 1460 - 1550 дол. США/т на умовах DAF Росія, ІСІS від 22.05.2015 - 1460 - 1550 дол. США/т на умовах DAF Росія, ІСІSвід 11.06.2015- 1460 - 1580 дол. США/т на умовах DAF Росія.

Згідно ч. 16 ст. 58 МК України особи вважаються пов'язаними між собою у випадках, зазначених у ст.15 Угоди про застосування статті VIІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

За приписами п. 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VIІ Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року особи вважаються пов'язаними між собою тільки тоді, коли:- вони є посадовими особами або директорами підприємств один у одного; - вони юридично визнані партнерами по бізнесу;- вони є роботодавцем і службовцем;- будь-яка особа прямо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;- один з них прямо або опосередковано контролює іншого; - обидва прямо або опосередковано контролюються третьою особою; - разом вони прямо або опосередковано контролюють третю особу; - вони є членами однієї й тієї ж сім'ї.

Положеннями п. 2(b) ст. 1цієї Угоди встановлено, що при продажу між пов'язаними між собою особами контрактна вартість приймається, а товари оцінюються відповідно до положень параграфа 1, якщо імпортер продемонструє,що така вартість досить наближена до однієї з наступних вартостей, і це відбувається в той же час чи майже в той час:- до контрактної вартості при продажі непов'язаним покупцям ідентичних або подібних товарів для експорту до тієї ж країни імпорту;- митної вартості ідентичних або подібних товарів, як це визначено згідно з положеннями Статті 5;- митної вартості ідентичних або подібних товарів, як це визначено згідно з положеннями Статті 6.

Аналогічні приписи містяться у ч. 18 ст. 58 МК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем самостійно у графі 9а митної декларації було зазначено про пов'язаність між собою продавця та покупця. Однак, жодних відомостей, зокрема засновницьких документів, декларантом не було надано до митного органу.

Викладене доводить правомірність дій митного органу щодо необхідності з'ясування можливості впливу пов'язаності покупця та продавця між собою на ціну товару.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною четвертою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Як вбачається з матеріалів справи, митним органом було витребувано у позивача наступні документи: каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-л исти) виробника товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються, відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортеру товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; - розрахунок ціни (калькуляцію) виробника .

Також на підставі ч. 6 ст. 53 МК України запропоновано надати додаткові наявні у нього документи.

У відповідності до ч. 3 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язаний протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.

Листом № 26/06-01 від 26.06.2015 декларантом відмовлено у наданні додаткових документів.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що з огляду на наявність пов'язаності між продавцем та покупцем, що самостійно зазначено декларантом у гр. 9а декларації, ненадання позивачем при митному оформленні засновницьких документів, відповідач мав законні підстави вважати, що існуючий зв'язок між покупцем та продавцем міг вплинути на заявлену митну вартість і відповідач, як суб'єкт владних повноважень, на виконання покладених на нього функцій, зобов'язаний був переконатися в правильності визначення митної вартості товару декларантом, внаслідок чого правомірно витребував додаткові документи.

З викладеного вбачається, що митний орган надав позивачу можливість підтвердити заявлену митну вартість чи відкоригувати її шляхом надання додаткових документів. Однак, позивач не надав витребуваних додаткових документів у повному обсязі або інших документів на підтвердження чи узгодження з відповідачем заявленої митної вартості спірного товару, не обґрунтував неможливість надання додаткових документів.

Інших способів, ніж витребування митним органом додаткових документів та надання часу для підтвердження заявленої митної вартості товару, узгодження митної вартості товару із декларантом законодавчими нормами не передбачено.

У відповідності до частини 6 статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частини другий четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно до вимог частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

Під час митного оформлення позивачне надав документальне підтвердження складових митної вартості зокрема договору с третіми особами стосовно перевезення товару та документів повязаних з його виконанням.

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 МК України).

Кожний наступний метод застосовується лише уразі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч.3 ст.57 МК України).

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборівта декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (ч.4ст.57 МК України).

Як вбачається з матеріалів справи, митним органом проведено консультацію з декларантом згідно з вимогами частини 4 статті 57 МК України, в процесі якої декларанту надано роз'яснення щодо причин незастосування першого методу визначення митної вартості, повідомлено про рівень цін на подібні та ідентичні товари, запропоновано здійснити коригування митної вартості оцінюваного товару за другим методом визначення митної вартості товару (за ціною договору щодо ідентичних товарів) відповідно до ст.59 МК України на підставі рівня митної вартості ідентичного товару - на однакових умовах поставки із розрахунку 1,54 євро/кг..

Відповідно до ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч.3 ст.58 МК України).

Відповідно до ч.2 ст.59 МК України, при визначені митної вартості за ціною ідентичних товарів за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті.

Ціна договору щодо ідентичних товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (ч.4 ст.59 МК України).

У спірних правовідносинах відповідачем в якості ідентичного товару була прийнята партія товару між тими самими продавцем та покупцем оформлена на підставі МД від 02.06.2015 №702180001/2015/001270 із розрахунку 1,54 євро/кг з додаванням витрат на транспортування до місця ввезення на митну територію України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування попереднього (основного) методу визначення та у відповідності до вимог МК України правильно визначив митну вартість товару за методом визначення митної вартості за ціною ідентичних товарів.

У відповідності до ч. 7 ст. 55 МК України спірний товар було випущено у вільний обіг з наданням гарантії .Таким чином, відповідач надав можливість декларанту довести заявлений рівень митної вартості товару шляхом надання додаткових документів.

Однак, листом від 08.09.2015р. №08/09-01 позивачем було надано лише комерційну пропозицію продавця на червень 2015 року, яка не спростовує сумніви щодо включення до митної вартості товарів всіх її складових та не відображає причини зниження ціни товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про правомірність дій відповідача при прийнятті спірних рішень, а тому судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 184, 195, 196, 198, 200, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Євротрубпласт» на постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015р. по справі № 812/1552/15 - залишити без задоволення.

Постанову Луганського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2015р. по справі №812/1552/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Гаврищук Т.Г.

Судді: Блохін А.А.

ОСОБА_2