Справа № 809/462/15
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 р. Справа № 876/3175/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.

суддів Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.

за участю секретаря Керод Х.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тисменицької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року в справі №809/462/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімнафтосервіс» до Тисменицької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

У лютому 2015 року ТОВ «Хімнафтосервіс» звернулося в суд з позовом до Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 21 січня 2015 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Тисменицької об'єднаної державної податкової інспекції № від 21 січня 2015 року.

Постанову суду першої інстанції оскаржила Тисменицька об'єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС в Івано-Франківській області. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального й процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Тисменицькою ОДПІ Головного управління Міндоходів в Івано-Франківській області проведено позапланову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість за період з 01.06.2014 по 30.09.2014 ТОВ «Хімнафтосервіс» по взаємовідносинах з ТОВ «ТРЕЙДБОР».

За результатами перевірки Тисменицькою ОДПІ складено акт за №1/22-00/30769698 від 12.01.2015, у відповідності до висновків якого податковим органом встановлено порушення позивачем вимог законодавства, а саме: п.п. 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України та встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 427363,00 грн., в тому числі за червень 2014 - 138998,40 грн., липень 2014 -71503,60 грн., серпень 2014 року - 45387, 00 грн., вересень 2014 року - 171474, 00 грн.

За результатами перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення № НОМЕР_1 від 21.01.2015, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість в розмірі 641045,00грн., в тому числі 427363,00 грн. за основним платежем та 213682,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

З матеріалів справи вбачається, що 03.06.2014 між ТОВ «ТРЕЙДБОР» та ТОВ «Хімнафтосервіс» укладено договір купівлі-продажу товарів за №06/14, за умовами якого ТОВ «ТРЕЙДБОР» передало позивачу товар - оксиетильований рослинний жир, фритюрний жир, ПЕГ -115, неоном АФ 9/10. На виконання умов договору купівлі - продажу ТОВ «ТРЕЙДБОР» виписані податкові та видаткові накладні, на підставі яких ТОВ «Хімнафтосервіс» включило до складу податкового кредиту за період червень-вересень 2014 року суми податку на додану вартість. Наявність вказаних документів не заперечується сторонами, а копії їх наявні в матеріалах справи. За поставлений товар позивачем здійснено оплату на загальну суму 2178841,52 грн. згідно з платіжними дорученнями №565 від 15.07.2014, №67 від 19.08.20145, №158 від 01.09.2014, №159 від 01.09.2014 року, №165 від 12.09.2014 року, №169 від 23.09.2014 року, №172 від 24.09.2014 року, №90 від 24.09.2014 року, №101 від 21.10.2014 року, що не заперечується податковим органом, а також висвітлено в акті перевірки.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (робіт, послуг) сум податку на додану вартість до від'ємного значення з цього податку та формування податкового кредиту з податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Сплачені в ціні товару (послуг) суми податку на додану вартість для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Як зазначено Тисменицькою ОДПІ ГУ ДФС в Івано-Франківській області, порушення ТОВ «Хімнафтосервіс» положень податкового законодавства внаслідок включення до складу податкового кредиту сум ПДВ нарахованих (сплачених) у складі вартості придбаного товару ТОВ «ТРЕЙДБОР», відсутність реального настання правових наслідків та формування податкового кредиту за вказаними господарськими операціями, підтверджуються висновками, зафіксованими в акті перевірки ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 09.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130, у якому зазначено, що ТОВ «ТРЕЙДБОР» підроблені податкові накладні на суми ПДВ менше 10 000 грн. в один день та в рамках одного договору, дані операції проведені товариством для ухилення від реєстрації таких податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Крім того, перевіркою не підтверджено здійснення операцій з отримання товарів ТОВ «ТРЕЙДБОР» у контрагентів продавців та операції з продажу цих товарів, встановлено відсутність об'єктів оподаткування по операціях з отримання товарів та по операціях з продажу цих товарів підприємствам покупцям, в тому числі відсутні послуги по ланцюгу постачання від ТОВ «ТРЕЙДБОР» до ТОВ «Хімнафтосервіс».

Однак, дані обставини не можуть підтверджувати безтоварність господарських операцій саме позивача, а висновки посадових осіб податкової інспекції є такими, що ґрунтуються на припущеннях перевіряючих та спростовуються первинними бухгалтерськими документами, наявними у ТОВ «Хімнафтосервіс», зокрема, видатковими та податковими накладними, рахунками-фактурами, платіжними дорученнями.

Щодо посилань відповідача про безпідставне віднесення ТОВ «Хімнафтосервіс» до податкового кредиту суми податку з використанням оформлених з порушеннями податкових накладних, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг.

Пунктом 201.10. ст. 201 ПК України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 11 підрозділу 2 «Особливості справляння податку на додану вартість» розділу ХХ Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, в якій сума податку на додану вартість не перевищує 10 тисяч гривень, не підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних. Податкова накладна, виписана при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

Судом першої інстанції правильно встановлено, та не спростовано апелянтом, що згідно з наданими позивачем податковими накладними, виданими ТОВ «ТРЕЙДБОР» при поставці товару ТОВ «Хімнафтосервіс», сума податку на додану вартість в таких податкових накладних не перевищувала 10 000 грн., відтак, такі не підлягають включенню до Єдиного державного реєстру податкових накладних.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити про те, що якщо контрагентом -продавцем ТОВ «ТРЕЙДБОР» було порушено норми податкового законодавства, то це тягне за собою правові наслідки у вигляді відповідальності виключно для зазначеного суб'єкта господарювання, оскільки чинним законодавством не передбачено наслідків таких порушень для іншої юридичної особи.

Окрім цього, відповідачем не враховано, що ТОВ «ТРЕЙДБОР» здійснювались поставки позивачу протягом червня-вересня 2014 року, такі поставки здійснені в різні дні, а вартість кожної партії товару не перевищувала 50000 грн. Податкові накладні виписувались в різні дні, на кожну партію окремо, а не в один день, як зазначено в акті перевірки ДПІ в Шевченківському районі м. Києва 09.12.2014 №1760/26-59-22-08/38124130.

Зважаючи на викладене, правових підстав для визнання первинних документів, наданих позивачем на підтвердження реальності здійснення вищезазначених господарських операцій з ТОВ «ТРЕЙДБОР» такими, що не мають юридичної сили, не встановлено.

Також в матеріалах справи наявна первинна документація, яка свідчить про подальший рух товарно-матеріальних цінностей, придбаних у ТОВ «ТРЕЙДБОР», зокрема, придбаний товар використовувався позивачем у власному виробництві для виготовлення жироноксунафтосервісного, савенолунафтосервісного, що підтверджуються довідками про виробництво, технічними умовами «Жиронокс нафто сервісний», «ОСОБА_3 нафто сервісний». Рух товарно-матеріальних цінностей та його використання у власному виробництві також підтверджено картками рахунків 631 по контрагенту ТОВ «ТРЕЙДБОР» (т.2 а.с. 1-10), оборотно-сальдовими відомостями по рахунках 201, 26, 361 (т.2 а.с. 11-22). В подальшому вказана продукція реалізована ПАТ «Укранафта» на підставі договору №07.01/150 МТР купівлі-продажу від 11.02.2014, укладеного між ПАТ «Укранафта» (покупець) та ТОВ «Хімнафтосервіс» (продавець). Факт реалізації товару підтверджується первинною документацією, зокрема, договором №07.01/150 від 11.02.2014, реєстром виданих та отриманих податкових декларацій.

Вказана обставина також підтверджує реальність здійснення господарської операції, на безтоварність якої посилається відповідач.

Згідно з пунктом 198.1. статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2. статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пунктом 198.3 вказаної статті передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

З урахуванням викладеного, встановлені судом обставини та вказані правові норми дають підстави вважати, що позивачем на основі договору купівлі-продажу №06/14, видаткових та податкових накладних, виписаних ТОВ «ТРЕЙДБОР» правомірно сформовано податковий кредит.

З наведеного вбачається, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана вірно, а, відтак, у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції за своєю суттю відповідає закону, підстави для її скасування не були доведені у встановленому порядку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Тисменицької обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2015 року в справі №809/462/15 - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновська Н.В.

ОСОБА_3

Повний текст ухвали складено 15.02.2016 року.