Справа № 521/12568/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 521/12568/15-а

Категорія: 5.2 Головуючий в 1 інстанції: Сегеда О.М.
Одеський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Крусяна А.В.

при секретарі - Філімович І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Одеської митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, та закриття провадження по справі,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби України (далі - Одеська митниця ДФС України), посилаючись на те, що 17 червня 2015 року заступником начальника Одеської митниці ДФС України Погоріловським О.Д. була винесена постанова в справі про порушення митних правил №0458/50000/15, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України у вигляді штрафу в розмірі 124 225,98 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що 28 квітня 2015 року він, діючи на підставі договору на декларування товарів, підготовив та подав до Одеської митниці ДФС митну декларацію з метою здійснення митного оформлення у митному режимі «імпорт» товару «гербіциди», яка була зареєстрована за №500060001/2015/009003. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та подальшого митного оформлення до м/п «Одеса-порт» шляхом використання інформаційних технологій ним було надано коносамент №ZIMUSNH3700380 від 24.03.2015 року, інвойс №1508UA071G від 24.03.2015 року, контракт №14RS08UA408G від 31.01.2015 року, додаткова угода №1 від 10.02.2015 року та інші товаросупровідні і комерційні документи, зокрема були надані фотографії зразків товарів з визначенням їх складу. Відповідно до гр.31 МД ним було заявлено товар №1 «гербіцид», торгова назва Ваа1 ВТ (діюча речовина 2,4 дихлорфеноксиоцтової кислоти, 2-етилгексиловий ефір, 452 г/л, у кислотному еквіваленті 300,0 г/л + флора сулам,6,25 г/л)-4800 літрів. Не в аерозольній упаковці. Країна виробництва СN. Виробник «Nanjing Red Sun International Trading Co LTD». Код товарів згідно УКТЗЕД був заявлений .

Позивач зазначив, що 30.04.2015 року під час здійснення митного контролю вказаного вище товару було проведено його огляд, та відібрано його зразки, які були направлені до Одеського управління з питань експертизи та досліджень. За результатами проведеного експертного дослідження відділом митного оформлення №1 м/п «Одеса-порт», було винесено рішення про визначення коду товару № КТ -523-2015, згідно якого, заявлений за МД № №500060001/2015/009003 код товару було змінено на код УКТЗЕД і посадовими особами відповідача відносно нього було складено протокол про порушення митних правил №0458/50000/15 від 25.05.2015 року.

17 червня 2015 року на підставі протоколу про порушення митних правил №0458/50000/15 від 25.05.2015 року, відносно нього була винесена постанова про порушення ним митних правил №0458 /50000/15 від 17.06.2015 року за ознаками порушення ст.485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становить 124 225,98 гривень.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та безпідставною, а тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці ДФС про порушення митних правил №0458/50000/15 від 17.06.2015 року та закрити відносно нього провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв'язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.485 МК України.

Представник позивача, діючий за довіреністю від 19 травня 2015 року та договором про надання адвокатських послуг від 25 серпня 2015 року, у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, оскільки при визначенні коду товару ОСОБА_2 керувався товаросупровідними документами, а саме висновком Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 24.03.2015 року №05.03.02-05/11921, в якому вказано код товару . Оскільки неправильне визначення коду товару згідно з УКТЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів, то відповідно до вимог ч.6 ст.69 МК України за вказані дії позивач не несе відповідальність.

Представник відповідача, діючий за довіреністю від 16.12.2014 року №589/15-7026, в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав суду письмові заперечення на адміністративний позов, в обґрунтування яких зазначав, що 28 квітня 2015р. ФОП «ОСОБА_2.» ОСОБА_2, діючим на підставі договору на декларування товарів, була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС митна декларація типу « 1М 40 ДЕ» (далі МД), яка була прийнята та зареєстрована за №500060001/2015/009003. В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та для їх подальшого митного оформлення до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС були подані: коносамент №ZIMUSNH3700380 від 24.03.2015 року, інвойс № 1508UA071G від 24.03.2015 року, контракт №14RS08UA408G від 31.01.2015 року, додаткова угода №1 від 10.02.2015 року та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно до інформації, зазначеної у МД №500060001/2015/009003 та товаросупровідних і документах встановлено, що продавцем та відправником товару є компанія «Nanjing Red Sun International Trading Co LTD», а покупцем та одержувачем ПП «Бізон Тех 2006» (70605 Україна, Запорізька обл., Пологівський район, м. Пологи, вул. Крупської, 162, кв.11).

Відповідно граф 31,33 МД №500060001/2015/009003 було заявлено товар №1 «гербіцид». Торгова назва Ваа1 ВТ (діюча речовина 2,4 - дихлорфеноксиоцтової кислоти, 2-етилгексиловий ефір, 452 г/л, у кислотному еквіваленті 300,0 г/л + флора сулам, 6,25 г/л) - 4800 літрів. Не в аерозольній упаковці. Країна виробництва СN. Виробник «Nanjing Red Sun International Trading Co LTD», код товару згідно УКТЗЕД заявлено .

Загальна сума митних платежів, які підлягають обов'язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України товару №1 становить 138 028,89 грн.

Представник відповідача зазначав, що 30 квітня 2015 року під час здійснення митного контролю вказаного товару було проведено митний огляд зазначеного товару, за результатами якого, було відібрано зразки товару та направлені до Одеського управління з питань експертизи та досліджень.

15 травня 2015 року за результатами проведеного експертного дослідження відділом митного оформлення №6 м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС винесено рішення про визначення коду товару №КТ-523-2015, згідно якого, заявлений за МД №500060001/2015/009003 за описом в графі №31 відповідає, але код товару згідно з УКТЗЕД - . Згідно службової записки управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Одеської митниці ДФС від 20.05.2015 року №1135/15-70-25, сума митних платежів, які підлягають обов'язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вказаного товару складає 179 437,55 грн., тобто різниця в нарахуванні податків становить 41 408,66 грн.

Посилаючись на вимоги ст.257 МК України та пояснення ОСОБА_2 від 21.05.2015 року представник відповідача вважає, що матеріалами справи про порушення митних правил вина ОСОБА_2 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, доведена, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року адміністративний позов ОСОБА_2 залишений без задоволення.

Не погодившись із вищезазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Апелянт просить скасувати постанову суду та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а саме: скасувати постанову Одеської митниці ДФС України в справі про порушення митних правил від 17.06.2015 року № 0458/5000/15 та закрити провадження по справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що 31 січня 2015р. між ПП «Бізон Тех 2006» та компанією «Nanjing Red Sun International Trading Co LTD» (Китай) було укладено договір контракт №14RS08UA408G щодо поставки в Україну товарів. 22 квітня 2015р. в рамках вказаного вище договору до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС з Китаю на судні закордонного плавання «ZIM SHEKOU» прибув контейнер № ZIMU 2523524 з товаром «Гербіцид».

Судами встановлено, що 28 квітня 2015р. ОСОБА_2, діючим на підставі договору на декларування товарів, була підготовлена та подана до Одеської митниці ДФС електронна митна декларація типу « 1М 40 ДЕ», яка була прийнята та зареєстрована за №500060001/2015/009003 з метою випуску товарів «Гербіциди», який надійшов на адресу ПП «Бізон Тех 2006» від компанії «Nanjing Red Sun International Trading Co LTD».

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України та їх подальшого митного оформлення до м/п «Одеса-порт» Одеської митниці ДФС були подані: коносамент №ZIMUSNH3700380 від 24.03.2015р., інвойс № 1508UA071G від 24.03.2015р., контракт №14RS08UA408G від 31.01.2015р., додаткова угода №1 від 10.02.2015р. та інші товаросупровідні і комерційні документи.

Відповідно з графами 31,33,47 МД №500060001/2015/009003 ОСОБА_2 були заявлені відомості про товар №1; «Гербіцид». Торгова назва Ваа1 ВТ (діюча речовина 2,4 дихлорфеноксиоцтової кислоти, 2-етилгексиловий ефір, 452 г/л, у кислотному еквіваленті 300,0 г/л + флора сулам, 6,25 г/л) - 4800 літрів. Не в аерозольній упаковці. Країна виробництва СN. Виробник «Nanjing Red Sun International Trading Co LTD», код товару згідно УКТ ЗЕД заявлено , ставка ввізного мита - 0%.

Таким чином, загальна сума митних платежів, яка підлягала обов'язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України товару №1 становила 138 028,89 грн.

Під час митного контролю з метою перевірки правильності класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД, 30 квітня 2015р. було відібрано зразки товару та направлено запит до Одеського управління з питань експертизи та досліджень.

15 травня 2015р. Одеською митницею ДФС винесено рішення про визначення коду товару №КТ-523-2015, відповідно до якого частина товару №1, заявленого у МД №500060001/2015/009003 за описом у графі 31 відповідає заявленому, однак підлягає класифікації за кодом згідно з УКТ ЗЕД - , ставка ввізного мита за яким складає 6,5 % від митної вартості. Відповідно до службової записки Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Одеської митниці ДФС від 20.05.2015р. №1135/15-70-25 сума митних платежів, які підлягала обов'язковій сплаті у разі переміщення через митний кордон України вказаного товару, складає 179 437,55 грн., сума недоборів митних платежів при декларуванні товару за МД №500060001/2015/009003 за кодом згідно з УКТ ЗЕД становить 41408,66грн.

Судом встановлено, що рішення Одеської митниці ДФС від 15.05.2015р. про визначення коду товару №КТ-523-2015, згідно з яким частина товару №1, заявленого у МД №500060001/2015/009003 за описом у графі 31 підлягає класифікації за кодом згідно з УКТ ЗЕД , ставка ввізного мита за яким складає 6,5 % від митної вартості, позивачем не оскаржено.

У зв'язку з висновком про вчинення дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів, 25 травня 2015р. у відношенні ОСОБА_2 Одеською митницею ДФС складено протокол про порушення ним митних правил №0458 /50000/15 від 17.06.2015р. за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. 17 червня 2015 р. на підставі протоколу про порушення митних правил №0458 /50000/15 від 25.05.2015р., відносно позивача була прийнята постанова про порушення ним митних правил № 0458/50000/15 від 17.06.2015р. за ознаками порушення ст. 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становить 124 225,98 грн.

Наведена постанова про порушення митних правил оскаржена позивачем до суду. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій, чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед Законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень.

Вирішуючи справу суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил №0458/50000/15 від 17.06.2015р. за якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності заст. 485 МК України у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що на день вчинення правопорушення становить 124 225,98грн. є законною та обґрунтованою, а позивачем не надано достатніх доказів відсутності його вини у скоєному ним правопорушенні.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, вважає їх передчасними та помилковими, виходячи з наступного.

Як у позовній заяві, так і у апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує на те, що при визначенні коду товару згідно з УКТ ЗЕД він керувався висновком Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 24.03.2015р. №05.03.02-05/11921. Однак, вже після подання ним митної декларації та відбору зразків товарів, апелянтом було здійснено поглиблений аналіз вказаного у декларації коду товару та усвідомлено, що код, який вказаний у висновку Державної санітарно-епідеміологічної служби України від 24.03.2015р. та митної декларації - є невірним.

Відповідно до «Інструкції про порядок заповнення митних декларації на бланку єдиного адміністративного документу», затвердженої наказом Міністерства фінансів України 30.05.2012р. №651 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 за № 1372/21684) декларант зобов'язаний заявити точні відомості про товар у митній декларації.

Тобто, декларант зобов'язаний заявити точні відомості про товари, які мають містити достатній перелік інформації для їх розпізнання та однозначного віднесення до коду згідно з УКТ ЗЕД у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення, згідно з основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

При цьому, орган доходів і зборів зобов'язаний здійснювати перевірку правильності класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД та у разі виявлення порушень правил класифікації товарів має право самостійно класифікувати заявлені товари і його рішення з даних питань є обов'язковим для митних цілей.

Вирішуючи справу суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_2 наявні ознаки вини у скоєному ним правопорушенні, при цьому достатніх доказів на спростування такого висновку позивачем представлено не було.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки само по собі порушення правил класифікації товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 69 МК України у разі порушень декларантом (заявником) правил класифікації товарів під час декларування, адміністративна відповідальність для нього настає виключно у разі встановлення факту подання вказаною особою недостовірних документів, надання ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття класифікаційного рішення.

Вказана норма Митного кодексу України узгоджується з положеннями ст. 485 цього Кодексу, якою визнається правопорушенням такі дії, які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Разом з тим, зі змісту ст. 485 МК України вбачається, що склад такого порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що неправильне визначення ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД відбулось у складному випадку класифікації товарів, та не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не вважав питання класифікації товарів згідно УКТ ЗЕД складним випадком. Так, згідно ч. 5 ст. 69 МК України, під складним випадком класифікації товарів розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

В даному випадку митний орган не мав можливості без проведення спеціальних експертних досліджень однозначно визначити код товару згідно УКТ ЗЕД, незважаючи на те, що в графі 31 митної декларації був зазначений достовірний та повний опис товару, необхідний для його правильної класифікації.

Колегією суддів встановлено, що процес визначення коду товару митним органом здійснювався у період з 28.04.2015 року по 15.05.2015 року та вимагав проведення спеціальних експертних досліджень. Крім того, під час судового розгляду даної справи сторонами не заперечувався факт наявності складного випадку класифікації товарів. Таким чином, порушення декларантом правил класифікації товарів (невірне визначення коду УКТ ЗЕД під час декларування) при наявності складного випадку класифікації та наданні ним достовірних документів, достовірної та повної інформації щодо переміщуваного товару не утворює складу адміністративного правопорушення та не вважається порушенням митних правил.

Висновок про виявлення факту порушення митних правил, який відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб'єкта. Обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і неоднозначності класифікації тих чи інших дій та застосування діючого законодавства.

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, встановлених ст. 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ'єктивність або неповнота провадження у справі або необ'єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Згідно до положень ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Основною і обов'язковою ознакою об'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення є протиправне діяння. Відсутність її виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Необхідною ознакою суб'єктивної сторони складу адміністративного правопорушення є вина у формі умислу або необережності. Відсутність хоча б однієї ознаки складу адміністративного правопорушення виключає адміністративну відповідальність особи.

Колегія суддів також приймає до уваги те, що позивачем під час декларування товарів заявлено точний опис товар, вказані достовірні відомості про товар, які необхідні для його правильної класифікації згідно УКТ ЗЕД. Позивачем не було вчинено дій, якими спричинено недобори митних платежів, всі платежі за митне оформлення товару «гербіцид» в режимі «імпорт» були сплачені вже 30.04.2015 року, податкові повідомлення-рішення про донарахування митних платежів не приймались.

В даному випадку декларантом застосовано спеціально передбачену МК України адміністративну процедуру для врегулювання спірних з митним органом питань щодо класифікації товарів та застосування пов'язаних з цим ставок мита, а саме: випуск товарів на умовах тимчасової декларації та забезпечено сплату максимально можливого обсягу митних платежів. Зазначена процедура передбачає можливість подачі уточненої декларації після остаточного вирішення класифікаційних питань та здійснення коригування розміру митних платежів, зумовлених можливою зміну коду товару за УКТ ЗЕД.

Крім того, колегія суддів бере до уваги той факт, що всі передбачені законодавством платежі, які підлягали сплаті за переміщення в режимі «імпорт» товару «гербіциди» вже були сплачені на момент складання протоколу про порушення митних правил та прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

У зв'язку з викладеним відсутні правові підстави для притягнення ФОП «ОСОБА_2.» до адміністративної відповідальності за вчинення дій, що спричинили недобори, оскільки відсутній сам факт недобору платежів.

Оскільки позивачем жодних неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД у митній декларації не зазначено, а також не надано документів, які б містили невірні відомості, то згідно положень ч. 5 ст. 69, ст. 485 МК України дій позивача не містять складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що апелянт, заповнюючи митну декларацію, діяв з дотриманням вимог чинного митного законодавства, а допущення ним помилки при класифікації товарів під час декларування товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Згідно до вимог ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення та надання відповідних доказів покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб'єкта владних повноважень обов'язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов'язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Відповідач, який є суб'єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не обґрунтував її.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і, крім того, судом порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ухвалене судове рішення на підставі вимог ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195; 196; 198; 202; 205; 207; 254 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2015 року скасувати, ухвалити у справі №521/12568/15-а нову постанову якою задовольнити адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2.

Визнати протиправною та скасувати постанову Одеської митниці ДФС про порушення митних правил №0458/50000/15 від 17.06.2015 року

Закрити провадження у справі про порушення митних правил №0458/50000/15.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом 20 днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 18.02.2016 року.

Головуючий: О.В.Джабурія

Суддя: Н.В.Вербицька

Суддя: А.В.Крусян