Справа № 810/2408/15
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2408/15 Головуючий у 1-й інстанції: Басай О.В. Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Літвіної Н.М.

Суддів Коротких А.Ю.

Файдюка В.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКОМ ТРАНС» на постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКОМ ТРАНС» до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Київської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року у задоволенні адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач - ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб, які беруть участь у справі у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між компаніями «Golden Gate International Holdings Limited» (Гонконг, Китай) (Продавець) та «New Globe Corporation Limited» (Гонконг, Китай) (Покупець) укладено контракт № NG-GG 101 від 27 листопада 2014 року, згідно якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець оплатити, протягом листопада 2014 - грудня 2016 року, нафтопродукти в об'ємі 100 000 тонн. Умови поставки товару, ціна, строки і порядок розрахунків визначаються додатковими угодами.

Так, згідно додаткової угоди № 21 від 23 березня 2015 року до контракту № NG-GG 101 від 27 листопада 2014 року, визначено найменування товару - Сольвент марки Б, кількість 60 тонн, ціна складає 541, 00 дол. США/тн., загальна вартість 32 460, 00 дол. США, умови поставки - DAP ст. Словечно, період відвантаження березень - квітень 2015 року.

Згідно контракту № 34-С від 23 березня 2015 року, укладеного між ТОВ «Торговий дім «Лісохімік» (Республіка Білорусь) (Постачальник) та Компанією «Golden Gate International Holdings Limited» (Гонконг, Китай) (Покупець) встановлено, що постачальник зобов'язується передати покупцю у власність нафтопродукти, зокрема, Сольвент марки Б.

Згідно до п. 2.4 Контракту передбачено 100 % передоплату товару на умовах поставки DAP, відповідно до п. 2.3 ціна товару може бути змінена протягом строку дії цього контракту.

Згідно розділу 2 та 3 контракту № 34-С від 23 березня 2015 року поставка товару, строки і порядок розрахунків визначаються додатковими угодами.

Так, Додатком № 2 від 23 березня 2015 року, який є невід'ємною частиною контракту № 34-С від 23 березня 2015 року, визначено строк оплати та поставки товару у кількості 60 тонн березень 2015 року, а ціна складає 540 дол. США/тн., загальна вартість 32 400, 00 дол. США.

Також, встановлено, що 24 листопада 2014 року між ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» (Покупець) та компанією «New Globe Corporation Limited», Гонконг (Постачальник), укладено контракт № НГКЛ-П/4 (далі контракт № НГКЛ-П/4 від 24 листопада 2014 року), за умовами якого постачальник взяв на себе зобов'язання поставити покупцеві нафтопродукти (товар), найменування, характеристика, кількість, ціна, яких зазначається в додатках до даного контракту, що є його невід'ємною частиною.

За умовами договору, загальна суму контракту визначається шляхом підсумовування вартості всіх партій товару, згідно додатків. Валюта контракту визначається валютою виставленого інвойсу (долар США, Євро) ( п. 1.2, 1.3 контракту № НГКЛ-П/4 від 24 листопада 2014 року).

Згідно розділу 2 контракту № НГКЛ-П/4 від 24 листопада 2014 року поставка товару, строки і порядок розрахунків також визначаються додатковими угодами.

23 березня 2015 року між сторонами було підписано додаткову угоду № П (С)-60-34-С, якою визначено умови поставки товару.

Так, згідно додаткової угоди покупець взяв на себе зобов'язання оплатити продавцю та прийняти у власність на умовах DAP ст. Словечно Сольвент марки Б (надалі - товар) виробництва ВАТ «Лесохимик» (Республіка Білорусь) у кількості 60, 00 тонн. Товар повинен бути відвантажений до 20 квітня 2015 року. Ціна за тонну становить 542, 00 дол. США, загальна вартість 32 520, 00 дол. США. Оплата за товар: відстрочення платежу протягом 30 календарних днів.

Судом встановлено, що на підставі зазначеного вище контракту позивач імпортував товар Сольвент марки Б вагою 58 200 кг.

З метою отримання товару на підставі контракту та його митного оформлення, 13 травня 2015 року позивачем подано митну декларацію № 125110011/2015/006324, в якій задекларувало товар (Сольвент марки Б) та заявило його вартість у загальній сумі 31 544, 4000 USD (542, 00 дол. США/т х 58 200 кг), що в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату митного оформлення (курс USD 23,442625) становить 739 483, 54 грн.

На підтвердження митної вартості товару, разом із зазначеною вище МД до відповідача надано пакет документів, що перелічені у графі 44 МД, зокрема: картка обліку особи, яка здійснює операції з товаром № 125/2014/0000440 від 02 грудня 2014 року; зовнішньоекономічний контракт № НГКЛ-П/4 від 24 листопада 2014 року, доповнення до контракту № П (С)-60-34-С від 23 травня 2015 року; інвойс № П (С)-60-34-С від 23 березня 2015 року; рахунок-фактури № 2 від 25 березня 2015 року; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи № 159 від 21 квітня 2015 року; паспорт № 9 від 25 березня 2015 року; дублікат залізничної накладної № 07018986 від 25 березня 2015 року; митна декларація країни-відправлення на товари № 06648/250315/0012851 від 25 березня 2015 року; сертифікат походження товару № BYUA від 25 березня 2015 року; інформація про позитивні результати здійснення радіологічного та екологічного контролю товару № 2719 від 25 березня 2015 року.

Відповідно до ст. 53 МК України - відповідачем зобов»язано надати декларанту додаткові документи, що підтверджують митну вартість товару, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; за наявності інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

На виконання зазначеної вимог 28 травня 2015 року декларантом було додатково надано відповідачеві: контракт № NG-GG 101 від 27 листопада 2014 року; контракт № 34-С від 23 березня 2015 року; вказано, що виписки з бухгалтерії відсутні, оскільки митне оформлення не завершено.

У зв'язку з невиконанням вимог митного органу щодо підтвердження вартості ввезеного товару митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 125110011/2015/000156/2 від 28 травня 2015 року, згідно якого, відповідачем на підставі наявних відомостей та із застосуванням другорядного методу митної вартості - резервного, визначено митну вартість товару в розмірі 52 380, 00 USD за 58 200 кг (вартість за тонну 900, 00 USD)

Не погоджуючись з рішенням суб»єкта владних повноважень позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до ст. 54 МК України - контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Згідно до ч. ч. 4-5 ст. 54 МК України - митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а також у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України - митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз ч. 3 ст. 53 МК України, ч. ч. 1-2, 5 ст. 54, ст. 58 МК України дає підстави для висновку, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов'язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 МК України.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з'ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 МК України.

Крім того, п. п. 16, 17 п. 3 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Згідно до ч. 3 ст. 54 МК України - за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Таким чином, у випадку виникнення сумніву щодо правильності відомостей щодо ціни товару, митний орган може витребувати, а декларант зобов'язаний надати додаткові докази, які б їх спростовували. Доводи митного органу повинні бути мотивовані, зокрема, доказами про наявні розбіжності у наданих для митного оформлення документах; заявлені дані не піддаються обчисленню та не підтверджують ціну товару, тощо. Якщо подані документи не усунуть такі неточності, митний орган має право відмовити в митному оформленні товару за першим методом та самостійно визначити митну вартість товару, використовуючи послідовно шість методів, передбачених Митним кодексом України.

Отже, як вірно було встановлено судом першої інстанції, позивачем на вимогу митного органу не були надані наступні документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; за наявності інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Разом з тим, керуючись п. 3 ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа зобов'язані нести всі додаткові витрати, пов'язані з наданням митниці додаткової інформації. Однак, ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» не підтвердив заявлену ним митну вартість, її числового розрахунку та обраного методу.

Крім того, на підставі опрацювання наданих посередницьких контрактів, в тому числі у їх сукупності з обов'язковими документами, встановлено, що вони не тільки не підтверджують заявлену митну вартість та не містять повних відомостей щодо складових митної вартості та митної вартості в цілому, але й створюють додаткові сумніви у повноті та об'єктивності заявленої до митного оформлення митної вартості.

Враховуючи, що наданими позивачем документами не підтверджено заявлену митну вартість та не містяться повні відомості щодо складових митної вартості та митної вартості в цілому, суд приходить до висновку, що відповідачем обґрунтовано було витребувано від позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товару.

На підставі аналізу наданого контракту № 34-С від 23 березня 2015 року, укладеного між ТОВ «Торговий дім «Лісохімік» (Республіка Білорусь) та Компанією «Golden Gate International Holdings Limited» (Гонконг, Китай) встановлено, що п. 2.4 передбачено 100 % передоплату товару на умовах поставки DAP.

Однак, відповідно до п. 2.3 контракту ціна товару може бути змінена протягом строку дії цього контракту. Додатком № 1 від 23 березня 2015 року, який є невід'ємною частиною контракту № 34-С від 23 березня 2015 року, визначено строк оплати березень 2015, а ціна складає 520 дол. США/тн.

З приводу контракту № NG-GG 101 від 27 листопада 2014 року, укладеного між компаніями «Golden Gate International Holdings Limited» та «New Globe Corporation Limited», обидві сторони знаходяться за однією й тією ж адресою: #604, Tower A, New Trade Plaza, 6 On Ping Street, Shatin, N.T., Hong Kong. Даним контрактом узгоджуються всі фактори, які впливають на формування ціни. Зокрема, п. 4.3 передбачено, що розрахунок остаточної ціни за поставлений товар здійснюється після поставки товару та закінчення періоду котирування, що визначається Додатковою угодою, та оформлюється Додатком до відповідної додаткової угоди, що підписується сторонами цього контракту.

Таким чином, даним пунктом чітко передбачено, що визначена ціна товару не є остаточною, вона залежить від біржових цін, що склалися, однак позивач фактично відмовив митниці у наданні біржової інформації.

Відповідно до п. 5.2 контракту № NG-GG 101 від 27 листопада 2014 року вартість партії товару, умови та строк оплати узгоджуються в Додатковій угоді. Разом з тим, аналізуючи зміст наданої додаткової угоди № 20 від 23 березня 2015 року до цього контракту, встановлено, що у ній відсутні умови та строк оплати.

У випадку збільшення ціни на товар, що постачається при розрахунку остаточної ціни, компаніям «Golden Gate International Holdings Limited», відповідно до п. 5.3 вказаного контракту, не пізніше 60 календарних днів від дати відвантаження товару з заводу-виробника, виставляє рахунок на доплату.

При цьому, п. 5.12 контракту № NG-GG 101 від 27 листопада 2014 року передбачено, що за угодою сторін оплата за товар, що постачається за цим контрактом, може бути здійснена третьою особою.

Враховуючи, що сертифікатами походження товару, митними деклараціями країни відправлення та рахунками-фактурами виробника товару фактичне постачання здійснюється компанією «Golden Gate International Holdings Limited», та беручи до уваги наявність п. 5.12 контракту № NG-GG 101 від 27 листопада 2014 року, митний орган прийшов до обґрунтованого висновку, що існує ризик несення позивачем додаткових витрат, що містяться в інвойсі на доплату, та відомості про які ТОВ «ПАРКОМ ТРАНС» намагається приховати.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України - якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна з складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні, метод визначення митної вартості за ціною договору не застосовується.

Крім того, позивачем декларуються умови поставки DAP ст. Словечно (кордон з Республікою Білорусь), однак у наданому до суду інвойсі № 21 від 23 березня 2015 року до додаткової угоди № 21 від 23 травня 2015 року визначено умови поставки СРТ ст. Суземка (кордон з Російською Федерацією), що не спростовує виявлених у документах неточностей та розбіжностей, але й створює додаткові підстави вважати, що позивачем заявлено до митного оформлення необ'єктивну, недостовірну та неповну інформацію про дійсну митну вартість товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що декларантом надано неповну та недостовірну інформацію щодо заявленої митної вартості, не доведено, яка ж фактично ціна підлягає сплаті за товар, а також не виконано обов'язку щодо надання додаткових документів, передбаченого ст. 53 МКУ, оскільки до митного оформлення не було надано: виписку з бухгалтерської документації; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних з виконанням умов договору; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини; за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

При цьому, декларантом позивача не повідомлено митний орган про причини неподання таких документів.

Отже, колегія суддів вважає, що позивачем неповно надано обов'язкові та додаткові документи, а надані документи не є неналежними документами, оскільки не підтверджують усі числові складові заявленої митної вартості товарів.

Крім того, є обґрунтованими висновки митного органу за наслідками вивчення додаткових документів, які на його вимогу надав декларант під час митного оформлення та контролю для підтвердження митної вартості товару, що в свою чергу, дає підстави погодитися з тим, що в даному випадку не було підстав для застосування основного (першого) методу для визначення митної вартості товару.

Між тим, позивач скористався правом, наданим п. 7 ст. 55 МК України та у день звернення з тимчасовими митними деклараціями 31 березня 2015 року звернувся до митного органу із заявою про випуск товарів у вільний обіг під гарантійні зобов'язання і самостійно подав до митного оформлення товар з урахуванням коригувань відповідача, що дає право стверджувати: за умови ненадання позивачем належних документів на підтвердження митної вартості товару, наявних даних автоматизованої системи аналізу та управління ризиками рівня митної вартості ідентичних товарів, основний метод визначення митної вартості товарів правомірно не був застосований відповідачем.

Щодо підстав застосування відповідачем резервного методу, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Якщо митна вартість не може бути визначена за методом 1 згідно з положеннями МК України, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Для підтвердження митної вартості відповідачем проведено консультацію з декларантом, з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості.

З рішення про коригування митної вартості товару вбачається, що відповідачем застосовано резервний метод визначення вартості товарів. Одночасно в рішенні відповідно до вимог ст. 58 МК України зазначено обґрунтування неможливості застосування 1 методу визначення митної вартості товару.

Таким чином, відповідачем розраховано митну вартість товару на підставі митної вартості щодо подібних товарів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАРКОМ ТРАНС» - залишити без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 КАС України та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, встановлені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя Літвіна Н.М.

Судді Коротких А.Ю.

Файдюк В.В.

Головуючий суддя Літвіна Н. М.

Судді: Файдюк В.В.

Коротких А. Ю.