Справа № 822/37/16
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/37/16

Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.

Суддя-доповідач: Драчук Т. О.

17 лютого 2016 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Загороднюка А.Г. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Нечаюк Т.В.,

представника позивача - Сапьолкіної Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" до Департаменту агропромислового розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації, треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

13.01.2016 року позивач - приватне підприємство "Аграрна компанія 2004" звернулось до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту агропромислового розвитку Хмельницької обласної державної адміністрації, треті особи: Державна казначейська служба України, Головне управління Державної казначейської служби України у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.01.2016 року адміністративний позов було залишено без руху.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення виходив з того, що позивачем всупереч вимогам ч. 3 ст. 106 КАС України не додано до позовної заяви документ про сплату судового збору.

Крім цього, суд в оскаржуваній ухвалі вказав позивачу на те, що ним не вказано за який період необхідно стягнути заборгованість, не зазначено чи звертався позивач до відповідачів із вимогою проведення виплати та не вказано із яких рахунків необхідно проводити стягнення заборгованості.

Колегія суддів, оцінюючи вище вказану ухвалу, враховує наступне.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 106 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати.

Порядок сплати судового збору регулюється Законом України "Про судовий збір" №3674 (далі - Закон № 3674).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

За нормами ст. 4 Закону № 3674 судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 3 ст. 6 Закону № 3674 встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з однією вимогою немайнового характеру та однією вимогою майнового характеру, в зв'язку з чим судовий збір за подання даної позовної заяви становить 1218+7710500*1,5%=116875,5 грн.

Аналізуючи вище викладене, суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дано вірний висновок щодо необхідності сплатити та розміру судового збору.

При цьому, не є підставою для залишення позовної заяви без руху те, що позивачем не вказано за який період необхідно стягнути заборгованість, не зазначено чи звертався позивач до відповідачів із вимогою проведення виплати та не вказано із яких рахунків необхідно проводити стягнення заборгованості.

Оскільки для залишення позовної заяви без руху, недоліки позовної заяви повинні бути такими, що перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 11 КАС України, суду надано можливість вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Крім цього, відповідно до ст. 111 КАС України суду надано можливість в попередньому судовому засіданні з'ясувати докази, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано зазначив як підставу для залишення позовної заяви без руху те, що позивачем не вказано за який період необхідно стягнути заборгованість, не зазначено чи звертався позивач до відповідачів із вимогою проведення виплати та не вказано із яких рахунків необхідно проводити стягнення заборгованості.

При цьому, у суду першої інстанції були обставини, що перешкоджали вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а саме позивачем не було надано документ про сплату судового збору.

Згідно з апеляційною скаргою, апелянт не заперечує та не спростовує рішення суду першої інстанції в частині, що стосується сплати судового збору.

Враховуючи відсутність документа про сплату судового збору, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правомірно залишив позовну заяву без руху.

При цьому, мотиви з приводу того, що позивачем не вказано за який період необхідно стягнути заборгованість, не зазначено чи звертався позивач до відповідачів із вимогою проведення виплати та не вказано із яких рахунків необхідно проводити стягнення заборгованості є необгрунтованими та не є перешкодою для вирішення питання про відкриття провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КАС України підставами для зміни постанови або ухвали суду першої інстанції є правильне по суті вирішення справи чи питання, але із помилковим застосуванням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 201, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу приватного підприємства "Аграрна компанія 2004" задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року - змінити з мотивів викладених в мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі 23 лютого 2016 року.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Загороднюк А.Г. Полотнянко Ю.П.