Справа № 2а-1570/1484/11
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року м. Київ К/9991/95798/11

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 по справі № 2а-1570/1484/2011.

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси

про визнання протиправними дій та визнання нечинним податкового повідомлення,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 року ОСОБА_4 до суду заявлений позов про визнання протиправними дій щодо визнання податкового зобов'язання з земельного податку та про визнання нечинним податкового повідомлення від 16.01.2011 №/0, яким позивачу визначено податкове зобов'язання з земельного податку з фізичних осіб у сумі 28 984,84 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2011, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011, позовні вимоги задоволено.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій виходили з того, що визначення податкового зобов'язання з податку на землю в частині застосування коефіцієнту функціонального використання для земель комерційного призначення та нарахування штрафних санкцій є протиправним, оскільки рішення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що знаходиться у власності позивача, відповідними органами не приймалось.

Не погодившись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, Державна податкова інспекція до Вищого адміністративного суду України подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

У поданих запереченнях на скаргу позивач просить її відхилити з мотивів необґрунтованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 набула право власності на земельну ділянку площею 1952 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

Службовою особою Державної податкової інспекції проведено обстеження земельної ділянки позивача, за результатами якого, було встановлено, що на зазначеній земельній ділянці розташований готель "Променада", у зв'язку з чим, контролюючий орган дійшов висновку, що вказана земельна ділянка фактично використовується в комерційній діяльності та на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянку від 24.12.2010 здійснив розрахунок земельному податку та прийняв оскаржуване податкове повідомлення від 16.01.2011 №/0.

Так, оподаткування земельних ділянок та справляння плати за землю здійснюється відповідно до Закону України від 03.07.1992 №2535-ХІІ "Про плату за землю" (далі - Закон № 2535-XII), який визначає розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, пільги щодо плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2535-XII використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Власники землі сплачують земельний податок з дня виникнення права власності на земельну ділянку (ст. 15 Закону № 2535-ХІ).

Згідно зі ст. 13 Закону № 2535-ХІІ підставами для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. У свою чергу, дані земельного кадастру містять інформацію про грошову оцінку землі, яка відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України "Про оцінку земель" проводиться на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Грошова оцінка земельної ділянки проводиться Державним комітетом України по земельним ресурсам за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України (ст. 23 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що передача в оренду жилого будинку, розташованого на вказаній земельній ділянці, не є підставою для зміни цільового призначення земельної ділянки, а відомостей про наявність рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про зміну цільового призначення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1. матеріали справи не містять.

Крім того, зобов'язання позивачу визначено відповідно до довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.12.2010 №573/к на підставі акту контролюючого органу від 13.12.2010, тобто за період, який передував проведенню нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

За таких обставин переглянуті судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі відповідають приписам чинного законодавства, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Київському районі м. Одеси відхилити.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2011 та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2011 по справі № 2а-1570/1484/2011залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко