Справа № 522/9302/13-а
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" лютого 2016 р. м. Київ К/800/53632/13

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А. (доповідач)
СуддівМороз Л.Л.
Шведа Е.Ю.
секретар судового засідання Носенко Л.О.,

за участі представника Генеральної прокуратури України Кузнецової Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційному порядку у залі суду справу за позовом прокуратури Одеської області до Одеської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Горбушка", Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення за касаційною скаргою прокуратури Одеської області на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року

в с т а н о в и л а :

У квітні 2013 року прокуратура Одеської області в Приморському районному суді м. Одеси пред'явила позов до Одеської міської ради, треті особи: ТОВ "Горбушка", Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням Одеської міської ради від 19 лютого 2013 року № 2771-IV затверджено "Детальний план в межах вулиць Промислова, Хімічна, М. Грушевського та Палієва у м. Одесі", відповідно до якого на ділянці по вул. Промисловій, 30 заплановано будівництво торгово-розважального центру. Вказаним рішенням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється. Оскаржуваним рішенням, затверджений детальний план, який, на думку прокурора, фактично суперечить наявному чинному Генеральному плану м. Одеси.

Генеральним планом передбачено, що за вказаною адресою розташовані землі промисловості, а за затвердженим Детальним планом цільове призначення цієї земельної ділянки визначено як землі для будівництва адміністративного, торгівельно-розважального комплексу будівель та споруд.

Вважає, що при прийнятті рішення Одеською міською радою порушені положення статей 17, 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Просила визнати протиправним та скасувати рішення Одеської міської ради від 19 лютого 2013 року № 2771-IV.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2013 року, залишеною без зміни ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову.

У поданій касаційній скарзі прокуратура Одеської області просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нову постанову про задоволення позовних вимог.

Вважає, що рішення судами постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій у цій справі встановлено, що 14 травня 2008 року між Одеською міською радою та ТОВ "Горбушка" укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 9,1007 га по вул. Промисловій, 30 в м. Одесі. У виданому Державному акті на право власності на земельну ділянку визначено цільове призначення земельної ділянки для експлуатації та обслуговування виробничих будівель та споруд.

Рішенням Одеської міської ради від 24 липня 2012 року № 2177-VІ "Про розробку детального плану території у межах вулиць: Промислової, Хімічної, М.Грушевського, Палієва в м. Одесі" надано дозвіл на розробку детального плану території у межах вулиць: Промислової, Хімічної, М.Грушевського, Палієва в

м. Одесі за рахунок інвестора -ТОВ "Горбушка".

19 лютого 2013 року рішенням Одеської міської ради № 2771-VI "Про затвердження "Детального плану території в межах вулиць Промислова, Хімічна, М. Грушевського та Палієва у м. Одесі" затверджено розроблений "Детальний план території в межах вулиць Промислова, Хімічна, М. Грушевського та Палієва у м. Одесі".

Відмовляючи у задоволенні позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що чинним законодавством не передбачено обмеження чи заборона на затвердження органом місцевого самоврядування Детального плану території при наявності відмінності містобудівної (функціонально-планувальної) зони запланованої частини території у Детальному плані та у Генеральному плані.

Проте, з такою правовою позицією судів погодитися не можливо, оскільки вона не ґрунтується на повно та всебічно встановлених обставинах у справі й не відповідає вимогам чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суди у цій справі повинні були перевірити оскаржуване рішення на предмет того, чи відповідає воно Конституції та законам України. Також суди зобов'язані були виконати вимоги частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Приймаючи рішення судами першої та апеляційної інстанції не надано належної оцінки всім обставинам справи.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування, у даному випадку - Одеську міську раду.

Таким чином, дотримання вимог Конституції та Законів України є обов'язком для кожного, і в першу чергу органів місцевого самоврядування, їх порушення є прямою ознакою порушення інтересів держави.

Статтею 19 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що детальний план території уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Саме уточнення генерального плану, як одне з завдань детального плану території, визначено й у ДБН Б 1.1.1-14:2012 "Склад та зміст детального плану території", пунктом 4.1. якого встановлено, що "детальний план розробляється з метою уточнення у більш крупному масштабі положень генерального плану населеного пункту тощо".

Відповідно до пункту 2 статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування забудови та іншого використання території населеного пункту.

Статтею 5 цього ж Закону передбачено, що програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Вимоги містобудівної документації є обов'язковими для виконання всіма суб'єктами містобудування.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід'ємною частиною генерального плану. Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях. Для населених пунктів з чисельністю : населення до 50 тисяч осіб генеральні плани можуть поєднуватися з детальними планами всієї території таких населених пунктів.

Відповідно до частини дев'ятої статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п'ять років.

Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту.

Відповідно до Генерального плану м. Одеси 1989 року, який діяв на момент прийняття оскаржуваного рішення, вказана територія відноситься до промислової зони.

Будь-які зміни та доповнення щодо визначення іншого функціонального призначення вказаної території, стосовно якої затверджувався Детальний план території з промислової зони на громадську або будь-яку іншу, до Генерального плану м. Одеси не вносились.

Судами першої та апеляційної інстанції не враховано та не надано оцінку доводам прокурора щодо того, що на момент прийняття оскаржуваного рішення Одеської міської ради від 19 лютого 2013 року № 2771-VI, яким затверджено Детальний план територій, цільове призначення земельної ділянки площею 9,1007 га по вул. Промисловій, 30 в м. Одесі, яка знаходиться у власності ТОВ "Горбушка", визначено, як для експлуатації та обслуговування виробничих будівель і споруд, тобто відноситься до земель промисловості.

У той же час, у Детальному плані зазначено що, цільове призначення земельної ділянки по вул. Промисловій, 30, згідно з рішенням Одеської міської ради від 24 липня 2012 року № 2255-VI - для будівництва адміністративних, торгівельно-розважальних комплексів, будівель та споруд та їх подальшої експлуатації.

Однак, рішенням Одеської міської ради від 24 липня 2012 року № 2255-VI, на яке є посилання у Детальному плані, лише надано згоду ТОВ "Горбушка" на зміну цільового призначення земельної ділянки площею 9,1007 га, по вул. Промисловій, 30 в м. Одесі, яка знаходиться у власності ТОВ "Горбушка", з призначення для експлуатації та обслуговування виробничих будівель та споруд на цільове призначення для будівництва адміністративних, торгово-розважальних комплексів, будівель та споруд та їх подальшої експлуатації (тобто землі житлової та громадської забудови).

Отже, вказаним рішенням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється.

Однак, відповідного рішення згідно із статтею 20 Земельного Кодексу України про зміну цільового призначення земельної ділянки Одеською міською радою не приймалося.

Таким чином, висновки судів першої та апеляційної інстанції щодо того, що Детальний план території відображає фактичне цільове призначення земельної ділянки, що знаходиться по вул. Промисловій, 30 в м. Одесі, не підтверджено обставинами справи.

При цьому судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки посиланням прокурора в адміністративному позові на ту обставину, що на дату прийняття оскаржуваного рішення рішення Одеської міської ради про затвердження землевпорядної документації про зміну цільового призначення земельної ділянки було відсутнє.

Встановлення вказаних обставин має суттєве значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини першої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення повинні бути законними і обґрунтованими.

Суди не виконали вимог вказаного процесуального закону й постановили рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому, вони підлягають скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції слід більш повно встановити обставини у справі та у залежності від встановленого вирішити спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 210, 220, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокуратури Одеської області задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 01 жовтня 2013 року скасувати, а справу за позовом прокуратури Одеської області до Одеської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Горбушка", Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення направити на новий розгляд до суду першої інстанцій.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Горбатюк С.А.

Мороз Л.Л.

Швед Е.Ю.