Справа № 826/23558/15
Суддя: Межевич М.В.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Межевич М.В.
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Межевича М.В., суддів Земляної Г.В. та Сорочка Є.О., за участю секретаря судового засідання Лисенко І.Д., позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Конакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до заступника Генерального прокурора України Сакварелідзе Давида Георгійовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить суд скасувати постанову та прийняти нову, якою позов задовольнити, оскільки вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися в судове засідання, розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач звернулася до Заступника Генерального прокурора України Сакварелідзе Давида Георгійовича із заявою від 21.05.2015 №4. Зі змісту цього звернення слідує, що останнє стосується порушення прав ОСОБА_2, як потерпілої у кримінальному провадженні, заступником Фастівського міжрайонного прокурора та слідчим СВ Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області, а також з питань особисто прийому відповідачем.

За наслідком розгляду звернення від 21.05.2015, відповідачем в порядку ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 N 393/96-ВР (далі - Закон № 393/96-ВР) його перенаправлено за належністю до Прокуратури Київської області. Про вказані обставини повідомлено ОСОБА_2 листом від 29.05.2015 №04/2/2-р-15.

03.09.2015 позивач звернулася зі скаргою на бездіяльність заступника прокурора Київської області, внаслідок порушення ним розумних строків, та не здійснення процесуальних дій, які він був зобов'язаний вчинити у визначений КПУ строк, та у навмисному невиконанні ухвали слідчого судді. Зі змісту вказаної скарги судом не вбачається, що ОСОБА_2 в останній ставила питання про особистий прийом заступником Генерального прокурора України.

Розглянувши вказану скаргу, відповідачем перенаправлено її до Заступника прокурора Київської області відповідно до територіальної юрисдикції, про що повідомлено позивача листом №04/2/3-2329-15 від 10.09.2015.

У зв'язку з цим, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не проведені ним особистого прийому по заяві про особистий прийом від 21.05.2015 та повторної заяви про особистий прийом 03.09.2015; не доведені до відома позивача графіку особистого прийому по заяві від 21.05.2015 та повторної заяви про особистий прийом 03.09.2015; зобов'язати відповідача вирішити питання про особистий прийом відповідно до заяви від 21.05.2015 та повторної заяви про особистий прийом 03.09.2015.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що питання роз'яснення порядку особисто прийому позивачем у своїх заявах від 21.05.2015, 03.09.2015 не порушувався; графік прийому доведено до відома громадян у відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону N 393/96-ВР; докази звернення позивачем та відмови у здійснені особистого прийому відповідачем згідно графіку громадян керівництвом Генеральної прокуратури України, ОСОБА_2 не надано, а судом таких обставин не встановлено. Покликання позивача відносно того, що звернення від 21.05.2015 та 03.09.2015 стосуються саме дій та бездіяльності працівників Генеральної прокуратури відносно організації проведення особистого прийому заступником прокурора судом відхиляються, адже зміст вказаних заяв свідчить, що останні жодним чином не стосуються дій та бездіяльності щодо організації особистого прийому.

Вирішуючи спір, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 22 Закону № 393/96-ВР керівники та інші посадові особи органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян зобов'язані проводити особистий прийом громадян.

Порядок прийому громадян в органах державної влади, місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, об'єднаннях громадян визначається їх керівниками.

Так, порядок прийому громадян в органах прокуратури встановлено наказом Генеральної прокуратури України від 27.12.2014 №9гн, яким затверджено Інструкцію про організацію особистого прийому та розгляду звернень в органах прокуратури України (далі - Інструкція).

Зігдно з п.п. 8.1, 8.2 Інструкції у Генеральній прокуратурі України особистий прийом громадян забезпечується управлінням організації прийому громадян та розгляду звернень у день їх звернення. За наявності підстав організовується прийом громадян працівниками структурних підрозділів та керівництвом Генеральної прокуратури України.

Особистий прийом керівництвом Генеральної прокуратури України здійснюється згідно із затвердженим Генеральним прокурором України графіком та встановленим порядком.

Відповідно до графіків прийому громадян керівництвом Генеральної прокуратури України, затверджених Генеральним прокурором України 07 квітня 2015 року та 19 серпня 2015 року відповідно, заступник Генерального прокурора України Сакварелідзе Д.Г. здійснює прийом громадян по середам з 10 год до 13 год (а.с. 80-81).

Пунктом 8.4 Інструкції передбачено, що перший заступник та заступники Генерального прокурора України приймають громадян, якщо вони звернулися на особистий прийом з питань незгоди з рішеннями про відмову у задоволенні скарги прокурорами обласного рівня, керівниками самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особистий прийом громадян в Генеральній прокуратурі України здійснюється її посадовими особами - працівниками управлінням організації прийому громадян та розгляду звернень, а за наявності певних підстав - керівництвом Генеральної прокуратури України.

При цьому, заступник Генерального прокурора України Сакварелідзе Д.Г. зобов'язаний проводити особистий прийом громадян кожну середу з 10 год до 13 год виключно за наявності для цього підстав та якщо громадянин звернувся на особистий прийом з питання незгоди з рішеннями про відмову у задоволенні скарги прокурорами обласного рівня, керівниками самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України.

У заявах від 21.05.2015 та від 03.09.2015 позивач як на підставу для особистого прийому вказала наявність у неї «конкретних фактів корупції і неправомірних дій і порушення ... прав ... заступником Фастівського міжрайонного прокурора Київської області Грузінова О.М. і слідчого СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області Дмитрухи Р.І. ...» (а.с. 16, 45).

Однак, наявність інформації у особи про неправомірні, корупційні дії посадових осіб органів прокуратури, якими порушено права громадян не є безумовною та обов'язковою підставою для проведення керівництвом Генеральної прокуратури України, у тому числі і заступником Генерального прокурора України, особистого прийому. Позивач не зверталася до відповідача з питання незгоди з рішеннями про відмову у задоволенні скарги прокурорами обласного рівня, керівниками самостійних структурних підрозділів Генеральної прокуратури України, що в силу п. 8.5 Інструкції не є підставою для проведення особистого прийому.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову в частині проведення відповідачем особистого прийому.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у не доведені до відома позивача графіку особистого прийому по заяві від 21.05.2015 та повторної заяви про особистий прийом 03.09.2015 колегія суддів зазначає, що з огляду на відсутність підстав для проведення особистого прийому, визначення часу, в який відповідач здійснить особистий прийом позивача є недоречним. Крім того, у вказаних заявах позивач не порушує питання про доведення до його відома графіка особистого прийому відповідача.

Частиною 2 ст. 22 Закону № 393/96-ВР передбачено, що прийом проводиться регулярно у встановлені дні та години, у зручний для громадян час, за місцем їх роботи і проживання. Графіки прийому доводяться до відома громадян.

Судом першої інстанції було встановлено, що графік прийому керівництвом Генеральної прокуратури України оприлюднений на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України у розділі «Приймальня Генеральної прокуратури». Вказаний графік розміщено у вигляду стенду у приймальні громадян Генеральної прокуратури України та у канцелярії приймальні. Доказів зворотного позивачем не надано.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що графік прийому доведено до відома громадян у відповідності до ч. 2 ст. 22 Закону № 393/96-ВР, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо недоведення до відома позивача графіку особистого прийому є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, що стосуються нерозгляду відповідачем особисто заяв позивача та перенаправлення їх до Прокуратури Київської області, оскільки у даній справі розглядається виключно питання непроведення відповідачем особистого прийому та недоведення до позивача графіка особистого прийому заступника Генерального прокурора України Сакварелідзе Д.Г., а не питання розгляду відповідачем заяв позивача. З цих же підстав колегія суддів відхиляє доводи позивача, що стосуються порушення працівниками управлінням організації прийому громадян та розгляду звернень Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, оскільки ці обставини не стосуються предмету розгляду даної справи.

Апеляційний суд також відхиляє посилання позивача на статті в засобах масової інформації, оскільки вони не є належними та допустимими доказами у даній справі з огляду на їх виключно інформаційний (не нормативний) характер.

Не заслуговують на увагу також посилання позивача на повторне звернення та візит до Генеральної прокуратури України 10.02.2016, оскільки у даній справі досліджуються правовідносини, що виникли до 10.02.2016 та стосуються непроведення відповідачем особистого прийому у травні та вересні 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин у справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 грудня 2015 року - без змін.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя М.В. Межевич

Суддя Г.В. Земляна

Суддя Є.О. Сорочко

Повний текст рішення виготовлений 18.02.2016.

Головуючий суддя Межевич М.В.

Судді Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.