Справа № 808/3907/15
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року о 10 год. 00 хв.Справа № 808/3907/15 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання Панасенка О.О.

представників сторін:

прокурора не зявився

позивача - не зявився

відповідача не зявився

третьої особи 1 не зявився

третьої особи 2 не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу

за позовом Прокурора Вільнянського району в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України

до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дружелюбівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області,

Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області

про скасування державної реєстрації права власності

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2015 року до Запорізького окружного адміністративного суду (далі суд) надійшов адміністративний позов від Прокурора Вільнянського району в інтересах держави в особі Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1) до Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Дружелюбівська сільська рада Вільнянського району Запорізької області, Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області, в якому позивач, з урахуванням уточненних позовних вимог (від 25.01.2016 №2462) просить:

-зобовязати реєстраційну службу Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію права власності за Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, відповідно до свідоцтва про право власності від 23.09.2009 САС №373476, реєстраційний номер 28348811 на будівлю банно-прального комбінату, яка розташована в Запорізькій області Вільнянському районі селі Дружелюбівка вулиця Олімпійська, будинок 9;

-зобовязати реєстраційну службу Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію права власності за Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, відповідно до свідоцтва про право власності від 23.09.2009 САС №373474, реєстраційний номер 28348941 на будівлю котельної, яка розташована в Запорізькій області Вільнянському районі селі Дружелюбівка вулиця Олімпійська, будинок 11;

Ухвалою суду від 17.11.2015 за клопотанням позивача здійснено заміну первинного позивача по справі Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1) належним позивачем ОСОБА_1 пенітенціарною службою України.

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що у незаконному володінні у Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області перебуває котельня та банно-пральний комбінат. Незаконність набуття права власності на вказані обєкти нерухомого майна третьою особою - 1 підтверджена судовими рішеннями. Оскільки до повноважень відповідача входить зокрема внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, позивач вважає, що для повернення із незаконного володіння у державну власність нерухомого майна необхідно зобовязати відповідача скасувати записи про державну реєстрацію права власності за Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області котельні та банно-прального комбінату.

Прокурор в судове засідання не зявився, подав заяву, якою просить розглянути справу за відсутності представника прокуратури (вх. №2651 від 26.01.2016). Позов підтримує у повному обсязі.

В судове засідання позивач не зявився, 26.01.2016 подав заяву, якою просить розглянути справу за відсутності представника позивача та задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав в письмовій формі заперечення на позов (вх. №45412 від 08.10.2015) та клопотання (вх. №55760 від 18.12.2015), яким просить розглядати справу без участі представника відповідача.

В обґрунтування заперечення з посиланням на ст.24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зазначають, що на звернення представника Державного підприємства Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1) із заявами про державну реєстрацію права власності на котельню та банно-пральний комбінат, державним реєстратором 02.06.2015 було прийнято рішення №21724340 та №21724189 про відмову в проведенні такої реєстрації, оскільки заявлене право вже зареєстровано за територіальною громадою Дружелюбівської сільської ради, яка проведена до 01 січня 2015 року органами БТІ. Отже, оскільки державним реєстратором прийнято рішення про відмову у державній реєстрації вказаних обєктів нерухомого майна, просить відмовити у задоволенні позову.

Треті особи у судове засідання не зявилися,про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У звязку із неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, судом встановлені наступні обставини.

У 2008 році посадовими особами Дружелюбівського виправного центру УДДУ ПВП у Запорізькій області (№1) відповідно до наказу начальника виправного центру від 27.10.2008 за №259 було проведено безоплатну передачу обєктів нерухомого майна державної власності: котельної та банно-прального комбінату у комунальну власність Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області.

11.12.2008 девятнадцятою позачерговою сесією сільської ради прийнято Рішення №2 «Про прийняття та постановку на облік сільської ради обєктів житлово-комунального господарства» на підставі якого, Дружелюбівською сільською радою були оформлені свідоцтва про право власності на вищезазначене нерухоме майно: будівлі банно-прального комбінату та котельної (а.с.43-44). На підставі вищезазначених свідоцтв про право власності на нерухоме майно Дружелюбівської сільської ради, орендним підприємством Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 12.02.2010 була проведена реєстрація права власності на банно-пральний комбінат та котельню, що підтверджується копіями Витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.45-46).

Як свідчить зміст позову, відповідно до розпорядження центрального органу виконавчої влади з питань виконання покарань Державного департаменту України з питань виконання покарань (органу уповноваженого управляти державним майном) зазначені обєкти нерухомого майна необхідно було списати з обліку шляхом продажу на конкурентних засадах. Однак, всупереч даного розпорядження, котельню та банно-пральний комбінат з балансу Державного підприємства «Підприємство Дружелюбівського виправного центру (№1)» передано на баланс Дружелюбівської сільської ради безоплатно.

Позивач стверджує, що факт незаконної передачі державного майна став відомий посадовим особам управління ДДУ ПВП у Запорізькій області (після реорганізації управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області) у січні 2009 року під час інвентаризації основних засобів виправного центру, у звязку з чим було розпочато дії по поверненню майна із незаконного володіння.

Оскільки на сьогоднішній день рішеннями судів, які набрали законної сили визнано недійсними: наказ «Про передачу обєктів соціальної сфери в комунальну власність Дружелюбівської сільської ради» від 27.10.2008 №259 та рішення Дружелюбівської сільської ради від 11.12.2008 №2 «Про прийняття та постановку на облік сільської ради обєктів житлово комунального господарства» в частині, що стосується передачі котельні та банно-прального комбінату; а також визнано недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно територіальної громади Дружелюбівської сільської ради (банно-прального комбінату та котельної) від 23.09.2009 САС №373476 та від 23.09.2009 САС №373474, що були видані та зареєстровані Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області позивач, з метою повернення із незаконного володіння у державну власність нерухомого майна звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Закон України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень №1952-IV від 01.07.2004 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон України №1952-IV) визначає правові, економічні, організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна.

За визначенням ч.1 ст. 2 Закону України №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_1 реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав (ч.1 ст. 2 Закону України №1952-IV).

Також, відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України №1952-IV нерухоме майно це земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення.

Пунктом 1 ч. 2 ст.9 Закону України №1952-IV встановлено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов'язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом);

відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень;

відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у ОСОБА_1 реєстрі прав та поданих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов'язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 9 Закону України №1952-IV державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав.

За приписами ч.4 ст. 9 Закону України №1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмову в такій реєстрації.

Загальний порядок проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначений четвертим розділом Закону України №1952-IV.

За правилами ч.1 ст.15 Закону України №1952-IV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку:

1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;

2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень;

3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації;

4) внесення записів до Державного реєстру прав;

5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону;

6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Частиною 4 ст. 15 Закону України №1952-IV встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Частиною 13 цієї ж статті визначено, що Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також порядок надання інформації з Державного реєстру прав встановлює Кабінет Міністрів України.

Відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та п. 37 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку державної реєстрації прав па нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №868 від 17.10.2013 року, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є:

1) укладений в установленому законом порядку договір, предметом якого є нерухоме майно, права щодо якого підлягають державній реєстрації, або речове право па нерухоме майно, чи його дублікат;

2) свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

3) свідоцтво про право на спадщину, видане нотаріусом або консульською установою України, чи його дублікат;

4) свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, видані нотаріусом, чи їх дублікати;

5) свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане державним реєстратором відповідно до цього Порядку;

6) свідоцтво про право власності, видане органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;

7) свідоцтво про право власності па нерухоме майно, видане органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією до набрання чинності цим Порядком;

8) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняте власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

9) державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою;

10) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

11) ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

12) заповіт, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

13) закон, яким встановлено сервітут на нерухоме майно;

14) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об'єкта нерухомого майна релігійній організації;

15) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об'єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

16) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно відповідно до закону.

Вичерпний перелік підстав, для відмови у державній реєстрації прав визначений статтею 24 Закону.

При цьому, відповідно до частини 4 статті 24 Закону відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень з підстав, не передбачених цим Законом, заборонена.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документом, що їх посвідчують.

Отже, зміст вказаної норми містить два порушення, а саме: 1) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 2) не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Судом встановлено, що рішенням Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2011 по справі №2а-0805-5923/2011 адміністративной позов Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області до Державного підприємства «Підприємство Дружелюбівського виправного центру управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Запорізькій області (№1)», Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області задоволено частково (а.с.28-31):

-визнано недійсним наказ начальника ДВЦ УДДУ ПВП у Запорізькій області (№1) «Про передачу обєктів соціальної сфери в комунальну власність Дружелюбівської сільської ради» від 27.10.2008 №259 в частині, що стосується передачі котельні та банно-прального комбінату;

- визнано недійсним рішення Дружелюбівської сільської ради від 11.12.2008 №2 «Про прийняття та постановку на облік сільської ради обєктів житлово комунального господарства», в частині що стосується передачі котельні та банно-прального комбінату.

Зазначене рішення залишено без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2013 (а.с.32-35) та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.06.2015 (а.с.36-38).

Судом досліджено рішення Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2011 по справі №2а-0805-5923/2011.

Так, вказаним рішенням встановлено, що передача зазначених обєктів державної власності проведена з порушенням вимог «Положення про порядок передачі обєктів права державної власності» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 №1482, яким не передбачена безоплатна передача обєктів права державної власності крім його відчуження шляхом продажу.

Крім того, рішенням Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2013 року по справі №314/4347/13-ц (провадження №2/314/1020/2013) цивільний позов управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області до Дружелюбівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1)» задоволено частково, зобовязано Дружелюбівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області повернути ОСОБА_1 підприємству «Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1)» незаконно набуте майно (будівлі банно-прального комбінату та котельні) (а.с. 82-83).

Також, рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.07.2014 по справі №908/1820/14 позов Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1)» задоволено:

-визнано недійсним свідоцтво про право власності не нерухоме майно територіальної громади Дружелюбівської сільської ради (банно-пральний комбінат) від 23.09.2009 САС №373476, видане та зареєстроване Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області;

-визнано недійсним свідоцтво про право власності не нерухоме майно територіальної громади Дружелюбівської сільської ради (банно-пральний комбінат) від 23.09.2009 САС №373474, видане та зареєстроване Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області.

Судом досліджено вказане рішення, де під час розгляду Господарським судом Запорізької області справи №908/1820/14 суд дійшов висновку, що спірні свідоцтва про право власності, які видані Дружелюбівською сільською радою є такими, що порушують законні права (право власності) та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 підприємству «Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області (№1)».

Відповідно до положень частини 2 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", яка регламентує внесення записів до державного реєстру прав, у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З наведеної норми вбачається, що у випадку скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав в силу закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до ст. 8 Закону, ведення Державного реєстру прав забезпечує орган державної реєстрації прав.

Так, статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на сьогодні відсутні правові підстави для реєстрації за Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області права власності на будівлі банно-прального комбінату та котельної у ОСОБА_1 реєстрі прав власності на нерухоме майно, а тому відповідні записи державного реєстратора підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 11 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобовязання скасувати записи про державну реєстрацію права власності.

Керуючись ст.ст. 41, 86, 158, 160-163,167 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Прокурора Вільнянського району в інтересах держави в особі Державної пенітенціарної служби України задовольнити.

Зобовязати реєстраційну службу Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію права власності за Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, відповідно до свідоцтва про право власності від 23.09.2009 САС №373476, реєстраційний номер 28348811 на будівлю банно-прального комбінату, яка розташована в Запорізькій області Вільнянському районі селі Дружелюбівка вулиця Олімпійська, будинок 9;

Зобовязати реєстраційну службу Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області скасувати запис про державну реєстрацію права власності за Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, відповідно до свідоцтва про право власності від 23.09.2009 САС №373474, реєстраційний номер 28348941 на будівлю котельної, яка розташована в Запорізькій області Вільнянському районі селі Дружелюбівка вулиця Олімпійська, будинок 11.

Постанова набирає законної сили відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя І.В.Шара