Справа № 759/13917/14-а
Суддя: Тракало В.В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Київ К/800/12915/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

головуючого - судді суддівТракало В.В., Іваненко Я.Л., Мойсюка М.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Кантеміра В.І., начальника управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва Дзядевич Л.В. про визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом до начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві Кантеміра В.І., начальника управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва Дзядевич Л.В. про визнання неправомірною бездіяльності та зобов'язання виконати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 21 вересня 2012 року у справі № 2-а-3928/11 (ВП № 34484063).

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ставиться питання про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі у межах доводів касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавчий лист № 2-а-3928/11, виданий Святошинським районним судом м. Києва 21 вересня 2012 року про зобов'язання управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва здійснити ОСОБА_4 перерахунок та проводити виплату державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 12 травня 2011 року.

25 лютого 2013 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». 31 березня 2014 року постановою Святошинського районного суду м. Києва скасовано зазначену постанову про закінчення виконавчого провадження, а 6 червня 2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відновлення вказаного виконавчого провадження.

На своє звернення до управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва з приводу невиконання судового рішення щодо перерахунку та проведення виплати пенсії позивач отримав відповідь від 27 червня 2014 року про те, що перерахунок пенсії йому проведено, але виплата коштів буде здійснена відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745 та від 23 листопада 2011 року № 1210 в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

На звернення до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві ОСОБА_4 отримав відповідь від 8 серпня 2014 року про те, що боржником проведено відповідний перерахунок пенсії та нараховано суму боргу в розмірі 9116 грн. 53 коп. Проте виплату не проведено через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичну відсутність коштів. До того ж, 31 липня 2014 року державним виконавцем направлено до суду подання про зміну способу виконання рішення суду на стягнення з управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва коштів в сумі 9116 грн. 53 коп., у зв'язку з чим 31 липня 2014 року виконавче провадження було зупинене.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідачі не допустили протиправної бездіяльності при виконанні судового рішення про перерахунок та виплату позивачу з 12 травня 2011 року державної пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно підп. 1 п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 8-2 від 30 квітня 2002 року (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Положення), управління Пенсійного фонду України (далі - Фонд) у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - Управління) є органами Фонду, підпорядкованими відповідно головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - регіональні управління), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до підп. 4 п. 2.1 Положення основними завданнями управління Пенсійного фонду України є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Підпунктом 2 п. 2.2 Положення передбачено, що управління Пенсійного фонду України відповідно до покладених на нього завдань планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Пенсійного фонду України.

За таких обставин, коли управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва нарахувало, але не виплатило позивачу перерахунок пенсійних виплат з незалежних від нього причин, а державна виконавча служба вживала заходів до виконання судового рішення, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, крім того, ці доводи були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій і їм дана належна правова оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України суд касаційної інстанції не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно ст. 224 цього Кодексу, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги про незаконність судових рішень, порушення норм матеріального та процесуального права безпідставні, не ґрунтуються на матеріалах справи.

Тому колегія суддів, перевіривши у межах доводів касаційної скарги правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 3 лютого 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Тракало

Судді: Я.Л. Іваненко

М.І. Мойсюк