Справа № 0870/12444/12
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2016 р. м. Київ К/800/13511/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

головуючого судді: Мороз Л.Л.,

суддів: Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Загородньої М.О.,

прокурор Семоненко В.І.,

розглянула в відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Прокуратури Запорізької області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014 року у справі за позовом Терпіннівської сільської ради до Управління Держземагенства у Мелітопольському районі Запорізької області, Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, Реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, третя особа: Державне підприємство "Мелітопольське лісомисливське господарство", про визнання протиправними та скасування частково розпоряджень, державного акта на право постійного користування земельною ділянкою, запису про державну реєстрацію державного акта,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнених позовних вимог та визначення судом першої інстанції сторін у справі) до Управління Держземагенства у Мелітопольському районі Запорізької області, Мелітопольської районної державної адміністрації, Реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про визнання протиправним та скасування пунктів 1 та 2 Розпорядження Мелітопольської районної державної адміністрації № 33 від 24.01.2011 року у частині земельної ділянки площею 127,2067 га.; визнання протиправним та скасування п.1 розпорядження Мелітопольської районної державної адміністрації № 370 від 25.07.2011 року у частині земельної ділянки площею 127,2067 га.; визнання протиправним та скасування Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ № 110501 від 16.12.2011 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00005; визнання протиправним та скасування запису про державну реєстрацію Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ 110501 від 16.12.2011 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00005.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2013 року у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014 року скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2013 року. Провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування державного акта на право постійного користування земельною ділянкою закрито. Позовні вимоги про визнання протиправними та скасування частково розпоряджень, запису про державну реєстрацію державного акта задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано: п.1, п.2 розпорядження Мелітопольської районної державної адміністрації від 24.01.2011 року № 33 у частині земельної ділянки площею 127,2067 га; п.1 розпорядження Мелітопольської районної державної адміністрації від 25.07.2011 року № 370 у частині земельної ділянки площею 127,2067га. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, прокурор подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального та матеріального права, просить скасувати вказані судові рішення та закрити провадження у справі.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У цій справі суди встановили, що розпорядженням № 33 від 24.01.2011 року Головою Мелітопольської районної державної адміністрації було затверджено Державному підприємству «Мелітопольське лісомисливське господарство» технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки загальною площею 582,1968 га, розташованої на території Мирненської селищної ради в постійне користування для ведення лісового господарства, та передано земельну ділянку загальною площею 582,1969 га, розташовану на території Мирненської селищної ради в постійне користування для ведення лісового господарства.

Розпорядження Голови Мелітопольської районної державної адміністрації № 370 від 25.07.2011 року внесені доповнення до розпорядження голови райдержадміністрації від 24.01.2011 року № 33 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки ДП «Мелітопольське лісомисливське господарство» в постійне користування «: в пунктах 1 та 2 розпорядження після слів «загальною площею 582,1969 га» доповнено текстом наступного змісту: «в тому числі земельні ділянки площами 155,6713 га, 153,9965 га, 127,2067 га, 111,2086 га, 28,4673 га, 5,6465 га» далі по тексту.

16.12.2011 року на підставі розпорядження Мелітопольської районної державної адміністрації № 33 від 24.01.2011 року та розпорядження Мелітопольської районної державної адміністрації № 370 від 25.07.2011 року ДП «Мелітопольське лісомисливське господарство» виданий Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою 127,2067 га, яка розташована Запорізька обл., Мелітопольський район, Мирненська селищна рада, за межами населеного пункту.

Статтею 14 Конституції України встановлено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування (частина друга статті 5 Конституції України).

Відповідно до статті 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі, зокрема, і районних державних адміністрацій.

Згідно зі статтею 17 Земельного кодексу України розпорядження землями державної власності, у тому числі й надання їх у користування, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Підставами набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної власності є рішення органів виконавчої влади в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або результати аукціону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 17 КАС до компетенції адміністративних судів віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС). Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Терпіннівська сільська рада обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що у червні 2010 року вона виділила фізичній особі земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту. Проте, було з'ясовано, що на зазначену земельну ділянку вже існує Державний акт на право постійного користування, виданий ДП «Мелітопольське лісомисливське господарство». Таким чином, на думку позивача, має місце самовільне зайняття земельної ділянки, розташованої на території сільської ради.

Проте, суди не звернули уваги на те, що правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються права та підстав набуття права на спірну земельну ділянку і у справі має місце спір про право.

У разі прийняття суб'єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність чи оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після його реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Рішення у цій справі підлягають скасуванню внаслідок неправильного застосування норм процесуального закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 157 КАС суд закриває провадження у справі, якщо її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 157, 221, 228, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Прокуратури Запорізької області задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2013 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014 року скасувати, закрити провадження у справі.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: