Справа № 190/2/16-а
Суддя: Семенников О. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 190/2/16-а
Провадження №2-а/190/2/16
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15 лютого 2016 року м.П'ятихатки

Суддя П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області Семенников О.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області неправомірними та зобовязання вчинити певні дії, в якій просить суд визнати факт того, що заявник дійсно працював асфальтобетонником з 15 жовтня 1980 року по 19.03.1996 року за Списком №2 та зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області (надалі УПФ в ПР) призначити та виплачувати йому пенсію за віком за Списком №2 з 01.10.2015 року.

Ухвалою суду від 14.01.2016 року позовну заяву залишено без руху у звязку з невідповідністю з вимогами п.4 ч.1, ч.ч.2,3 ст.106 КАС України, заявникові надано пятиденний з часу отримання ухвали строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На виконання вищевказаної ухвали суду від 14.01.2016 року, отриманої згідно поштового повідомлення заявником 06.02.2016 року, судом 12.02.2016 року отримано відповідну заяву позивача про усунення недоліків, до якої додано квитанцію від 10.02.2016 року про доплату судового збору у встановленому розмірі, зазначено правові підстави заявлених вимог та зазначено, що згідно довідки УПФ у ПР за №147 від 10.02.2016 року ОСОБА_1 на обліку відповідача не перебуває та пенсію не отримує.

Проте заявником у встановлений в ухвалі від 14.01.2016 року, яка не є оскарженою та/або скасованою, строк усунуто не всі недоліки, на підставі якої позов залишено без руху, в т.ч. не усунуто наступні порушення положень ст.106 КАС України зазначені в ухвалі від 14.01.2016 року .на підставі яких позов залишено без руху.

Так, в поданому за правилами КАС України позові ОСОБА_1 заявлені вимоги про визнання (встановлення) факту роботи заявником асфальтобетонником з 15 жовтня 1980 року по 19.03.1996 року за Списком №2 є вимогами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які згідно положень ст.234 ЦПК України розглядаються в порядку окремого провадження за нормами цивільного судочинства, такі вимоги про визнання (встановлення) факту адміністративним судам згідно положень ст.17 КАС України не підсудні, в порядку адміністративного судочинства не розглядаються..

Відповідно до положень ч.3 ст.21 КАС України, ст.16 ЦПК України не допускається обєднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлене законом.

Відтак за адміністративним позовом заявником заявлено вимоги про встановлення юридичного факту - факту роботи заявником асфальтобетонником з 15 жовтня 1980 року по 19.03.1996 року, які повинні розглядатися в порядку цивільного процесуального судочинства та не можуть бути предметом розгляду за поданим адміністративним позовом.

Крім того згідно з вимогами ч.2 ст.106 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази, а разі неможливості зазначає докази, які не може самостійно надати, із зазначенням причин неможливості подання таких доказів.

Посилаючись в позові на звернення саме до УПФ в ПР із заявою про призначення пенсії за віком за Списком №2 07 квітня 2014 року та отримання відмови УПФ у ПР на вказану заяву, доказів звернення до визначеного позивачем відповідача УПФ у ПР із заявою від 07.04.2015 року чи іншої дати, як і доказів отримання будь-якої відмови саме УПФ у ПР на його звернення про призначення пенсії за Списком №2 чи з інших підстав, на що він посилається в обґрунтування заявлених вимог у поданому позові до суду не надає, доказів, які не може самостійно надати із зазначенням причин неможливості не зазначає, заяви про витребування будь-яких доказів від відповідача чи іншої особи не заявляє.

З урахуванням викладеного, оскільки позивачем у встановленим судом строк станом на 15.02.2016 року не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, відповідно до вимог п.1) ч.3 ст.108 КАС України позовна заява повертається заявникові.

В даному випадку недотримання позивачем положень ст.106 КАС України і на цій підставі залишення позову без руху, а в-подальшому повернення позовної заяви, не може бути розцінено як обмеження в доступі до правосуддя, який регламентовано ст.55 Конституції України. Європейський суд з прав людини в рішеннях Філіс проти Греції, Міцци проти Мальти зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися, повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним процесуальним законодавством конкретної держави.

Керуючись п.1) ч.2 ст.108 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Пятихатському районі Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії повернути позивачу.

Зобовязати Управління Державного казначейської служби України у Пятихатському районі Дніпропетровській області повернути ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) сплачений судовий збір у розмірі 487,20 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20коп. згідно квитанції 1/53 Ощадбанк 6144981 від 23.12.2015 року та у розмірі 64,00(шістдесят чотири) грн.00коп. згідно квитанції 1/25 Ощадбанк 6144983 від 10.02.2016 року.

Розяснити заявникові, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її отримання до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Пятихатський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя О.Ю. Семенников