Справа № 2а-4367/10/0770
Суддя: Волков О.Ф.
Дата ухвалення: 2016-01-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоВолкова О.Ф.,
суддів:Гриціва М.І., Кривенди О.В., Маринченка В.Л., Панталієнка П.В., Прокопенка О.Б., Терлецького О.О.,
при секретарі судового засідання Ключник А.Ю., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Свалявського районного центру зайнятості (далі - Центр) до Державної фінансової інспекції в Закарпатській області (далі - Інспекція) про визнання рішення протиправним,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року Центр звернувся до суду з позовом до Контрольно-ревізійного відділу в Свалявському районі Закарпатської області (правонаступником якого є Інспекція), у якому просив визнати протиправними та скасувати абзаци 13-16, 19, 20, 22 розділу 3.5 акта ревізії від 8 вересня 2010 року № 12-09/10 (далі - Акт), абзац 13 розділу 3.8 Акта, абзаци 10-17 розділу «Ревізія обґрунтованості планування та проведення видатків на будівництво, реконструкцію та ремонт» Акта, додатки до Акта, визнати протиправним та скасувати у повному обсязі лист-вимогу відповідача від 24 вересня 2010 року № 12-30/600 (далі - Вимога).

На обґрунтування позову послався на те, що викладені в Акті та Вимозі висновки про допущені порушення в частині відсутності проведення переоцінки об'єктів необоротних активів, залишкова вартість яких дорівнює нулю, є необґрунтованими, оскільки ціни на однотипні предмети повинні бути однакові не лише в самій установі, а й у межах одного головного розпорядника бюджетних коштів.

Закарпатський окружний адміністративний суд ухвалою від 24 травня 2011 року провадження у справі в частині розгляду та вирішення позовних вимог про визнання протиправними та скасування абзаців 13-16, 19, 20, 22 розділу 3.5 Акта, абзацу 13 розділу 3.8 Акта, абзаців 10-17 розділу «Ревізія обґрунтованості планування та проведення видатків на будівництво, реконструкцію та ремонт» Акта, визнання протиправними та скасування додатків до Акта ревізії закрив та продовжив розгляд справи в частині позовної вимоги про визнання протиправною та скасування у повному обсязі Вимоги.

Закарпатський окружний адміністративний суд постановою від 30 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року, позов задовольнив частково: визнав протиправними та скасував пункти 2-4 Вимоги. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 червня 2015 року відмовив у відкритті касаційного провадження.

Не погоджуючись із рішенням суду касаційної інстанції, Інспекція з підстави, передбаченої пунктом 5 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), звернулась із заявою про його перегляд Верховним Судом України, у якій просить скасувати ухвалу Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2015 року та зобов'язати цей суд відкрити касаційне провадження.

На підтвердження наведених у заяві доводів додала копії постанов Верховного Суду України від 7 жовтня 2014 року (№ 21-368а14), 18 листопада 2014 року (№ 21-461а14), 20 січня 2015 року (№№ 21-603а14, 21-40а14), викладеному у яких висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, на думку заявника, не відповідає ухвала Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2015 року, про перегляд якої подано заяву.

Перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вже вирішувала спори цієї категорії. Так, у постановах, на які посилається у своїй заяві Інспекція, міститься правовий висновок, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що Інспекція пред'явила Вимогу, яка вказує на виявлені збитки та їх розмір.

Зважаючи на те, що збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає цей позов, Вищий адміністративний суд України ухвалою від 19 червня 2015 року, погодившись із постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року, якими визнано протиправними та скасовано пункти 2-4 Вимоги, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Таке рішення суду касаційної інстанції не відповідає висновку, викладеному у вказаних вище постановах Верховного Суду України, щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 243 КАС суд задовольняє заяву за наявності однієї з підстав, передбачених частиною першою статті 237 цього Кодексу.

За таких обставин порушення судом касаційної інстанції норми матеріального права є підставою для скасування постановлених у справі рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій в частині задоволення позовних вимог та прийняття в цій частині нового рішення - про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 241-243 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України

постановила:

Заяву Державної фінансової інспекції в Закарпатській області задовольнити частково.

Ухвали Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2015 року, Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2015 року та постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 травня 2012 року в частині визнання протиправними та скасування пунктів 2-4 листа-вимоги Контрольно-ревізійного відділу в Свалявському районі Закарпатської області від 24 вересня 2010 року № 12-30/600 скасувати. У задоволенні позову в цій частині відмовити.

Постанова є остаточною і не може бути оскаржена, крім випадку, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.Ф. Волков
Судді: М.І. Гриців О.В. Кривенда
В.Л. МаринченкоП.В. Панталієнко
О.Б. ПрокопенкоО.О. Терлецький