Справа № 823/5122/15
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року справа № 823/5122/15

м. Черкаси

10 год. 55 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Орленко В.І.,

за участю секретаря Дудки Г.О.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 за довіреностями,

представника відповідача ОСОБА_3 за довіреністю,

представника третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_7 до відділу Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_8 міська рада, ОСОБА_8 районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання протиправними дій, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_7, в якому просить:

- визнати протиправними дії відділу Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області;

- зобовязати відділ Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7 та надати відповідний висновок.

Ухвалою суду від 21.12.2015 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_8 міську раду, ОСОБА_8 районну державну адміністрацію, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області.

Ухвалою суду від 19.01.2016 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4.

Ухвалою суду від 19.01.2016 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, мотивуючи це тим, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не погоджується у звязку з тим, що згідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій» відсутня письмова згода землевласника (землекористувача), засвідчена нотаріально.

Враховуючи те, що відсутні документи, які посвідчували б право користування інших осіб спірною земельною ділянкою, та не зареєстровано жодного користувача земельної ділянки, дії відповідача щодо відмови у погодженні проекту землеустрою є протиправними.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи це тим, що згідно державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми №№6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 05.11.1998 №377, земельна ділянка площею 12,6 га, яка визначена для надання в користування ОСОБА_7 обліковується, як земельна ділянка для городництва. У звязку з тим, що земельна ділянка надавалась громадянам на початку 90-х років минулого сторіччя, рішення щодо її надання та списків громадян, в користуванні яких перебувають згадані земельні ділянки, у відділі Держземагентства відсутні.

Крім того, працівниками відділу Держземагентства у Шполянському районі з виїздом на місце (двічі у липні серпні 2015 року) було встановлено, що із загальної площі земельної ділянки 12,6 га не використовуються окремі земельні ділянки орієнтовною площею 4,0 га, з них частина земельних ділянок орієнтовною площею 1 га може входити в прибережні захисні смуги, так як земельна ділянка площею 12.6 га розташована біля ставка площею 18.8 га.

Таким чином, в порушення вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій», наданий на погодження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду гр. ОСОБА_7 площею 12,0000 га для ведення фермерського господарства в адміністративних межах ОСОБА_8 міської ради Шполянського району Черкаської області (за межами населеного пункту), не містить письмової згоди землевласника (землекористувача), засвідченої нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель.

Представник третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 заперечував проти задоволення адміністративного позову, з огляду на те, що частина спірної земельної ділянки зарезервована для надання учасникам антитерористичної операції.

Треті особи ОСОБА_8 районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявилися, до суду надіслали клопотання про розгляд справи без участі представників третіх осіб.

Третя особа ОСОБА_8 міська рада, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, до суду надала письмові пояснення. Відповідно до письмових пояснень третьої особи, міська рада заперечує проти адміністративного позову, оскільки частина земельної ділянки, яка є предметом позову, зарезервована для надання учасникам антитерористичної операції, а також використовується жителями міста для ведення городництва.

Треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи в судове засідання не зявилися, про причини неявки не повідомили, письмові пояснення не надали.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19 травня 2015 року до Головного управління Держземагентства у Черкаській області надійшла заява ОСОБА_7 від 13.05.2015, в якій заявник просить надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 12 га в оренду для ведення фермерського господарства в адмінмежах міської ради Шполянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

Наказом Головного управління Держземагентства у Черкаській області від 05.06.2015 №23-3160/14-15-СГ надано гр. ОСОБА_7 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду в адмінмежах ОСОБА_8 міської ради Шполянського району Черкаської області; орієнтовний розмір земельної ділянки 12,000 га, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства; розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню в порядку визначеному статтями 123, 186-1 Земельного кодексу України.

На замовлення позивача, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_16 розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду гр. ОСОБА_7 площею 12,0000 га для ведення фермерського господарства в адміністративних межах ОСОБА_8 міської ради Шполянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

З висновків відділу Держземагентства у Шполянському районі від 17.06.2015 №31-28-0.3-2113/2-15, від 14.07.2015 №24-28-0.4-2482/2-15, 05.08.2015 №19-28-0.4-2730/2-15, від 01.10.2015 №8-28-0.4-3688/2-15, вбачається, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не погоджується у звязку з тим, що згідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій» відсутня письмова згода землевласника (землекористувача), засвідчена нотаріально. Зазначена земельна ділянка використовується громадянами для ведення городництва з початку 90-х років.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною ОСОБА_17 Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Частина 2 ст. 123 Земельного кодексу України визначає, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 123 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 4 ст. 123 ЗК України).

Відповідно до частини першої статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності є Державне агентство земельних ресурсів України (Держземагентство України) - відповідно до пункту 1 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого указом Президента України від 08.04.2011 №445/2011 (далі - Положення).

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 Положення одним із основних завдань Держземагентства України є реалізація державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності.

Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, бере участь у погодженні документації із землеустрою, організовує та проводить в установленому законодавством порядку державну експертизу проектів землеустрою, документації з оцінки земель, а також матеріалів і документації державного земельного кадастру та надає за результатами її проведення відповідні висновки (пп. 22 п. 4 Положення).

Згідно пункту 7 Положення Держземагентство України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, а також через міськрайонні, міжміські, міжрайонні територіальні органи.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 186-1 Земельного кодексу України, розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов'язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Частина 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України визначає, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Згідно ч. 7 ст. 186-1 ЗК України органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Відповідно до ст. 50 Закону України від 22.05.2003 №858-IV «Про землеустрій» проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється у разі формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання) або зміни цільового призначення земельної ділянки.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Зі змісту ч. 3 ст. 50 вказаного Закону вбачається, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають, зокрема:

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

Судом встановлено, що підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель державної власності в оренду гр. ОСОБА_7 стала відсутність письмової згоди землевласника (землекористувача), засвідчена нотаріально, як це передбачено ст. 50 Закону України «Про землеустрій».

Згідно листа ОСОБА_8 міської ради від 04.12.2015 №01-21/1534, наданому на лист відділу Держземагентства у Шполянському районі щодо уточнення користувачів земельних ділянко для городництва площею 12,0 га в районі третього ставка, дана земельна ділянка знаходиться за межами м. Шпола в адміністративних межах ОСОБА_8 міської ради. Відповідно до облікових даних в ОСОБА_8 міській раді рахується 7 осіб, які використовують земельні ділянки та сплачують за користування землею. Частина земельних ділянок використовується жителями м. Шпола поза обліком. На даний час, ОСОБА_8 міською радою проводиться інвентаризація земель, які використовуються без відповідного обліку, за результатами якої будуть прийняті рішення згідно чинного законодавства. Частина вказаної земельної ділянки згідно пропозиції міської ради буде зарезервована для надання учасникам АТО.

ОСОБА_8 міська рада надала до суду список користувачів земельних ділянок для городництва в районі третього ставка в межах ОСОБА_8 міської ради (за межами населеного пункту), до якого увійшли: ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15.

На вимогу суду, третіми особами-землекористувачами ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, не надано до суду документи, що підтверджують їх право користування спірними земельними ділянками. ОСОБА_8 міська рада також не надала відповідних доказів.

В матеріалах адміністративної справи міститься витяг з виписки про зарахування коштів орендної плати від вказаних фізичних осіб на казначейський рахунок, засвідчений управлінням Державної казначейської служби України у Шполянському районі Черкаської області. Також, довідкою управління Державної казначейської служби України у Шполянському районі Черкаської області від 04.02.2016 №140/04-52, підтверджується зарахування коштів з орендної плати від вищезгаданих фізичних осіб у липні, серпні 2015 року.

При цьому, суд скептично оцінює вказані виписки як документи, що підтверджують право користування вищевказаних осіб земельними ділянками; оскільки, вказані виписки не є правовстановлюючими документами в розумінні земельного законодавства України. Крім того, суд звернув увагу, що кожний із землекористувачів сплатив плату за землю всього за один місяць та в незначних розмірах (наприклад, ОСОБА_12 53,55 грн., ОСОБА_14 107,10 грн., ОСОБА_10 107,10 грн., ОСОБА_18 - 62,12 грн.).

Вирішуючи спір, з огляду на аргументацію позивача, суд враховує, що до 01.01.2002 порядок надання земельних ділянок у користування, виникнення та припинення права користування земельною ділянкою визначався Земельним кодексом України №561-XII від 18.12.1990 (далі Земельний кодекс №561-XII).

Згідно ст. 3 Земельного кодексу №561-XII розпоряджаються землею ОСОБА_17 народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві ОСОБА_17 народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.

Стаття 19 Земельного кодексу №561-XII визначає, що сільські, селищні ОСОБА_17 народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу №561-XII право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

Згідно ст. 23 Земельного кодексу №561-XII право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Форми державних актів затверджуються Верховною ОСОБА_17 України.

Відповідно до ст. 24 Земельного кодексу №561-XII право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором.

Форма договору і порядок його реєстрації встановлюються Кабінетом ОСОБА_17 України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 27 Земельного кодексу №561-XII право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі: припинення діяльності підприємства, установи, організації, селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (в редакції від 25.10.2001) (набрав чинності 01.01.2002) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Стаття 126 вказаного кодексу визначає, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом ОСОБА_17 України.

Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що судом не встановлено, а відповідачем не доведено наявність землекористувачів спірної земельної ділянки, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства в оренду площею 12,0000 га в адміністративних межах ОСОБА_8 міської ради Шполянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність акту перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель, з огляду на те, що у погодженні проекту землеустрою відповідачем відмовлено з інших підстав; у жодному з висновків про відмову у погодженні проекту землеустрою не йдеться про відсутність вищезгаданого акту.

Згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (згідно форми 6-зем) станом на 31.12.2015 (на частину спірної земельної ділянки площею 1,74 га), земельна ділянка запропонована до надання учасникам АТО після упорядкування городів і вилучення частини масиву для городництва).

Суд зазначає, що для вирішення спору про правомірність відмови відповідача у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не має правового значення наявність намірів у ОСОБА_8 міської ради зарезервувати частину спірної земельної ділянки для надання учасникам АТО.

Щодо позовних вимог про зобовязання відділу Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_7 та надати відповідний висновок, суд зазначає.

Згідно з Рекомендаціями Комітету ОСОБА_17 Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_17 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями треба розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Повноваження відповідача щодо прийняття відповідних рішень, у тому числі про погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, за своєю правовою природою є дискреційним.

Згідно правової позиції, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № 21-87а13, слідує, що з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Водночас, частина 2 статті 11 КАС України передбачає можливість для суду вийти за межі позовних вимог в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобовязання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням викладеного, з метою захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов'язати управління Держземагентства у Шполянському районі повторно розглянути, відповідно до вимог ст.186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства в оренду площею 12,0000 га в адміністративних межах ОСОБА_8 міської ради Шполянського району Черкаської області (за межами населеного пункту), та надати висновок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії відділу Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області стосовно відмови у погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства в оренду площею 12,0000 га в адміністративних межах ОСОБА_8 міської ради Шполянського району Черкаської області (за межами населеного пункту).

Зобовязати відділ Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_7 для ведення фермерського господарства в оренду площею 12,0000 га в адміністративних межах ОСОБА_8 міської ради Шполянського району Черкаської області (за межами населеного пункту), та надати висновок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_7 судовий збір в розмірі 730 (сімсот тридцять) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відділу Держгеокадастру у Шполянському районі Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений 16.02.2016.