Справа № 815/49/16
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/49/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р., -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Одеської митниці Державної фіскальної служби щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, за першим методом митної оцінки, за ціною договору щодо товарів, які імпортуються;

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р.;

скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411;

судові витрати розподілити відповідно до ст.94 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26.06.2015 р. між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та ШАНДОНГ ВАНДА БОТО ТАЕР КО» ЛТД (The company «SHANDONG WANDA BOTO TYPE CO.,LTD») (Китай) (CN) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №NVP-SWBT-1, відповідно до умов якого 17.09.2015р. сторонами узгоджено інвойс № WD1509306, номенклатуру, ціну та кількість товару. Загальна кількість товару 573 од., загальна вартість товару становить 65108,00 доларів США. При цьому, на підставі проформи позивачем здійснено 30 % попередньої оплати.

З метою митного оформлення товару та для підтвердження його митної вартості позивачем подано документи, передбачені ч.2 ст.53 МК України, однак посадовими особами митного органу, на думку позивача, безпідставно прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411, рішення про коригування митної вартості товарів № 500060006/2015/000047/2 від 08.10.2015р. Позивач вважає, що, відмовляючи останньому у прийнятті митної декларації та митному оформленні товару за заявленою митною вартістю та складаючи картку відмови у прийнятті митної декларації, відповідач допустив чисельні порушення чинного законодавства. Відтак, на думку останнього, дії Одеської митниці Державної фіскальної служби були безпідставними та неправомірними, в зв'язку з чим рішення про коригування митної вартості № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р. та картка відмови в прийнятті митної вартості, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411 має бути визнано протиправними та скасовано. При цьому позивач звертає увагу, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості відповідачем зазначено документи, які не мають жодного відношення до поставки відповідно до контракту №NVP-SWBT-1 від 26.06.2015 р. та взагалі не подавались при митному оформленні, відтак посилання митного органу на наявність у них розбіжностей чи неповних відомостей, що підтверджують заявлену в митній декларації (МД) №500060001/2015/021115 від 24.11.2015р. вартість, є безпідставними. Не погодившись з висновками відповідача про наявність розбіжностей в поданих позивачем для митного оформлення документах, вважаючи картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішення про коригування заявленої митної вартості протиправними, такими, що не ґрунтуються на вимогах митного законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Представник позивача у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач явку представника до судового засідання не забезпечив, повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, у зв'язку з відсутністю перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених ст.128 КАС України, та відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, справа розглянута в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

26.06.2015 р. між ФОП ОСОБА_1 (Покупець) та ШАНДОНГ ВАНДА БОТО ТАЕР КО» ЛТД (The company «SHANDONG WANDA BOTO TYPE CO.,LTD») (Китай) (CN) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №NVP-SWBT-1, відповідно до п.1 якого продавець зобов'язується передати товар - легкові та вантажні автомобілі в асортименті бренду ВОТО, зазначеного в комерційному інвойсі, виробництва компанії ШАНДОНГ ВАНДА БОТО ТАЕР КО. ЛТД», адреса: NO.68 YONGSHEN ROAD, DONGYING CITY, SHANDONG PROVINCE, P.R. CHINA (товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар згідно комерційного інвойсу, який є невід'ємною частиною цього договору (а.с. 10-12).

Згідно п.п. 3.1-3.3 валютою платежу по цьому договору є долари США. Вартість товару по кожній поставці вказується у комерційному інвойсі, який додається до кожної конкретної поставки товару. Ціна товару вказана на умовах FOB (Qiango) «Інкотермс 2010».

Згідно контракту №NVP-SWBT-1 від 26.06.2015 р. на умовах FOB (Qiango) «Інкотермс 2010» на митну територію України поставлено товар на загальну суму 65108,00 доларів США. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення товару «шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів» 24.11.2015р. до Одеської митниці Державної фіскальної служби подано митну декларацію №500060001/2015/021115, в якій митну вартість товару визначено на рівні 115, 15 доларів США за одиницю.

Для підтвердження митної вартості товарів до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) №500060001/2015/021115 від 24.11.2015р. подано:

зовнішньоекономічний договір (контракт) №NVP-SWBT-1 від 26.06.2015 р.;

not-negotiable морський транспортний документ (морська накладна) ZQMD038389 від 18.09.2015р.;

міжнародну автомобільну накладну (CMR) №9593 від 23.10.2015р.;

міжнародну автомобільну накладну (CMR) №9593/1 від 23.10.2015р.;

коносамент (bill of Lading) MWQDODE15090159FD від 18.09.2015р.,

банківський платіжний документ, що стосується товару від 08.09.2015р.;

документ, що підтверджує вартість перевезення №4207 від 19.11.2015р.;

прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 25.09.2015р.;

розрахунок ціни (калькуляція) №WD1509306 від 17.09.2015р.;

рахунок-фактуру (інвойс) №WD1509306 від 17.09.2015р.;

пакувальний лист від 17.09.2015р.;

рахунок-проформа №WD1509306 від 03.09.2015р.;

договір про надання послуг митного брокера № 11-12 від 25.12.2014р.;

сертифікат відповідності №UA1.066.0096582-15 від 23.11.2015р.;

інформацію про позитивні результати здійснення радіологічного контролю товару № 2761 від 18.09.2015р.;

сертифікат про походження товару загальної форми №15С3705В0114/00386 від 17.09.2015р.;

вагову довідку від 24.11.2015р.;

митну декларацію країни відправлення № 00121647 від 14.09.2015р. (а.с.10-22; 25)

Як вбачається з матеріалів справи, під час опрацювання відповідачем наданих позивачем для здійснення митного оформлення документів зафіксовано спрацювання профілів ризику автоматизованої системи аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості товару 105-2 (вимагає здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів) та 106-2 (вимагає витребування документів, які підтверджують митну вартість товару). Також під час здійснення Одеською митницею ДФС контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та візуальної перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією №500060001/2015/021115 від 24.11.2015р., встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а саме:

1) у поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному інвойсі № SP150918/563-2 від 08.10.2015р., в пакувальному листі від 08.10.2015р., в калькуляції собівартості, проформі інвойсі № SP150918/563-2 від 08.10.2015р. та прайс-листі від 01.10.2015р. не зазначено прізвища особи, яка зробила підпис на печатці, та яка склала вказані документи;

2) в прайс-листі від 01.10.2015р., зовнішньоекономічному інвойсі № WD1509306 від 17.09.2015р., в пакувальному листі від 17.09.2015р. міститься один вид печатки та підпису іноземного контрактоотримувача, а в прайс-листі від 25.09.2015р., калькуляції собівартості № WD1509306 від 17.09.2015р. інший вид підпису та печатки, які візуально є не схожими. Зазначені розбіжності вказані відповідачем у рішенні про коригування митної вартості (а.с. 29).

Враховуючи наведене, відповідач дійшов висновку, що вказані суперечності могли свідчити про заниження заявленої митної вартості товарів. Відповідно до ч. 5 ст.54 Митного кодексу України відповідач витребував у позивача додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: виписки з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини. Крім того, декларанту повідомлено, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларантом на зазначену вимогу листом від 25.11.2015р. повідомлено відповідача про те, що виявлені розбіжності є необґрунтованими, не стосуються кількісних та вартісних показників та не впливають на можливість обчислення вартості товару за основним методом відповідно до ст. 57 Митного кодексу України. Щодо вимог митного органу про надання виписки з бухгалтерської документації та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини, позивач акцентував увагу, що остання надається згідно ст. 53 Митного кодексу України за наявності, повідомивши про відсутність у ФОП ОСОБА_1 бухгалтерської документації та вказаних висновків (а.с. 23-24).

Враховуючи, що згідно п.12 «Юридичні адреси та реквізити сторін» зовнішньоекономічного контракту зазначено лише один підпис та один вид печатки, вважаючи, що декларант відмовився надавати додаткові документи, митний орган дійшов висновку, що наданими додатково документами виявлені розбіжності у документах не усунуто.

Отже, за результатами проведеної консультації між органом доходів і зборів та декларантом, останньому повідомлено про те, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за електронною митною декларацією №500060001/2015/021115 від 24.11.2015р. буде скориговано відповідно до ст. 55 Митного кодексу України.

В повідомленні Одеської митниці ДФС також зазначено про застосування другорядних методів визначення митної вартості товару, оскільки заявлена декларантом митна вартість за ціною договору не підтверджена документально. У зв'язку з наявністю у митному органі інформації щодо вартості операцій з ідентичними товарами та інформації щодо обчисленої вартості, наданої виробником, буде застосовано метод за ціною договору щодо ідентичних товарів.

З огляду на вищезазначене, митницею здійснено коригування митної вартості товару, про що складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411 та прийнято рішення № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р. про коригування митної вартості товару, відповідно до якого визначено митну вартість товару згідно методу за ціною договору щодо ідентичних товарів. При цьому, з метою забезпечення повноти оподаткування зазначеного товару митницею було проведено аналіз баз даних ЄАІС ДФС та встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим: по товару № 1 - МД № 500060001/2015/18973 від 19.10.2015р. становить 119,65 дол. США за од. (а.с. 25-29).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, подані на підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст.54 Митного кодексу України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно вимог ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

При цьому, вирішуючи дану справу, суд враховує, що сумніви в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України можуть виникнути у митного органу, як у зв'язку із аналізом наданих декларантом документів, так і на підставі даних ЄАІС ДФС.

Так, відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної митної служби України № 362 від 13.07.2012р., під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовуються такі джерела інформації як спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України (ЄАІС ДМСУ); інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю та інші.

Правомірність використання митним органом бази даних ЄАІС ДФС при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості підтверджується, також, статтями 31, 33, 362 і 363 Митного кодексу України.

Враховуючи вищенаведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що наявність у ЄАС інформації про іншу митну вартість ідентичних або аналогічних товарів за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження митної вартості.

Оцінюючи правомірність дій відповідача, суд керувався критеріями, закріпленими у ч.3 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб'єкта.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд з'ясовує, чи використане повноваження, надане суб'єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Як вбачається з матеріалів справи, у даному випадку підставою для витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості, заявленого ним до декларування товару, стало спрацювання профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, розміщених в ЄАІС ДФС та у зв'язку з тим, що у поданих документах містяться розбіжності, а саме: у поданому до митного оформлення зовнішньоекономічному інвойсі № SP150918/563-2 від 08.10.2015р., в пакувальному листі від 08.10.2015р., в калькуляції собівартості, проформі інвойсі № SP150918/563-2 від 08.10.2015р. та прайс-листі від 01.10.2015р. не зазначено прізвища особи, яка зробила підпис на печатці, та яка склала вказані документи; в прайс-листі від 01.10.2015р., зовнішньоекономічному інвойсі № WD1509306 від 17.09.2015р., в пакувальному листі від 17.09.2015р. міститься один вид печатки та підпису іноземного контрактоотримувача, а в прайс-листі від 25.09.2015р., калькуляції собівартості № WD1509306 від 17.09.2015р. інший вид підпису та печатки, які візуально є не схожими (а.с. 29).

Проте, як встановлено судом та зазначалось вище, серед переліку документів, поданих відповідачем до Одеської митниці ДФС разом з митною декларацією (МД) №500060001/2015/021115 від 24.11.2015р., відсутні документи, що вказані у рішенні про коригування митної вартості (інвойс № SP150918/563-2 від 08.10.2015р., пакувальний лист від 08.10.2015р., калькуляція собівартості, проформа інвойсу № SP150918/563-2 від 08.10.2015р, прайс-листі від 01.10.2015р., пакувальний лист від 17.09.2015р.), оскільки останні фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до митного оформлення не подавались. Водночас, останнім подано інші документи, про які в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р. не йдеться. При цьому відповідач повідомив ФОП ОСОБА_1 про відмову у митному оформленні (випуску) товарів (картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411), посилаючись на порушення останнім вимог п.2 ч.6 ст.54 Митного кодексу України, рішення про коригування митної вартості № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р. (а.с. 25-26).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості тварів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті;

заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Суд зазначає, що відповідачем не достовірно вказано обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано. Більш того, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р., посилаючись на розбіжності в документах, які взагалі до митного оформлення не подавались позивачем, зазначивши ці документи в оскаржуваному рішенні.

Суд звертає увагу, що державний контроль правильності визначення митної вартості товарів є дискреційним повноваженням митного органу, а проведення митного контролю і митного оформлення здійснюється в тому числі шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості з метою подальшого прийняття рішення відповідно до приписів чинного законодавства.

З наведеного слідує, що законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмови у митному оформленні, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Тобто, право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з підстав, передбачених Митним кодексом України.

Відтак, приписи вказаних статей зобов'язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Як зазначалось вище, при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р. Одеська митниця ДФС дійшла висновку, що метод за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операцій) не застосовується у зв'язку з тим, що подані документи містять розбіжності, та враховано, що декларантом на вимогу митного органу не надано витребуваних документів виписки з бухгалтерської документації та висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд звертає увагу, що Митним кодексом України чітко встановлено умови, за наявності яких у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. Такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Сумніви є обґрунтованими, якщо документи: містять розбіжності; наявні ознаки підробки; не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, орган Міндоходів повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Одеською митницею ДФС не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що заявлено неповні чи/або недостовірні відомості до митної вартості товару, зокрема які саме складові митної вартості є непідтвердженими, а також не зазначено чому саме з документів, які було подано декларантом неможливим є встановлення даних складових.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411, рішення про коригування митної вартості № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р., діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та Митним кодексом України, рішення не відповідають вимогам ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України щодо їх змісту, відтак підлягають скасуванню, а дії визнанню протиправними.

Таким чином, на підставі ст.ст. 10, 11 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними, а вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними доказів.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши докази наявні в матеріалах справи та приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є обґрунтованими, в зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 128, 159-164, 167 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними дій, скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р.,- задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Одеської митниці Державної фіскальної служби щодо відмови у застосуванні митної вартості, заявленої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, за першим методом митної оцінки, за ціною договору щодо товарів, які імпортуються.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної фіскальної служби про коригування митної вартості товарів № 500060001/2015/610211/2 від 25.11.2015р.

Скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 500060001/2015/00411.

Стягнути з Одеської митниці Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (89600, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків та інших обов'язкових платежів НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири гривні 00 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення, копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Г.П. Самойлюк