Справа № 759/19032/15-а
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/41/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Святошинський районний суд м.Києва в складі

головуючого Миколаєць І.Ю.

при секретарі Куркіній В.І.

за участі позивача ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Управління патрульної служби МВС України у м.Києві Жованика Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2015 р. засобами поштового зв»язку ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом щодо скасування постанови (серія ПС 2 № 448889) у справі про адміністративне правопорушення від 03.12.2015 р. про притягнення її до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що дії відповідача є неправомірними, оскільки порушення правил дорожнього руху вона не скоювала. При розгляді справи не були з»ясовані об»єктивні обставини, які б свідчили про наявність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності. Такими об»єктивними обставинами зазначає свій стан самопочуття, який призвів до вимушеної зупинки автомобіля на пішохідному переході на дві хвилини і не створення перешкод дорожньому руху. Крім того, посилаючись на п.15.14 та п.9.9. Правил дорожнього руху України щодо дій водія при вимушеній зупинці та неможливості прибрати транспортний засіб, зазначає, що у цьому випадку, водій повинен увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Вважає, що вона діяла згідно цих Правил, а саме при вимушеній зупинці на дорозі, на якій не було можливості прибрати автомобіль, вона припаркувала його на частині пішохідного переходу та увімкнула аварійну сигналізацію.

У судовому засіданні позивач вимоги своєї заяви підтримала та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з"явився, про місце та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення сер.ПС2 № 448889, 03.12.2015 р. о 15.55 год. на перехресті вулиць Волошська та Іллінська, 14/6 водій автомобіля Кіа Ріо д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 здійснив зупинку безпосередньо на пішохідному переході та суттєво заважав переходу пішоходів, чим порушив п.15.9.г. Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність згідно до ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 510,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи із наступного.

Пункт 15.1. Правил дорожнього руху України регулює зупинку та стоянку транспортних засобів, які здійснюються у спеціально відведених місцях або на обочинах. Пунктом 15.9.г. забороняється зупинка на пішохідних переходах.

Відповідачем встановлена обставина зупинки автомобіля під керуванням позивача на пішохідному переході, про що остання не заперечує.

За правилами ч.3 ст.122 КУпАП, порушення правил зупинки тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідач, встановивши порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України ( пункту 15.9.г), своєю постановою притягнув останню до адміністративної відповідальності застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Суд, зважаючи на обов»язок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб»єкта владних повноважень, відповідно до норми ч.2 ст.71 КАС України, та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача, вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обов»язку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Суд також виходить з норми ст.252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином суд вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, інспектор поліції, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши докази зупинки на пішохідному переході автомобіля під керуванням ОСОБА_3, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись Правилами дорожнього руху України та своєю правосвідомістю, встановив порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України, склав протокол про адміністративне правопорушення та виніс відповідну постанову.

Позивач не зробив тих посилань на обставини, які б свідчили про відсутність у його діях порушень Правил дорожнього руху України з чого можна б було зробити висновок про те, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності було складено з порушенням діючих норм законодавства.

Правомірність вимушеної зупинки не підтверджується лише посиланнями на п.15.14 та 9.9.,9.10 Правил дорожнього руху України і не свідчать про те, що сама зупинка була вимушеною за причини стану водія, термін якої визначений п.1.10 Правил дорожнього руху України, оскільки жодним доказом не підтверджено.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.252, 258, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 11, 17, 69, 71, 160 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до старшого інспектора Управління патрульної служби МВС України у м.Києві Жованика Олександра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, відмовити.

Постанова є остаточною і не підлягає оскарженню.

Суддя: