Справа № 2а-16651/10/2670
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м. Київ

Колегія Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Кузьменко В. В.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А. Г.,

за участю секретаря Видмеденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним податкового повідомлення - рішення від 05.11.2010 року №/0.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.06.2011 року позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2014 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2011 року скасовано, в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 29.01.2015 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.06.2011 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2014 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В засідання з'явились учасники процесу.

Представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню, з таких підстав.

Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2006 року по 30.09.2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.110.2006 року по 30.09.2009 року, за результатами якої складено акт від 24.03.2010 року № 156/23-3/33235128.

Перевіркою встановлено порушення п. п. 7.4.5 п. 7.4 п. п. 7.5.1 п. 7.5, ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» від 03.04.1997 року №168/97-ВР, що призвело до заниження податку на додану вартість в період, що перевірявся на загальну суму 793 815, 00 грн., зокрема, в травні 2008 року - 121 679, 00 грн., в червені 2008 року - 173 194, 00 грн., в липні 2008 року - 232 282, 00 грн., в листопаді 2008 року - 166 407, 00 грн.; в грудні 2008 року - 413, 00 грн.; в січні 2009 року - 44 234, 00 грн.; в лютому 2009 року - 1 121, 00 грн.; в березні 2009 року - 15 740, 00 грн.; в травні 2009 року - 19 461, 00 грн., в червні 2009 року - 517, 00 грн.; в липні 2009 року - 1 981, 00 грн., в серпні 2009 року - 16 786, 00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки, ДПІ у Печерському районі м. Києва було прийняте податкове повідомлення-рішення від 05.11.2010 року №/0, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у сумі 1 190 723, 00 грн., з них за основним платежем 793 815, 00 грн. податок на додану вартість та нараховані штрафні санкції у розмірі 396 908, 00 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням позивач оскаржив його в адміністративному порядку, однак воно було залишено без змін.

Вважаючи винесене податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правовому оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, судова колегія зважає на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до п. п. 7.4.1 п. 7.4 ст.7 3акону України «Про податок на додану вартість» - податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації .

Відповідно до абз. 4 п. п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» - не належить до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно до п. п. 7.4.5 п.7.4 ст. 7 3акону України «Про податок на додану вартість» - не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт ( послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт( послуг).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV) визначено, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання робіт (послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

А відтак, з метою підтвердження правомірності формування платником даних податкового обліку необхідно встановити їх об'єктивний предметний зв'язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, між ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ПромТехКом» (Генпідрядник) укладено договір на виконання робіт №114 від 21.04.2008 року про виконання роботи з поставки матеріалів, виконання будівельно-монтажних робіт, визначених в Додаткових угодах до даного Договору, згідно затвердженої кошторисної документації у встановлений даним Договором термін; поставка обладнання виконується Генпідрядником.

Згідно з Договором №114 від 21.04.2008 вартість Договору складається з вартості матеріалів, монтажних робіт згідно з рахунками договірної ціни та актів виконаних робіт.

У відповідності до п.4.1 Договору №114 від 21.04.2008 року, термін виконання робіт: до 31.12.2009 року.

Крім того, між ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ПромТехКом» укладено Додаткову угоду №1 до Договору ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ПромТехКом» (надалі по тексту Додаткова угода №1).

У відповідності до п.1 Додаткової угоди №1, Замовник доручає, зобов'язується прийняти та оплатити, а Генпідрядник зобов'язується виконати наступні роботи (далі за текстом - «Роботи»): будівництво житлового комплексу «Пушкинский» по вул. Дегтярівська, 25-А: зовнішні мережі водопроводу та каналізації згідно проекту; Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань; Інші умови вищевказаного Договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

Крім того, між ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ПромТехКом» укладено Додаткову угоду №2 від 02.06.2008 року до Договору між ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ПромТехКом» (надалі по тексту Додаткова угода №2).

Додатковою угодою №2 сторони погодилися, що замовник доручає, зобов'язується прийняти та оплатити, а Генпідрядник зобов'язується виконати наступні роботи (далі за текстом - «Роботи»): Улаштування водомірних вузлів Д 50 мм за адресами: вул. Новодарницька, 6; Курчатова, 9/21; Маяковського,72; Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. Інші умови вищевказаного Договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

Також, між ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ПромТехКом» укладено Додаткову угоду №3 від 16.06.2008 року до Договору між ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» (Замовник) та ТОВ «ПромТехКом» (надалі по тексту Додаткова угода №3).

Згідно п. 1 Додаткової угоду №3, Замовник доручає, зобов'язується прийняти та оплатити, а Генпідрядник зобов'язується виконати наступні роботи (далі за текстом - «Роботи»): Реконструкція нежитлової будівлі по вул. Верхній Вал, 28/12 А; Додаткова угода набуває чинності з моменту її підписання та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань; Інші умови вищевказаного Договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по них свої зобов'язання.

Крім того, між вищезазначеними сторонами було укладено Додаткову угоду №01 від 30.12.2008 року, якою сторони погодили продовження терміну дії Договору 3114 від 21.04.2008 року до 31.08.2009 року.

На підтвердження виконання своїх зобов'язань за договором сторонами було надано копії актів приймання виконаних підрядних робіт та Довідки про вартість виконаних підрядних робіт, копії видаткових та податкових накладних.

Однак, з аналізу вказаних документів вбачається, що останні не містять конкретизованих даних які б підтвердили економічну обґрунтованість оплати наданих Генпідрядником послуг пропорційно вартості виконаних робіт, про яку зазначає Генпідрядник, зокрема: які трудові ресурси або техніка залучалась для їх проведення; осіб, які вказані роботи здійснювали; які матеріали були використані при будівництві/реконструкції об'єктів та їх вартість, юридичних осіб за рахунок яких здійснено придбання цих засобів; витрати на постачання будівельних матеріалів.

З огляду на зазначені обставини колегія суддів вважає, що з матеріалів справи не вбачається обґрунтування понесення позивачем витрат з придбання таких товарів (робіт , послуг) у розмірах, визначених Генпідрядником.

Крім того, між ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» та ТОВ «ІБК «Центробуд» було укладено Договір №109 на постачання матеріалів та виконання монтажних робіт з прокладання каналізаційного колектору житлового комплексу «Пушкинский» по вул. Дегтярівській, 25-А в Шевченківському районі м. Києва від 26.02.2008 року.

Відповідно до умов Договору №109, його вартість складається з вартості матеріалів, монтажних робіт згідно з розрахунками договірної ціни (Додаток № № 1.1, 1.2) та становить 2 187 763, 20 грн.

Згідно з довідками про вартість виконаних підрядних робіт ТОВ «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» для ТОВ «ІБК «Центробуд» встановлено вартість виконаних робіт: за травень 2008 року на суму 989, 046 тис. грн. в т. ч. ПДВ (акт №998), за травень 2008 року на суму 337, 974 тис. грн. в т. ч. ПДВ (акт №1), за червень 2008 року на суму 626,9292 тис. грн. в т. ч. ПДВ (акт №7), за червень 2008 року 233,814 тис. грн. в т. ч. ПДВ (акт №1001).

При цьому, відповідно до актів приймання виконаних робіт підписаних між позивачем та його контрагентом ТОВ «ПромТехКом» вартість робіт складає: акт №1000 за травень 2008 року - 730 071,60 грн. в т. ч ПДВ, акт №8 за червень - 242 269,00 грн. в т. ч ПДВ, акт №10 за червень 2008 року - 54 328, 06 грн. в т. ч ПДВ, акт №23 за червень 2008 року - 23070,22 грн. в т. ч ПДВ, акт №1002 за червень 2008 року - 626929,20 грн. в т. ч ПДВ, акт №21 за липень - 1 846 567,20 грн. в т. ч ПДВ, за листопад 2008 року - 1 251 258 грн. в т. ч ПДВ, акт №44 за січень 133 222,80 грн. в т. ч ПДВ, акт №42 за січень 2009 року - 15 510, 00 грн. в т. ч ПДВ, акт №43 за січень 2009 року - 458 316 грн. в т. ч ПДВ.

Разом з тим, загальний характер інформації, наведеній в них щодо господарських операцій, стосовно яких ці акти складені свідчать про їх формальний характер.

Станом на 30.09.2009 року по балансовому рахунку № 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками» обліковується кредиторська заборгованість на суму 2 295, 89 тис. грн.

Відповідно до акту перевірки для отримання додаткової інформації ДПІ у Печерському районі м. Києва направлено запит до ДПІ у Подільському районі щодо взаємовідносин ТОВ «Виробниче комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» з ТОВ «Промтехком».

Згідно до інформації, наданої ДПІ у Подільському районі м. Києва на підставі аналізу «Журналу звірки податкових зобов'язань в розрізі контрагентів» встановлено, що ТОВ «Промтехком» (код за ), до складу податкового кредиту віднесло суму податку на додану вартість в розмірі 5 338 404, 60 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «Релан».

Вирішуючи даний спір судова колегія вважає за необхідне зазначити, що результати заходів податкового контролю, які стосуються одних і тих самих обставин та мають істотне значення для справи, повинні враховуватися незалежно від того, яким податковим органом вони встановлені. Чинне податкове законодавство не передбачає заборони використання податковим органом інформації, що одержана від іншого контролюючого органу та відповідає профілю покладених на нього завдань, при прийнятті рішення за наслідками перевірки. А відтак, акти податкових перевірок (звірок), складені відносно цих контрагентів, на які посилається Інспекція на підтвердження обґрунтованості оспорюваних донарахувань, підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами у справі за правилами ст. 86 КАС в рамках даного судового провадження.

Відповідно до інформації ДПІ у Подільському районі м. Києва, господарські операції за період з 01.05.2008 року по 31.01.2009 року, відображені у податковій звітності, щодо придбання товарів (робіт, послуг) ТОВ «Промтехком» від ТОВ «Релан» на загальну суму 26 692 023, 00 грн., крім ПДВ - 5 338 404, 60 грн. не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого придбання та здійснення діяльності ТОВ «Промтехком».

Крім того, згідно службової записки ГВПМ ДПІ у Подільському районі м. Києва надано лист ДПА у Луганський області від 26.02.2010 року №440/09-02 та протоколу допиту директора ТОВ «Релан», останній не має відношення до вказаного товариства, реєстраційні документи та документи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Релан» не підписував, рахунків в установах банків не відкривав.

Враховуючи вищевикладене, ДПІ у Подільському районі м. Києва зроблено висновок, що відомості надані позивачем у податковій звітності за період з 01.05.2008 року по 31.01.2009 року не відповідають дійсності, так як придбання товарів (робіт, послуг) від вищевказаного підприємства фактично не було, а тому договори, укладені з ТОВ «Релан» є нікчемними, у зв'язку з чим не створюбть інших юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Укладені договори між ТОВ «Промтехком» та ТОВ «Релан» не пов'язані із здійсненням господарської діяльності, оскільки оформлені лише документально, без будь-якого товарного характеру операцій, з метою заниження податку на додану вартість.

Перевіряючими зроблено висновок, що договори між ТОВ «Промтехком» та ТОВ «Релан» є нікчемними та в силу положень ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 215 ЦК України визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що постановою господарського суду Київської області від 16.02.2010 року по справі №Б18/251-09 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Промтехком».

Зокрема, у даному разі установлені у відповідних актах факти відсутності у спірних постачальників майна, трудових та матеріальних ресурсів, ставлять під сумнів дійсну економічну участь цих постачальників у реалізації товарів та підрядних робіт позивачеві із встановленням, які саме дії були фактично ними вчинені у процесі виконання розглядуваних договорів та додаткових угод та з використанням яких саме (зокрема, власних чи залучених) ресурсів, хто конкретно брав участь у виконанні цих операцій з боку позивача та ТОВ «Промтехком».

Крім того, з досліджених судовою колегією матеріалів справи, зокрема, ліцензій, дозволів та висновку експертиз та наказів (2 том., а.с. 129 - 137) вбачається, що виконувані ТОВ «Промтехком» для позивача роботи відповідають ліцензійним видам діяльності позивача.

Матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів для підтвердження економічної обґрунтованості залучення до будівельних робіт ТОВ «Промтехком».

Крім того, оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку та первинних документах, а у другому ланцюзі постачальником послуг виступало TOB «Ренал», господарські операції, щодо придбання послуг TOB «ВКП «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» від TOB «Промтехком» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничих тужностей та приміщень, які необхідні для надання послуг відсутні.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. При цьому позивач має довести ті обставини на яких грутнуються його вимоги та надати належні докази на підтвердження цих вимог.

Оцінуючи надані сторонами докази в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку про безпідставність позовних вимог та обґрунтованість спірного податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, через що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції прийняте при неповному з'ясуванні судом першої інстанції обставин справи та з порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, оскаржувану постанову належить скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 10.9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» у резолютивній частині судового рішення суд, відповідно до вимог ст. 163 КАС України, обов'язково зазначає про розподіл судових витрат між сторонами у порядку та розмірі, передбаченому ст. 94 КАС України.

Згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.01.2016 року частково задоволено клопотання апелянта та відстрочено сплату судового збору до моменту постановлення рішення по справі.

За подання до суду адміністративного позову станом на 18.11.2010 року було сплачено 3 грн. 40 коп.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги), за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду належало сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У зв'язку з тим, що вимоги апеляційної скарги задоволено, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з позивача на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 грн. 74 коп. (3,40 грн. * 110%).

Керуючись ст.ст. 8, 12, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 року № 7 колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.12.2015 року - скасувати та прийняти нову.

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення від 05.11.2010 року №/0 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «УКРСЕРВІСМОНТАЖ» () до Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва, банк отримувача ГУДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, код класифікації доходів бюджету 22030001) судовий збір у розмірі 3 (три) грн. 74 (сімдесят чотири) коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя: В. В. Кузьменко

Судді: Я.М. Василенко

А.Г. Степанюк

Повний текст постанови виготовлено 12.02.2016 року.

Головуючий суддя Кузьменко В. В.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.