Справа № 161/17423/15-а 2-а/161/578/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 р. Справа № 876/12281/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря Андрушківа І.Я.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Лясковця В.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2015 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2015 року провадження в справі закрите в зв`язку з тим, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу про скерування справи для продовження розгляду. оскільки спір є адміністративно правовим і підлягає розгляду в порядку, визначеному КАС України. Крім того недопустимими є спори судів про підсудність даного спору.
Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2015 року скасувати, а матеріали справи направити суду першої інстанції для продовження розгляду.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2015 року залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства. Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач звернувся до суду про визнання неправомірними дій відповідача щодо невиконання умов контракту, зобов`язання командира Військової частини №9971 Луцького прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України надати йому жиле приміщення або укласти договір оренди житлового приміщення для його тимчасового проживання разом з сім`єю та стягнути з відповідача суму заборгованості за оренду приміщення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Преамбулою до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що цей Закон відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Згідно абзацу сьомого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Отже, забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями та виплата грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є гарантіями соціального захисту військовослужбовців.
Оскільки спірні правовідносини виникли у сфері соціального захисту та виплат військовослужбовцям, тому дана справа повинна розглядатися за правилами КАС України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Відтак, оскаржувана ухвала про повернення адміністративного позову підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.195,199,204,205,206,254 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2015 року про закриття провадження у справі № 161/17423/15-а скасувати, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст ухвали виготовлений 17 лютого 2016 року.