Справа № 825/2891/15-а
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/2891/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Скалозуб Ю.О. Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

16 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді суддів за участю секретаряБорисюк Л.П., Вівдиченко Т.Р., Петрика І.Й. Приходько К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у справі за заявою Головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС ЧМУЮ Титарчука М.О. про розстрочення виконання судового рішення у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Чернігові до Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради про стягнення сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року УПФУ в м. Чернігові звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до КП «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій у розмірі 592 557,47 грн.

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року позов задоволено.

Судове рішення набрало законної сили та звернуто до виконання.

14.01.2016 Головний державний виконавець Деснянського відділу ДВС ЧМУЮ Титарчук М.О. звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду із заявою про розстрочення виконання постанови Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2015 року по справі № 825/2891/15-а строком на 12 місяців по 49 379,79 грн. кожного місяця, мотивуючи тим, що фінансово-господарський стан підприємства перебуває в скрутному становищі, що ускладнює виконання судового рішення не дозволяє своєчасно та в повному обсязі його виконати.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року у задоволенні заяви Головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС ЧМУЮ Титарчука М.О. про розстрочення виконання судового рішення відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу суду від 20.01.2016 та прийняти нове рішення, яким заяву Головного державного виконавця Деснянського відділу ДВС ЧМУЮ Титарчука М.О. про розстрочення виконання судового рішення задовольнити.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов'язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 4 ст. 196 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для розстрочення виконання судового рішення.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 263 КАС України, за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, що видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Вирішуючи питання обґрунтованості поданої заяви, колегія суддів звертає увагу, що згідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернення учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 263 КАС України - їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

Таким чином, для розстрочення виконання судового рішення особа, яка звернулась з відповідною заявою, повинна довести суду наявність підтверджених відповідними доказами виняткових обставин, які можуть бути підставою для розстрочення виконання судового рішення.

При цьому, при вирішення питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення суд задовольняє таку заяву лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо).

Підставою для відстрочення виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк, встановлений судом.

В обґрунтування заяви про розстрочення виконання судового рішення, заявник вказує на скрутне фінансове становище підприємства. Державний виконавець зазначив, що згідно бухгалтерської довідки № 108, станом на 22.12.2015 підприємство має кредиторську заборгованість у сумі 2 894 515,34 грн., у тому числі: короткостроковий кредит банку «Укрінбанк» в розмірі 376 438,91 грн.; заборгованість зі сплати пільгових пенсій - 1 783 731,43 грн.; за товари, роботи, послуги, матеріали, запчастини - 734 345,00 грн. (а.с.69).

Згідно довідки ПАТ «Укргазбанк» від 30.12.2015 станом на 29.12.2015 залишок коштів на поточному рахунку КП «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради становить 27 509,62 грн. (а.с.70).

Разом з тим, доказів, які б підтверджували відсутність руху інших активів, достатніх для погашення заборгованості суду не надано та наявними в матеріалах справи документами не підтверджується. Бухгалтерська довідка № 108, надана заявником не свідчить про відсутність у боржника засобів погашення боргу. Крім цього, заявник не зазначає, що вказаний рахунок в ПАТ «Укргазбанк» є єдиним рахунком відповідача у банківських установах.

Апелянт зазначає, що підприємство матиме змогу виплатити наявну заборгованість у разі її розстрочення.

Разом з тим, відповідач не наводить будь-яких доказів про наявність обставин щодо можливої зміни фінансового стану, що надасть можливість виконати вказане рішення суду в подальшому, що в свою чергу може призвести до затягування виконання рішення суду. Не обґрунтовано і запропонований строк розстрочення його виконання, а саме терміном на 12 місяців.

Крім того, заявником не надано доказів того, що ним вживалися заходи хоч би до часткового виконання судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає вмотивованою відмову суду першої інстанції щодо розстрочення виконання судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно застосував положення чинного законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали із дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 199, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Чернігівське тролейбусне управління» Чернігівської міської ради на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складання в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя Л.П. Борисюк Т.Р. Вівдиченко І.Й. Петрик

Повний текст ухвали складено та підписано - 19.02.2016

Головуючий суддя Борисюк Л.П.

Судді: Вівдиченко Т.Р.

Петрик І.Й.