Справа № 0670/4019/12
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року м. Київ К/9991/65461/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Олексієнка М.М.,
Рецебуринського Ю.Й.,-

провівши в порядку касаційного провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до Державної фінансової інспекції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування рішення, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом, у якому просила визнати неправомірними дії виконуючого обов'язки начальника Державної фінансової інспекції в Житомирській області ОСОБА_5 в частині видання наказу від 25 травня 2012 року № 111 «Про внесення змін до наказів Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області від 28 березня 2011 року № 40 та від 26 квітня 2011 року № 56 про преміювання» і скасувати відповідне рішення.

На обґрунтування позову зазначила, що відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених статтею 127 Кодексу законів про працю (далі - КЗпП) України, а зменшення розміру належної їй премії суперечить вимогам статей 130, 132-134 цього Кодексу.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року і направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

За змістом частини 2 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 працювала у Контрольно-ревізійному управлінні в Житомирській області та 5 березня 2012 року була звільнена у зв'язку з його реорганізацією в Державну фінансову інспекцію в Житомирській області.

У період перебування у відрядженні з 24 лютого 2011 року по 2 березня 2011 року ОСОБА_4 невірно було обраховано заробітну плату внаслідок помилки при складанні табелів обліку використання робочого часу і цю помилку відповідачем виправлено, що підтверджується копією постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 25 травня 2012 року у справі № 0670/2529/12, з якої вбачається, що позивачеві недоплачено 216,80 гривень за дні перебування у відрядженні, і наказом відповідача від 24 травня 2012 року № 110 про виплату вказаної суми.

У зв'язку з проведеним перерахунком заробітної плати ОСОБА_4 за лютий 2011 року та березень 2011 року, дотримуючись вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, виконуючим обов'язки начальника Державної фінансової інспекції в Житомирській області ОСОБА_5 видано наказ від 25 травня 2012 року № 111, відповідно до якого внесені зміни до наказів Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області від 28 березня 2011 року № 40 та від 26 квітня 2011 року № 56 в частині преміювання позивача, а саме: змінено суму премії за лютий 2011 року з 212,63 гривень на 170,10 гривень і за березень 2011 року з 559,50 гривень на 508,09 гривень.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що при виданні оспорюваного наказу відповідач діяв у межах наданих йому законом повноважень та права позивача не порушив.

За правилами пункту 1.2 Положення про систему преміювання працівників Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області, затвердженого наказом Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області від 10 грудня 2007 року № 176, преміювання працівників проводиться відповідно до їх особистого внеску в загальні результати роботи управління за результатами роботи за підсумками місяця згідно з наказом Контрольно-ревізійного управління в Житомирській області.

У відповідності до пункту 4.1 вказаного Положення для підготовки наказу про преміювання начальники відділів подають письмову інформацію про наслідки контрольно-ревізійної роботи відділу за місяць, а також свої пропозиції по кожному працівнику відділу з урахуванням якості та результативності роботи до 2 числа місяця, наступного за звітним. При відсутності такої інформації та пропозицій по відділу до встановленого терміну - керівник відділу та працівники відділу преміюються в розмірі 10 відсотків від посадового окладу за фактично відпрацьований час.

Враховуючи те, що преміювання працівників здійснювалося відповідно до фактично відпрацьованого часу у процентному співвідношенні, ОСОБА_4 було встановлено премію у лютому 2011 року в сумі 212,63 гривень, а в березні 2011 року - 559,50 гривень. Після звернення позивача до суду з позовом про зобов'язання вчинити дії щодо виплати середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати (справа № 0670/2529/12) сектором планування, бухгалтерського обліку та звітності Державної фінансової інспекції в Житомирській області було переглянуто документи за період лютого-березня 2011 року та виявлено, що ОСОБА_4 перебувала у відрядженні не тільки з 17 по 23 лютого 2011 року, а таке їй було продовжено до 2 березня 2011 року, тобто, ще на 5 робочих днів. Після здійснення перерахунку заробітної плати з урахуванням днів перебування у відрядженні позивачеві відповідно було проведено і перерахунок премії.

Таким чином, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а посилання ОСОБА_4 на порушення вимог статей 127, 130, 132-134 КЗпП України при виданні спірного наказу суди обґрунтовано визнали помилковими, оскільки відповідач не проводив відрахувань з її заробітної плати та не покладав на неї матеріальну відповідальність, а лише виправив допущену помилку при нарахуванні премії і заробітної плати.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів та встановлених обставин справи, підстави для призначення справи до розгляду в судовому засіданні відсутні.

Відповідно до частини 3 статті 2201 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2012 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Державної фінансової інспекції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування рішення - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає, може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Олексієнко М.М.

Рецебуринський Ю.Й.