Справа № 815/6675/14
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м. Київ К/800/23824/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівЗайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, третя особа комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська про визнання дій протиправними та зобов'язання зареєструвати декларацію, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 пред'явив позов до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області (далі - Інспекція ДАБК в Одеській області), третя особа комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська про

визнання дій відповідача, що полягали у поверненні декларації про готовність до експлуатації будинку АДРЕСА_1 на підставі листа від 29 серпня 2014 року № 05/1-19756, протиправними;

зобов'язання зареєструвати декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - будинку АДРЕСА_1.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, скаржник оскаржив їх.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно Державного акту на право власності на землю ОСОБА_4 на підставі рішення виконкому Іллічівської міської ради народних депутатів № 493 від 24 травня 2001 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0957 га. в АДРЕСА_1.

05 липня 2000 року управлінням архітектури та містобудування м. Іллічівська погоджено будівельний паспорт на забудову земельної ділянки, що виділена індивідуальному забудовнику ОСОБА_4 у м. Іллічівську по вулиці 9-ий мікрорайон, будинок № 6, до якого, зокрема, включено робочий проект індивідуального житлового будинку загальною площею 619,8 кв.м, в тому числі жилої площі - 220,8 кв.м.

27 липня 2000 року Інспекцією ДАБК м. Іллічівська ОСОБА_4 видано із строком дії до 31 грудня 2002 року дозвіл на виконання будівельних робіт для будівництва двоповерхового житлового будинку у 9-му мікрорайоні м. Іллічівська відповідно до проектної документації, затвердженої та зареєстрованої управлінням архітектури та містобудування м.Іллічівська 05 липня 2000 року.

За результатами проведених будівельних робіт комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м.Іллічівська 01 березня 2010 року на ім'я ОСОБА_4 складено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, загальною площею 610,1 кв.м., в тому числі жила площа 226,4 кв.м.

Позивач неодноразово подавав до Інспекції ДАБК в Одеській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації з метою здійснення її державної реєстрації, однак по всіх своїх зверненнях отримав відмову у проведенні її реєстрації, у зв'язку з чим подані документи повертались відповідачем на доопрацювання (листи Інспекції ДАБК в Одеській області від 04 червня 2014 року, від 23 червня 2014 року, від 08 липня 2014 року, від 31 липня 2014 року, від 29 серпня 2014 року).

Зокрема, листом від 29 серпня 2014 року № 05/1-19756 Інспекція ДАБК в Одеській області повернула позивачеві подану ним декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання, зазначивши, що у поданих деклараціях у пункті 13 некоректно зазначена інформація, а саме, не зазначені назви, показники, функціональне призначення та площа нежитлових приміщень об'єкта, а також повідомлено, що процедура прийняття до експлуатації об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, передбачає загальну площу об'єкта не більше ніж 300 кв.м.

Відповідно до даних технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1, його загальна площа становить 610, 1 кв.м.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, повертаючи декларацію про готовність об'єкта до експлуатації на доопрацювання, діяв правомірно, оскільки позивач, заповнюючи декларацію, не дотримався установлених вимог.

Суд апеляційної інстанції погодився із висновком суду першої інстанції та залишив постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року без змін.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій із огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль є сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до I-III категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедура прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначена Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженим

постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (далі - Порядок № 461).

Пунктом 17 Порядку № 461 встановлено, що реєстрація декларації здійснюється з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності".

Декларація приймається в дозвільному центрі за місцезнаходженням об'єкта. Реєстрацію декларації здійснює Інспекція за місцезнаходженням об'єкта на безоплатній основі.

Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

Відповідно до частини 5 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Згідно з частиною 10 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про готовність об'єкта до експлуатації, та за експлуатацію об'єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Пунктом 2 Порядку № 461 передбачено, що прийняття в експлуатацію об'єктів, які належать до- III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація).

Пунктом 18 Порядку № 461 визначено, що замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції два примірники декларації за формою згідно з додатком 1.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 461 замовник відповідно до закону відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації.

Пунктом 21 Порядку № 461 передбачено, що у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Після усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Згідно зі статтею 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об'єктів будівництва. Суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Згідно з частиною 6 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Оскільки позивач подав до Інспекції ДАБК в Одеській області декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яка була оформлена з порушенням встановлених вимог, а саме в пункті 13 не зазначено назви, показники, функціональне призначення та площу нежитлових приміщень об'єкта, а також здійснив на підставі будівельного паспорту будівництво житлового будинку загальною площею 610,1 кв.м., в той час як відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття до експлуатації об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорту, передбачає загальну площу об'єкта не більше ніж 300 кв.м., тому суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо посилання в касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 197 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій та встановлених обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 224 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення-без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 січня 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 235-244-2 КАС України.

Судді: