Справа № 815/6675/15
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/6675/15
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Потурнак А.М.,

за участю сторін:

- позивача- ОСОБА_1 ,

- представника позивача-Шлієнко В.В.(договір від 19.11.2015р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю),

- представника відповідача Кірносова І.О.(довіреність від 05.01.2016р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання нечинним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання нечинною повістки про призов до мобілізації, згідно якої ОСОБА_1 військовим комісаром Іллічівського міського військового комісаріату було наказано з`явитись о 08-00 год. 28.07.2015р. з речами та документами до військового комісаріату, зобов`язання Іллічівського міського військового комісаріату вважати (визнати) громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключеним з військового обліку військовозобов`язаних запасу за досягненням граничного віку у 2004 році та здійснити відповідний запис щодо вказаного виключення з військового обліку в обліковій картці ОСОБА_1 , визнання нечинним направлення, не перебуваючого на військовому обліку військовозобов`язаних запасу - громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 у якості військовозобов`язаного призовника, про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у Іллічівського міського комісаріату щодо повторного взяття громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовий облік військовозобов`язаних запасу Військово-Морських Сил Збройних Сил України за військово-обліковою спеціальністю №903864-К після виключення його у 2004 році з військового обліку за досягненням граничного віку, визнання нечинним висновку лікаря терапевта військово-лікарської комісії (з призову) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 09.12.2015р. №1752/ВОПР щодо виключеного з військового обліку за досягненням граничного віку у 2004 році, громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ., визнання нечинним рішення Одеського обласного військового комісаріату від 09.12.2015р. №1752 щодо направлення, виключеного з військового обліку за досягненням граничного віку у 2004 році, громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на стаціонарне обстеження до Одеського обласного клінічного медичного центру за адресою: АДРЕСА_1 (з урахуванням уточнень до позовної заяви від 21.12.2015р.) .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2004 року він був виключений з військового обліку за досягненням граничного віку та під час оформлення повістки у військовому комісаріаті належного обліку, виключених з військового обліку за досягненням граничного віку громадян не здійснювалося і ОСОБА_1 намагалися безпідставно мобілізувати до лав Збройних Сил України направивши повістку про призов по мобілізації. Позивач зазначав, що з 28.07.2015р. по 21.08.2015р. на вимогу працівників комісаріату він був вимушений ніби то як військовозобовязаний призовник пройти медичне обстеження за результатами якого головою та секретарем військово - лікарської комісії було оформлено довідку 04.09.2015р. за № 134/26, згідно якої він був визнаний непридатним до військової служби. Позивач вважає, що його направлення Іллічівським військовим комісаріатом для проходження у якості військовозобовязаного призовника медичного обстеження військово - лікарською комісією було здійснено неправомірно. Також, позивач зазначив, що, на його думку, не можуть вважатися правомірними, законними та обґрунтованими висновок лікаря терапевта військово-лікарської комісії (з призову) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 09.12.2015р. №1752/ВОПР і рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 09.12.2015р. за №1752 про направлення його на стаціонарне обстеження до Одеського обласного клінічного медичного центру, оскільки об`єктивного дослідження не проводилось, медичної документації з поліклініки за місцем проживання ОСОБА_1 не запитувалось та з позивачем лікар терапевт ОСОБА_2 не спілкувалась. Крім того, позивачем наголошено, що висновок лікаря-терапевта від 09.12.2015р. №1752/ВОРП та рішення Одеського обласного комісаріату від 09.12.2015р. №1752 щодо направлення ОСОБА_1 на стаціонарне обстеження до Одеського обласного клінічного медичного центру були прийнятті лише 09.12.2015р., тобто через 3 місяці після проходження медичного огляду в ІНФОРМАЦІЯ_4 та без присутності ОСОБА_1 .

Позивач та представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав наведених у адміністративному позові.

Представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у запереченнях проти адміністративного позову та зазначав, що відповідно до вимог чинного законодавства України та на виконання мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України №322/2/2180 ДСК від 22.06.2015р. громадянин України ОСОБА_1 був викликаний до Іллічівського міського військового комісаріату та направлений до військово-лікарської комісії з метою встановлення його можливої придатності до військової служби за станом здоров`я. За результатами проведеного медичного огляду у ВЛК Іллічівського МВК постановлено рішення про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. 40А графи ІІ Розкладу хвороб та запропоновано разом з медичною документацією звернутись до ВЛК Одеського обласного військового комісаріату у порядку здійснення контролю за рішеннями для підтвердження підстави виключення з військового обліку за станом здоров`я. Крім того, представником відповідача наголошено, що директива Генерального штабу збройних Сил України №322/2/2180ДСК від 22.06.2015р. є службовим документом, який не передбачає надання військовозобов`язаним прав та не створює обов`язків, а містить інструкції щодо мобілізаційної роботи.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 05.04.1984р. був призваний на військову службу, про що свідчить військовий білет НОМЕР_1 від 05.04.1984р. (а.с.20-29)

29.12.2004р. ОСОБА_1 виключено з військового обліку військовозобов`язаних запасу за досягненням граничного віку, про що свідчить відмітка з вказаною датою на військовому квитку НОМЕР_1 від 05.04.1984р.

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що Іллічівським міським військовим комісаріатом вручено ОСОБА_1 повістку про призов по мобілізації, якою позивача викликано на 28.07.2015р. о 08:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.80).

Згідно довідки військового комісара Іллічівського міського військового комісаріату С.В. Довгань, у період 28.07.2015р. по 21.08.2015р. ОСОБА_1 перебував на медичному обстеженні в Іллічівському МВК.(а.с.30)

Про проходження ОСОБА_1 медичного обстеження, за направленням Іллічівського міського військового комісаріату свідчать: висновок лікаря хірурга від 08.08.2015р. (а.с.31), акт дослідження стану здоров`я від 31.07.2015р. №486 (а.с.32), висновок лікаря терапевта від 14.08.2015р.(а.с.33), акт дослідження стану здоров`я №1305 від 12.08.2015р. (а.с.34), висновок лікаря терапевта від 14.08.2015р.(а.с.35), акт дослідження стану здоров`я №1304 від 12.08.2015р.(а.с.36), висновок лікаря хірурга від 05.08.2015р.(а.с.37), акт дослідження стану здоров`я №484 від 31.07.2015р. (а.с.38), висновок лікаря невропатолога від 30.07.2015р.(а.с.39), акт дослідження стану здоров`я №477 від 29.07.2015р.(а.с.40).

Згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015р. №134/26 ОСОБА_1 за результатами проведеного медичного огляду визнаний непридатний до військової служби з виключенням з воїнського обліку (а.с.10)

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом встановлено, що ОСОБА_3 , після отримання довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015р. №134/26, було запропоновано разом з медичною документацією звернутись до ВЛК Одеського обласного військового комісаріату у порядку здійснення контролю за рішеннями для підтвердження підстави виключення з військового обліку за станом здоров`я.

29.10.2015р. ОСОБА_1 звернувся до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 з заявою про виключення ОСОБА_1 , як непридатного до військової служби, з військового обліку, про що здійснити відповідний запис в обліковій картці та військовому квитку та надати відповідь на підставі якого нормативно-правового акту чинного законодавства України, наказу чи розпорядження якої службової(посадової) особи, або якого Положення є намагання відправити ОСОБА_1 до м.Одеси з Довідкою військово-лікарської комісії Іллічівського МВК від 04.09.2015р. №134/26 для її затвердження штатною військово-лікарською комісією регіону.(а.с.13-15)

11.11.2015р. військовим комісаром Іллічівського міського військового ОСОБА_5 .Довгань надано відповідь ОСОБА_1 на його заяву від 29.10.2015р.(а.с.11-12)

09.12.2015р. лікарем терапевтом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 прийнято висновок №2/1757/ВОПР про направлення ОСОБА_1 до Одеського обласного клінічного медичного центру на дообстеження та верифікації діагнозу. (а.с.60)

09.12.2015р. головою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 видано направлення на стаціонарне обстеження ОСОБА_1 до Одеського обласного клінічного медичного центру (а.с.59)

ОСОБА_1 у позовній заяві просить встановити відсутність компетенції (повноважень) у Іллічівського міського комісаріату щодо повторного взяття громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовий облік військовозобов`язаних запасу Військово-Морських Сил Збройних Сил України за військово-обліковою спеціальністю №903864-К після виключення його у 2004 році з військового обліку за досягненням граничного віку,

Однак, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України, справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 3 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Компетенція - це сукупність повноважень, прав та обов`язків державного органу, установи або посадової особи, які вони зобов`язані використовувати для виконання своїх функціональних завдань.

Під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень.

Компетенцію державного органу чи посадової особи становлять їхні повноваження, визначені законом. Внаслідок різного тлумачення законодавства компетенція суб`єктів владних повноважень може перетинатися, внаслідок чого виникає компетенційний спір.

При цьому, позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень, відповідач, своїм рішенням або діями втрутився у його компетенцію або у випадку, коли прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

Таким чином, спори, визначені пунктом 3 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть виникати внаслідок різного тлумачення суб`єктами владних повноважень законодавства щодо їхньої компетенції на вирішення певних питань у сфері управління. Також спори з приводу компетенції виникають у разі виявлення привласнення повноважень іншого суб`єкта владних повноважень або перевищення власних повноважень.

Пунктом 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративний позов може містити вимогу про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що адміністративний позов, відповідно до приписів пункту 6 частини четвертої статті 105 Кодексу адміністративного судочинства України, може містити вимогу про встановлення компетенції, однак, така вимога може мати місце лише у спорі між суб`єктами владних повноважень, що виник з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення відсутності компетенції (повноважень) у Іллічівського міського комісаріату щодо повторного взяття громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовий облік військовозобов`язаних запасу Військово-Морських Сил Збройних Сил України за військово-обліковою спеціальністю №903864-К після виключення його у 2004 році з військового обліку за досягненням граничного віку не містять вимоги одного суб`єкта владних повноважень до іншого щодо розподілу делегованих повноважень, у зв`язку з чим такий спосіб захисту прав та законних інтересів не може бути застосовано до позивача, а тому суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Разом з тим, ст. 32 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 25.03.1992 р. N 2232-XII визначено, що військовозобов`язані, які досягли граничного віку перебування в запасі, а також визнані військово-лікарськими комісіями непридатними для військової служби у воєнний час, виключаються з військового обліку і переводяться у відставку.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у редакції Закону чинної на час оскаржених правовідносин, встановлено, що у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в районних (міських) військових комісаріатах та відповідних органах інших військових формувань. Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії. До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність. До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби, а також військовозобов`язані-жінки. Військовозобов`язані, зараховані до запасу другої категорії, у разі здобуття під час перебування в запасі або служби у військовому резерві військово-облікової спеціальності переводяться до запасу першої категорії (крім військовозобов`язаних-жінок).

Згідно зі ст. 28 зазначеного Закону запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних. Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: 1) перший розряд - до 35 років; 2) другий розряд - до 60 років. Граничний вік перебування в запасі другого розряду є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.

Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015р. №15/2015 «Про часткову мобілізацію» з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України на рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України постановлено оголосити та провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. N 3543-XII громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Пунктом 11 додатку 2 до мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 22.06.2015р. №332/2/2180дск встановлений порядок поновлення на військовому обліку військовозобов`язаних, які були виключені (зняті) з нього за старим законодавством, а саме на підставі отриманої інформації про місце реєстрації (перебування громадянина на території яку обслуговує Р(М)ВК і який повинен за віком перебувати на військовому обліку, військовий комісар Р(М)ВК здійснює його виклик за допомогою повідомлення до Р(М)ВК); перевіряє наявність військово - облікових доккументів, вилучає з архіву особову справу та обліково - послужну картку та уточнює підстави виключення з військового обліку (якщо під час уточнення військово - облікових ознак буде встановлено, що громадянин був виключений з військового обліку за діючим законодавством він на військовому обліку не поновлюється) і робить запис у військово - облікових документах про постановку громадянина на військовий облік військовозобов`язаних; направляє громадянина для проходження військово-лікарської комісії для встановлення його придатності до військової служби за станом здоров`я; за умови встановлення придатності громадянина за станом здоров`я до військової служби здійснює оформлення військового квитка та облікових документів; якщо за результатами військово - лікарських комісій було встановлено, що громадянин визнаній непридатним для проходження військової служби зі зняттям з військового обліку, у військово - облікових докумнентах робляться відповіді записи стосовно виключення даного громадянина з військового обліку за станом здоров`я (а.с.67-70).

З урахуванням зазначеного, суд погоджується з посиланнями позивача на те, що його виклик до військового комісаріату на 28.07.2015р. було безпідставно зроблено повісткою про призов по мобілізації замість відповідного повідомлення. Однак, враховуючи те, що повістка - це документ, який призначений для персонального оповіщення військовозобо`язаних про їх виклик і не є відповідним рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства, яке може бути визнано нечинним, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання нечинною повістки про призов до мобілізації, згідно якої ОСОБА_1 військовим комісаром Іллічівського міського військового комісаріату було наказано з`явитись о 08-00 год. 28.07.2015р. до військового комісаріату задоволенню не підлягають.

Під час офіційного з`ясування обставин справи судом встановлено, що ОСОБА_6 29.12.2004р. виключено з військового обліку військовозобов`язаних запасу за досягненням граничного віку, про що свідчить відмітка на його військовому квитку та відповідачами не прймалося рішення про його поновлення на військовому обліку, у зв`язку із чим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог СтефаненкаІ.В. в частіині зобов`язання Іллічівського міського військового комісаріату вважати (визнати) громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключеним з військового обліку військовозобов`язаних запасу за досягненням граничного віку у 2004 році та здійснити відповідний запис щодо вказаного виключення з військового обліку в його обліковій картці.

У позовній заяві ОСОБА_1 також просить визнати нечинним направлення, не перебуваючого на військовому обліку військовозобов`язаних запасу - громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 у якості військовозобов`язаного призовника, однак, з урахуванням зазначеного вище, суд вважає, що направляючи позивача на проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією Іллічівський міський військовий комісаріат діяв правомірно, у межах своєї компетенції та на виконання додатку 2 до мобілізаційної директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 22.06.2015р. №332/2/2180дск. При цьому, посилання позивача на те, що його було направлено для проходження медичного обстеження військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 у якості військовозобов`язаного призовника є помилковими та відповідають матеріалам справи. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині.

Згідно п.2.1 глави 2 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008р. №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Відповідно до п.1.1, 1.2 глави 1 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза це медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України).

Пунктом 2.10 глави 2 розділу 1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України передбачено, що ВЛК військового комісаріату створюється у районному (міському) військовому комісаріаті в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами. Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій у військових комісаріатах Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва створюються відповідно Кримська республіканська, обласні та Київська міська ВЛК в установленому законодавством порядку за узгодженням із заінтересованими органами. Персональний склад та порядок роботи ВЛК районного (міського), обласного військових комісаріатів визначаються наказами відповідних військових комісарів.

Згідно п.п.2.10.3. глави 2 розділу 1 ВЛК військового комісаріату Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) військового комісаріату, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону.

Таким чином, Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України встановлене право ВЛК військового комісаріату областей здійснювати контроль за рішеннями ВЛК районних(міських) військових комісаріатів.

Під час з`ясування офіційних обставин справи, судом встановлено, що Іллічівським міським військовим комісаріатом документи медичного обстеження ОСОБА_1 надані у порядку контролю для перевірки до військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як свідчать матеріали справи, за результатами розгляду наданих Іллічівським міським військовим комісаріатом документів медичного обстеження ОСОБА_1 , лікарем терапевтом військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 09.12.2015р. зроблено висновок №2/1757/ВОПР про направлення ОСОБА_1 до Одеського обласного клінічного медичного центру на дообстеження та верифікації діагнозу та головою військово - лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 і ТВО військового комісару ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 видано ОСОБА_1 направлення за №2/1752 на стаціонарне обстеження ОСОБА_1 до Одеського обласного клінічного медичного центру (а.с.59-60)

Враховуючи викладене та те, що результати медичного огляду ОСОБА_1 . ВЛК Іллічівського МВК були переглянуті військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку встановленому чинним законодавством України, за результатами якої вирішено направити ОСОБА_1 на дообстеження, у зв`язку з чим видано відповідне направлення від 09.12.2015р. №2/1752, суд приходить висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання нечинним висновку лікаря терапевта військово-лікарської комісії (з призову) ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 від 09.12.2015р. №1752/ВОПР щодо ОСОБА_1 , та визнання нечинним рішення Одеського обласного військового комісаріату від 09.12.2015р. №1752 щодо направлення громадянина ОСОБА_1 на стаціонарне обстеження до Одеського обласного клінічного медичного центру за адресою:65049, м.Одеса, вул. Судобудівна,1.

Частиною 1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 15.02.2016р.

Суддя К.О. Танцюра

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

15 лютого 2016 року.