Справа № 22-а-12062/11
Суддя: Ігнатченко Н. В.
Дата ухвалення: 2011-06-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_1
Доповідач в суді II інстанції ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2011 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: судді Яворського М.А.,

суддів: Коцюрба О.П., Ігнатченко Н.В.,

розглянула в порядку письмового провадження в приміщенні Апеляційного суду Київської області справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради про стягнення Дедоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення за 2007- 2008 роки,-

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -

встановила:

У березні 2009 року позивач звернулась до суду з позовом про виплату недоплаченої суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік., посилаючись на те, що вона є евакуйованою із зони відчудження 2 категорії, із захворюванням, яке повязане з ліквідацією наслідків аварії ЧАЕС і відповідно до законодавства має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Оскільки відповідач такий розмір пенсії здійснюється у значно меншому розмірі, просив зобовязати відповідача виплатити недоплачену суму одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік в розмірі передбаченому ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2009 року позов задоволено частково.

Визнано відмову відповідача щодо перерахунку одноразової грошової допомоги на оздоровлення позивачу неправомірною.

Забовязати Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради провести перерахунок та виплату суми одноразової грошової допомоги на оздоровлення за 2008 рік на користь ОСОБА_3 в розмірі 1470 гривень.

В апеляційній скарзі УСЗН Білоцерківської міської ради просить скасувати постанову суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що позивач зареєстрований та постійно проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, територія якої постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року № 106 віднесена до зони посиленого радіоекологічного контролю.

Позивач перебуває на обліку в УСЗН Білоцерківської міської ради і є евакуйованою із зони відчудження у 1986 році 2-ї категорії і відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» має право на щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі трьох мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, у 2008 році фінансування пільг, компенсацій та доплат постраждалим громадянам проводиться відповідно до обсягів, затверджених Законом України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", положення якого обмежували розміри щорічної допомоги на оздоровлення, передбаченої ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп визн неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в т.ч. п.28 розділу 2 цього Закс яким було передбачено, що щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з бюджетними призначеннями та ураховуючи вимоги ст. 95 Конституції Українг Бюджетного кодексу України, Кабінет Міністрів України встановив розміри щорічної допомоги оздоровлення, згідно ст.48 ч.4 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи":

Так, виплати за 2008 рік відповідачем проводились згідно постанови Кабінету Мініст України від 12 липня 2005 року № 562 "Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно ст. 62 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постражда внаслідок Чорнобильської катастрофи", застосування Закону провадиться у порядку, визначеної Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов'язковим для виконання міністерствами іншими центральними органами державної виконавчої влади України, місцевими органа? державної виконавчої влади, всіма суб'єктами господарювання, незалежно від їх відомч підпорядкованості та форм власності.

Частина 2 статті 95 Конституції України, яка має найвищу юридичну силу, та норми якої нормами прямої дії, цілком однозначно передбачає, що всі видатки держави, їх цільої призначення, визначаються виключно в Законі про державний бюджет на відповідний бюджетнг рік.

Згідно з ст. 75 Конституції України Верховна Рада України є єдиним органом законодавчі влади в Україні.

Конституція України не встановлює пріоритету застосування того чи іншого закону, тому числі залежно від предмету правового регулювання. Немає також закону України, який б регулював питання подолання колізії норм законів, що мають однакову юридичну силу.

Частина 2 ст. 95 Конституції України визначає, що виключно законом України пр Державний бюджет України визначаються видатки держави на загальні суспільні потреби, розмі] і цільове спрямування цих видатків.

Водночас Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від і жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметнимг нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного абс часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщс інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".

За змістом частини третьої статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обовязковими до виконання на території України. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, за наявності декількох законів, норми які по-різному регулюють конкретну сферу суспільних відносин, під час вирішення спорів у цих відносинах суди повинні застосовувати положення закону з урахуванням дії закону в часі за принципом пріоритету тієї норми, яка прийнята пізніше.

На момент виникнення спірних відносин, а саме на дату нарахування і виплати позивачу органами соціального захисту населення відповідних коштів, необхідно встановити положення яких рівнозначних за юридичною силою законів були діючими: Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", чи закон України про Державний бюджет України на відповідний рік, з урахуванням тих обставин, що у звязку з рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп було визнано неконституційними деякі положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Суд першої інстанції правильно встановив, що на момент виникнення спірних віднос саме, на дату нарахування і виплати позивачу органами соціального захисту насел відповідних коштів у лютому 2008 року в розмірі 75 грн. (згідно довідки про отримання щор допомоги на оздоровлення - а.с. 10) положення Закону України «Про Державний бюджет Укр на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були діючими, які І визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за К рп, тобто після проведеної виплати.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місце самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведеного дії відповідача по виплаті щорічної грошової допомоги у розмі встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесе змін до деяких законодавчих актів України» не можна визнати неправомірними, оскії відповідач на час проведення спірних виплат діяв відповідно до встановлених норм Закону.

Таким чином дії відповідача на час виплати позивачу зазначеної у Законі України "1 статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастро одноразової грошової допомоги на оздоровлення узгоджувалися з положеннями частини 2 ст 19 Конституції України.

Оскільки, невиплата позивачу зазначеної допомоги у повному розмірі викликана протиправними діями Управління, а прийняттям законодавцем неконституційних положень Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслі, Чорнобильської катастрофи", то захист його порушених прав щодо отримання недоплаченої с) може відбуватися лише в порядку визначеному частиною 3 статті 152 Конституції України.

Таким чином, колегія вважає за необхідне постановити нову постанову у справі про відмов задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 198,201,202,207 КАС України, колегія судців,

постановила:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ра, Київської області задоволити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 квіт 2009 року скасувати та ухвалити по даній справі нову постанову.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до Управліні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Київської області про стягнені недоотриманих сум одноразової допомоги на оздоровлення.

Постанова набирає законної сили відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України та може буї оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяі днів після набрання законної сили

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_5