Справа № 823/105/16
Суддя: А.В. Каліновська
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року справа № 823/105/16

м. Черкаси

12 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каліновської А.В.,

при секретарі судового засідання - Шалько І.П.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Сокоренка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд з вищезазначеним адміністративним позовом, в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 22.01.2015 №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачем протиправно притягнуто позивача до відповідальності за порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів», а саме - за зберігання Ірландського віскі «Bushmills», 40%, об'ємом 1 л. та алкогольного напою «Grappa Villa Montaner», 40%, об'ємом 0,7 л. без марок акцизного податку встановленого зразка, оскільки акт про результати фактичної перевірки виданий Головним управлінням ДФС у Черкаській області, однак двоє з чотирьох державних ревізорів-інспекторів є працівниками іншого органу - ДПІ у м. Черкасах. В порушення вимог п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України тривалість перевірки перевищила 10 діб, крім того, доказів, на підставі яких прийнято наказ про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3 (письмового звернення покупця (споживача) до перевірки позивачу не надано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених вище.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивачем допущено порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів», а саме, в кафе, що розташоване в АДРЕСА_2, в якому здійснює свою господарську діяльність ФОП ОСОБА_3 встановлено факт зберігання для подальшої реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Таким чином, на думку представника відповідача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення скасуванню не підлягає.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа-підприємець 08.06.2004 за №2 004165, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями НОМЕР_2.

На підставі наказу державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.12.2015 №1507 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3» посадовими особам контролюючого органу здійснено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, податкова адреса: АДРЕСА_1) з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за місцем фактичного здійснення діяльності (АДРЕСА_2) за період діяльності з 01.01.2014 по 08.01.2016.

За результатами перевірки складено акт № 10/23-01-17-0225/НОМЕР_1 від 11.01.2016, в якому встановлені порушення вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1251 від 27.12.2010 та частини 4 ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв: Ірландського віскі «Bushmills», 40%, об'ємом 1 л. та алкогольного напою «Grappa Villa Montaner», 40%, об'ємом 0,7 л. для подальшої реалізації без марок акцизного податку встановленого зразка.

На підставі вищезазначеного акту перевірки відповідачем прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.01.2015 №, яким до позивача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що суб'єкти господарювання, які здійснюють торгівлю алкогольними напоями, повинні дотримуватися законодавчо встановлених правил здійснення зазначеної діяльності, а у разі порушення, нести відповідальність, передбачену Законом для забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв на території України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (далі - Закон №481).

Відповідно до ст. 17 Закону №481, до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції в разі порушення норм цього закону.

Згідно із положеннями ст. ст. 16, 18 Закону №481, контроль за дотриманням цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції визначеної Законами.

Згідно з п. 226.1. ст. 226 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Відповідно до п. 226.2. вказаної статті, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п. 226.3. ст. 226 ПК України, виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

В пункті 226.9. ст..229 ПК України передбачається, що вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначаються постановою Кабінету Міністрів України №854 від 30.07.1996 року «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» (далі - Правила №854).

Згідно з п. 2 Правил №854, роздрібна торгівля алкогольними напоями - діяльність з продажу алкогольних напоїв безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших закладах ресторанного господарства. Роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Відповідно до п. 12 Правил №854, зберігання та реалізація алкогольних напоїв, крім алкогольних напоїв з вмістом спирту етилового від 1,2 до 8,5 відсотка об'ємних одиниць, вироблених в Україні, дозволяється тільки за наявності марки акцизного податку на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством. Порядок запровадження марок акцизного збору регулюється законодавством.

Пунктом 16 Правил №854 передбачено, що зберігання алкогольних напоїв здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв, внесених до Єдиного державного реєстру місць зберігання, які відповідають вимогам нормативно-правових актів з питань охорони праці, здоров'я та навколишнього природного середовища, протипожежної безпеки, а також санітарних норм і правил. Місця зберігання алкогольних напоїв повинні добре вентилюватися, не мати стороннього запаху, бути непроникними для прямих променів світла, обладнані охоронною сигналізацією. Алкогольні напої розміщуються в місцях зберігання за групами, видами, марками. Суб'єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вносять до Єдиного державного реєстру місць зберігання тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Постановою Кабінету Міністрів України №1251 від 27.12.2010 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (далі - Положення №1251)

Відповідно до п. 19 Положення №1251, наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати акцизного податку та легальності ввезення товарів.

Згідно з п. 20 Положення №1251, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов'язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з порушенням вимог цього Положення, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до п. 21 Положення №1251, для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання.

Як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 вимог Закону №481, а саме за результатами огляду продукції на торгівельній полиці та в холодильному обладнанні, на наявність марок акцизного податку, встановлено зберігання алкогольних напоїв: Ірландського віскі «Bushmills», 40%, об'ємом 1 л. та алкогольного напою «Grappa Villa Montaner», 40%, об'ємом 0,7 л. для подальшої реалізації без марок акцизного податку встановленого зразка, що підтверджується поясненнями адміністратора кафе та не заперечується представником позивача.

В абзаці третьому частині четвертої ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зазначено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Слід зазначити, що вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої, які марковані з порушенням вимог Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, тому настає відповідальність суб'єкта господарювання за це правопорушення.

Відповідно до абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Враховуючи сукупність встановлених вище обставин справи, суд дійшов висновку щодо правомірності застосування до ФОП ОСОБА_3 фінансової санкції в розмірі 17000 грн. за зберігання для подальшої реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Посилання представника позивача на ту обставину, що акт про результати фактичної перевірки виданий Головним управлінням ДФС у Черкаській області, однак двоє з чотирьох державних ревізорів-інспекторів є працівниками іншого органу - ДПІ у м. Черкасах - як на підставу для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є необґрунтованим, оскільки відповідно до наказу державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.12.2015 №1507 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3» проведення фактичної перевірки позивача доручено двом головним державним ревізорам-інспекторам відділу адміністрування податку на доходи фізичних осіб управління доход і зборів з фізичних осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5 та двом головним державним ревізорам-інспекторам відділу ліцензування та контролю за обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Черкаській області Ридуну С.О., Братку В.В.

Крім того, помилковим є посилання представника позивача на порушення відповідачем строку проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3, визначеного п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України, якою визначено, що тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу не повинна перевищувати 10 діб, з огляду на нижчезазначене.

Відповідно до п. 86.5 ст. 86 Податкового кодексу України, акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами органів державної податкової служби, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Як вбачається з наказу державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 29.12.2015 №1507 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3» - строк проведення фактичної перевірки з 30.12.2015 по 08.01.2016. Відповідно до п. 3.1 акту № 10/23-01-17-0225/НОМЕР_1 від 11.01.2016 фактична перевірки ФОП ОСОБА_3 закінчилась 11.01.2016 о 17 год. 15 хв.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №1155-р «Про перенесення робочих днів у 2016 році», перенесено у порядку і на умовах, установлених законодавством, у 2016 році для працівників, яким встановлено п'ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, робочий день з п'ятниці 8 січня - на суботу 16 січня.

Згідно з частиною третьою статті 67 КЗпП України у випадку, коли святковий або неробочий день (ст. 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

Таким чином, контролюючим органом не було перевищено законодавчо встановленого строку для проведення фактичних перевірок в 10 діб.

Що стосується твердження представника позивача, що контролюючим органом не надано доказів, на підставі яких прийнято наказ від 29.12.2015 №1507 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_3», а саме письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування, то слід зазначити, що вказаний наказ ДПІ у м. Черкасах не є предметом даної справи, а ненадання контролюючим органом вказаних відомостей не спростовують факт виявленого відповідачем під час здійснення фактичної перевірки порушення, а саме зберігання для подальшої реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Таким чином, оскаржуване податкове повідомлення-рішення державної податкової інспекції у м. Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області від 22.01.2015 № є правомірним та оскарженню не підлягає.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 14, 86, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.В. Каліновська

Повний текст рішення виготовлено 19 лютого 2016 року.