Справа № 2-а-85/2010
Суддя: Висоцька Н. В.
Дата ухвалення: 2010-03-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-85/2010 р.
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2010 року Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Н.В.,

при секретарі - Крапивній Г.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка справу за позовною заявою ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду, з цією позовною заявою в порядку адміністративного судочинства України, посилаючись на те, що постановою серії СВ № 042747 від 16 лютого 2010 року ІДПС Сосницького ВДАІ мол. сержанта ОСОБА_2, він був визнаний винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення, на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260,00 грн. Посадова особа вважає, що 16 лютого 2010 року о 12-й годині 55 хв. в с. Змітнів Сосницького району Чернігівської області він, керуючи автомобілем НОМЕР_1. здійснив зупинку транспортного засобу на повороті, чим порушив правила зупинки та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КПАП України. Позивач вину свою визнає. Пояснив, що дійсно зупинив свій автомобіль на повороті, оскільки не зміг зупинитися в іншому місці через погані погодні умови, великі снігопади, дорога очищена повністю від снігу не була, утворилася тільки одна колія, якою рухались автомобілі. Дорога була очищена тільки на поворотах, де водії транспортних засобів мали змогу розминутися з водіям транспортними засобами, які рухались в зустрічному напрямку, якщо б позивач зупинив свій автомобіль згідно ПДР, то блокував би рух дорожнього транспорту і створив аварійну ситуацію. Позивач вважає, що своїми діями аварійної обстановки не створив, був дуже обережний, контролював рух свого транспортного засобу, не заважав іншим учасникам руху.

Посадовцем не враховано, що вину у скоєному визнав повністю, розкаявся у скоєному, адміністративне правопорушення скоїв вперше, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, порушення скоїв не умисно, аварійної обстановки своїми діями не створив, тому вважає, що в посадовця були всі підстави застосувати до нього ст. 22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням. За таких обставин позивач вважає, що дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги, просить визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача УДАІ УМВС України в Чернігівській області в судове засідання не з'явились, про поважні причини неявки не повідомили, своєчасно та в установлений строк повідомлені про час і місце розгляду справи в суді. До суду не надані будь-які заперечення та дані про проведення фотозйомки, які зазначені в протоколі не приєднані до матеріалів справи.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили, що на той час були складні погодні умови, дорога була розчищена дуже погано, зупинити машину не було можливості в іншому місці. Зупинення транспортного засобу в даному місці було викликано обєктивними обставинами.

Суд, вислухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково за наступних підстав. По справі встановлено, що постановою серії СВ № 042747 від 16 лютого 2010 року ІДПС Сосницького ВДАІ мол. сержанта ОСОБА_2, позивач був визнаний винним у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення, на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 260,00 грн. Посадова особа вважає, що 16 лютого 2010 року о 12-й годині 55 хв. в с. Змітнів Сосницького району Чернігівської області ОСОБА_1. керуючи автомобілем марки «ЗАЗ державний номерний знак С.В 6759 АК, здійснив зупинку транспортного засобу на повороті, чим порушив правила зупинки та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КПАП України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач та представник відповідача у судові засідання не з'явився. До суду не надані будь-які заперечення та дані про проведення фотозйомки, які зазначені в протоколі не приєднані до матеріалів справи.

Статтею 141 КУпАП передбачено, що до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху у разі їх фіксації працюючими у автоматичному режимі спеціальними засобами, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапис притягуються власники (співвласники) транспортних засобів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративну відповідальність є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його скоєнні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, показами технічних засобів та приладів, які мають функції фото- и відеозапису, які використовуються під час нагляду за дотриманням правил, норм та стандартів, які застосовуються для безпеки дорожнього руху. При цьому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП дана норма носить імперативний характер відносно можливості використання тільки тих технічних засобів та приладів, які мають функції фото-, кінозйомки чи відеозапису та можуть бути використані як докази по справі. Таким чином, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення і винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем порушені вимоги даної норми, а також порушені вимоги ст. 280 КУпАП. Так, відповідачем не зазначено на які він докази посилається при встановленні вини позивача в скоєнні правопорушення, враховуючи, що окрім протоколу, будь-які інші докази не надані по справі, в протоколі зазначено, що дане правопорушення було зафіксовано з допомогою фотозйомки, але самих фото додано не було. Покази свідків, допитаних в судовому засіданні, не спростовують доводів позивача.

Встановлено, що постанова повинна відповідати вимогам ст. 283 та 284 КУпАП, а саме в ній треба навести докази, на яких зроблено висновок про скоєння особою правопорушення, а також мотиви відкидання інших доказів на які посилається правопорушник. З пояснень в протоколі вбачається . що особою відносно якої складено протокол, зазначено, що він згоден, що скоїв вказане правопорушення. Позивач послався на свідків пасажирів його автомобіля, які в суді повідомили, що водій своїми діями не створив аварійної обстановки, був дуже обережний, контролював рух свого транспортного засобу, не заважав іншим учасникам руху, але працівник ДАІ проігнорував даний факт. В постанові не зазначено, чому саме дані обставини не взяті до уваги. Судом враховано, що на даний час відсутня будь-яка можливість здобути інші докази по справі, тому вважає що повернення справи на доопрацювання не доцільне.

По справі встановлено, що позивач не згоден з постановою, обставини на які посилається позивач знайшли своє підтвердження, а саме показами свідків підтверджено складні погодні умови, дана обставина була залишена поза увагою. Позивач є потерпілим внаслідок Чорнобильскої катастрофи, що суд вважає є істотною обставиною, яку необхідно було врахувати при призначенні стягнення. Матеріали справи не містять даних про інші докази на підставі яких було прийнято рішення по справі.

Відповідачем не надано доказів правомірності винесеної постанови. Проводилась фотозйомка скоєного правопорушення, однак до протоколу не були додані ані фото, ані відео записи. Відповідно до законодавства кожен засіб вимірювальної техніки має бути укомплектований документами про сертифікацію та допуск даного типу засобів до використання. Позивач просив працівника ДАІ включити до протоколу свідками пасажирів його автомобіля, які в суді можуть підтвердити вищевказані обставини, але працівник ДАІ проігнорував прохання, склав протокол взагалі не долучаючи свідків. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача не були зібрані всі необхідні матеріали: не роз'яснено права позивачу, в тому числі право користуватися юридичною допомогою адвоката та інших фахівців в галузі права; права на захист; не з'ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, що є порушенням вимог ст. ст. 268, 278 - 280 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Але при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідачем не були дотримані вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. а саме: не враховано характер правопорушення, ступінь вини, майновий стан, особу правопорушника та обставини, які пом'якшують відповідальність, тобто постанова винесена упереджено, а інспектором не об'єктивно досліджені та враховані всі обставини, які мають значення для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, суд, дослідивши всі надані позивачем матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення СВ № 081142 та постанову СВ № 0422747 від 16.02.2010 року по справі про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення позивача, прийшов до висновку, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення та постанова по справі про адміністративне правопорушення винесені в межах компетенції, але з порушенням вимог ст.ст. 141, 33, 254-255, 268, 278 280 КУпАП і відповідно до ч. 3 ст. 2, ст. 162 КАС України є протиправними та підлягають скасуванню, як такі, що винесені не на підставі і не у порядку, що передбачені законом, а також необґрунтовано, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Звільнити сторони від сплати державного мита відповідно законодавства, витрати віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 141, 22, 33, 121 ч. 1, 268, 278 280, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 3, 6, 18 ч. 2, 87, 128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в Чернігівській області, ОСОБА_2 про визнання неправомірними дій субєкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити частково.

Визнати дії протиправними та скасувати постанову СВ № 042747 від 16.02.2010 року 1ДПС Сосницького ВДА1 мол. сержанта ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 260 (двісті шістдесят) гривень відносно ОСОБА_1, справу провадження закрити, на підставі ст. 22 КУпАП в силу малозначності діяння звільнити його від стягнення, обмежившись усним зауваженням.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Звільнити сторони від сплати державного мита відповідно законодавства, витрати віднести на рахунок держави.

Копію постанови направити сторонам до відому.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня її складання в повному обсязі, особою, яка оскаржує постанову, за правилами встановленими ст.ст. 185 - 187 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Висоцька Н.В.