Справа № 2а-412/10/1522
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2016 р. м. Київ К/800/12970/14

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України у складі

суддів: Мороз Л.Л.,

Горбатюка С.А.,

Шведа Е.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Загородньої М.О.,

прокурора Семоненко В.І.,

представника відповідача Дорогіна К.Ю.,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційні скарги ТОВ "Валькор" та ТОВ "Ван і Ман" на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 року у справі за позовом Заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до Виконавчого комітету Одеської міської ради, КП "Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості", ТОВ "Валькор", третя особа: Одеська міська рада, про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник прокурора м. Одеси звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом в інтересах держави в особі Одеської обласної ради до виконавчого комітету Одеської міської ради, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Одеської міської ради, про визнання дій виконавчого комітету Одеської міської ради щодо оформлення свідоцтв про право власності на 178 зазначених у позові об'єктів культурної спадщини територіальних громад сіл, селищ, міст області протиправними та скасування реєстрації права власності, здійсненої комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості», за Одеською міською радою на зазначені об`єкти.

У подальшому позивач уточнив свої позовні вимоги та просив суд визнати протиправними дії виконавчого комітету Одеської міської ради щодо оформлення свідоцтв про право власності на зазначені 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області; визнати протиправними дії комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» щодо реєстрації права власності Одеської міської ради на вказані вище 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області та зобов'язати комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» скасувати записи у Державному реєстрі прав щодо права власності Одеської міської ради на вказані 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Також заступник прокурора м. Одеси просив суд зобов'язати виконавчий комітет Одеської міської ради утриматися від вчинення дій щодо оформлення Одеській міській раді свідоцтв про право власності на 407 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2010 року позов заступника прокурора м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської обласної ради задоволено повністю: визнано протиправними дії виконавчого комітету Одеської міської ради щодо оформлення за Одеською міською радою свідоцтв про право власності на 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області; визнано протиправними дії комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» щодо реєстрації права власності Одеської міської ради на 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області; зобов'язано комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» скасувати записи у Державному реєстрі прав щодо права власності Одеської міської ради на 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області; зобов'язано виконком Одеської міської ради утриматися від вчинення дій щодо оформлення Одеській міській раді свідоцтв про право власності на 407 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 року скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2010 року та прийнято нове рішення. Адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії виконавчого комітету Одеської міської ради щодо оформлення за Одеською міською радою свідоцтв про право власності на 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Визнано протиправними та скасовано свідоцтва про право власності Одеської міської ради на 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. Зобов'язано комунальне підприємство «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» скасувати записи у Державному реєстрі прав щодо права власності Одеської міської ради на 178 об'єктів культурної спадщини спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ТОВ "Валькор" подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення у частині скасування свідоцтва про право власності на нежитлові приміщення цокольного поверху та нежитлових приміщень цокольного поверху № 501, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, 25, в будівлі у переліку під № 109 Склади Машевського 1850 р., м. Одеса, вул. Приморська, 25.

Не погоджуючись з рішенням апеляційної інстанції, ТОВ "Ван і Ман" подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою у позові відмовити.

Перевіривши і обговоривши доводи касаційних скарг, проаналізувавши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Як встановлено, на виконання 05.11.1991 року № 311 «Про розмежування державного майна між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» Одеською обласною Радою народних депутатів було прийнято рішення від 25.11.1991 року № 266-ХХІ «Про розмежування державного майна між власністю обласної Ради, міст обласного підпорядкування і районів області».

Зазначеним рішенням обласної ради було затверджено переліки державного майна, що передавалося у власність Одеської обласної ради народних депутатів та міст обласного підпорядкування, зокрема, місту Одеса. Згідно з вказаними переліками пам'ятки історії та культури як окремі об'єкти права власності до комунальної власності міст обласного підпорядкування та районів не передавалися.

Відповідно до рішення Одеської обласної Ради народних депутатів від 12.05.1993 року № 449-ХХІ «Про заходи охорони та використання нерухомих пам'яток історії і культури в Одеській області» обласна рада прийняла нерухомі пам'ятки історії і культури у комунальну власність області.

Рішенням обласної ради від 24.04.2003 року № 154-ХХIV «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада» у розділі 11 додатку було закріплено перелік пам'яток культурної спадщини, що належать до спільної власності територіальних громад області (з яких 438 пам'яток, розташовані у м. Одеса).

Рішенням обласної ради від 22.09.2006 року № 73-V «Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада» затверджена нова редакція переліку об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Одеської області, в якому перелік пам'яток культурної спадщини залишений в редакції розділу 11 додатку до рішення від 24.04.2003 р. № 154-ХХІV.

Пунктом 2 рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 259 від 29 червня 2005 року «Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси» комунальному підприємству «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» було доручено здійснити оформлення свідоцтв про право власності на об'єкти комунальної власності згідно з додатком.

На виконання вказаного рішення, свідоцтва про право власності на 178 об'єктів нерухомого майна, були оформлені, а право власності на зазначені об'єкти було зареєстровано.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 395 від 22.08.2006 року було внесено зміни до рішення № 259 від 29.06.2005 року, якими було змінено назву рішення, викладено у новій редакції п. 2 та виключено п. 3 вказаного рішення.

Постановою Господарського суду Одеської області від 09.10.2006 року у справі за позовом Одеської обласної ради до Виконавчого комітету Одеської міської ради, визнано нечинним та скасовано рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 259 від 29.06.2005 року «Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси» зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 395 від 22.08.2006 року «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 259 від 29.06.2005 року «Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси» в частині включення до додатку об'єктів нерухомості.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 року, прийнятою за наслідками апеляційного перегляду, постанову Господарського суду одеської області від 09 жовтня 2006 року було скасовано, а Одеській обласній раді в позові до Виконкому Одеської міської ради відмовлено.

Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради № 259 від 29.06.2005 року «Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси» не є законною підставою для оформлення свідоцтв про право власності.

Вирішуючи спір по суті, суди керувалися тим, що справа, яка розглядається, є адміністративною. Проте цей висновок не можна визнати обґрунтованим.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 1 частини 2 статті 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб'єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС України).

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Як встановлено, у цій справі оскаржуються дії виконавчого комітету Одеської міської ради щодо оформлення свідоцтв про право власності та дії комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості» щодо реєстрації права власності Одеської міської ради. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні об'єкти належать позивачу - Одеській обласній раді, а дії щодо оформлення права власності за Одеською міською радою є безпідставними та неправомірними.

За таких обставин, цей спір стосується захисту цивільних прав та має не публічний, а приватно-правовий характер, а тому вирішення таких спорів належить розглядати у порядку до цивільного провадження.

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 157 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що позивач у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог не вказав реквізитів - дати видачі і номерів зазначених свідоцтв про право власності на 178 об'єктів. Зазначено лише перелік найменувань та адреси цих 178 об'єктів, на які виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано свідоцтва про право власності на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 29.06.2005 року № 259 «Про реєстрацію об'єктів нерухомості - пам'яток архітектурної спадщини, що розташовані у м. Одесі».

Суди попередніх інстанцій не звернули увагу на зазначений недолік та не ідентифікували оскаржувані свідоцтва про право власності. В матеріалах справи вказані свідоцтва відсутні.

Крім того, постановляючи рішення у цій справі, суди попередніх інстанцій не вирішили питання про залучення третіх осіб, прав яких може стосуватись судове рішення. Так, ТОВ "Валькор" та ТОВ "Ван і Ман" зазначають про порушення своїх прав, оскільки вони є власниками приміщень у м. Одесі за адресами вул. Приморська, 25 та вул. Дерибасівська, 12 відповідно.

Відповідно до частини 2 статті 53 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний суд при прийнятті позовної заяви, підготовці справи до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Проте, судами не було перевірено склад осіб, на права і обов'язки яких може вплинути рішення у цій справі та не вирішено питання щодо залучення до участі у справі ТОВ "Валькор" та ТОВ "Ван і Ман".

Частинами 4 та 5 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладається обов'язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Проте, судами попередніх інстанцій в порушення вказаних норм процесуального права не було враховано всіх обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору.

Враховуючи, що передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, оскаржувані судові рішення у справі підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції відповідно до частини 2 статті 227 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 221, 223, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги ТОВ "Валькор" та ТОВ "Ван і Ман" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2012 року та постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2010 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: