Справа № 619/4553/15-а
Суддя: Кононихіна Н. Ю.
Дата ухвалення: 2015-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №619/4553/15-а
провадження №2-а/619/107/15
ПОСТАНОВА

іменем України

23 грудня 2015 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Кононихіної Н.Ю., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про визнання дій неправомірними, та зобовязання вчинити певні дії,-

встановив

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області, в якому просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок щомісячної основної державної пенсії по інвалідності з 27.08.2014 року та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю по 3 групі інвалідності відповідно до Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у 1986 році приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та має посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії серії А № 158091 с від 02 жовтня 2014 року. Перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Дергачівському районі м. Харкова, як пенсіонер. З 27.08.2014 р. йому призначена державна пенсія по як інваліду III групи за захворюванням повязаним з виконанням обовязків військової служби при ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про надання інформації та завірених належним чином копій документів, на підставі яких розраховувалася та розраховується його пенсія, а у разі невідповідності розрахунку вимогам чинного законодавства, зробити її перерахунок, на що відповідач йому повідомив, що його пенсія розраховується і виплачується на підставі ПКМ України № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 23.11.2011 р. Вважає, що його пенсія повинна розраховуватися і виплачуватися відповідно до ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

УПФ в Дергачівському районі Харківської області подало до суду заперечення проти позову, в яких просять відмовити у позові посилаючись на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 27.08.2014 року та отримує пенсію як інвалід III групи за захворюванням повязаним з виконанням обовязків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Пенсію було призначено відповідно до норм ст. 54 згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796 від 28.02.1991 року (далі по тексту Закон № 796) з урахуванням норм Постанови Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.11.2011 року №1210 (надалі ПКМУ №1210) та згідно Прикінцевих положень Закону України „Про Державний бюджет 2014 року та Закону України „Про Державний бюджет 2015 року. Відповідно до ст. 54 Закону №796 пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку отриманого за роботу в зоні відчуження в 1986 -1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством, або в мінімальному розмірі. У звязку відсутністю у гр. ОСОБА_1 довідки про заробітну плату отриману за роботу в зоні відчуження за 25, 27 травня 1986 року та 01, 03, 07, 09 червня 1986 року (дні роботи в зоні відчуження) державну пенсію було призначено в мінімальному розмірі. При цьому розмір державної пенсії було визначено відповідно до п. 11 ПКМУ №1210, визначеного для інвалідів III групи учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (п.п.Л п. 11 ПКМУ №1210). Таким чином, розмір державної пенсії склав 145 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, а саме: 1376 грн. 05 коп., де 145 % х 949 грн. 00 коп. (прожитковий мінімум встановлений для осіб, які втратили працездатність станом на час призначення пенсії). Відповідно до п. 15-1 ПКМУ №1210 особам, які одночасно мають право на отримання надбавки, додаткової пенсії, підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. „Про жертви нацистських переслідувань і „Про соціальний захист дітей війни,,таке підвищення провадиться за їх вибором за однією з підстава. Оскільки гр. ОСОБА_1 має два посвідчення інваліда війни III групи серія Б №436545 від 04.09.2014 року та посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 1) серія А №158091 від04.09.2014 року, тобто має одночасно право на призначення підвищення відповідно Закону №3551-XII та на призначення додаткової пенсії відповідно до Закону №796, то за його власним вибором (за заявою від 07.10.2014 року) йому було призначено одне з підвищень, а саме підвищення інваліда війни III групи. Розмір підвищення склав 284 грн. 70 коп. - 30 відсотків від прожиткового мінімуму встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно ст. 13 Закону України „Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту №3551-XII від 22.10.1993 року. Пункт 12 ПКМУ №1210 встановлено, що уразі коли розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії встановлених законодавством, крім пенсії за особливі заслуги перед Україною) в інвалідів III групи, учасників ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний звязок інвалідності з Чорнобильською катастрофою не досягає 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, яків, втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру. При цьому в разі змін прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, провадиться перерахунок зазначеної допомоги виходячи з розміру встановленого прожиткового мінімуму. Оскільки розмір пенсійної виплати гр. ОСОБА_1 (державної пенсії, підвищення інваліда війни III групи, цільової адресної допомоги на прожиття інвалідам війни та ; щомісячної державної допомоги інвалідам внаслідок Чорнобильської катастрофи) склав 1728 грн. 50 коп. (1376 грн. 05 коп. + 284 грн. 70 коп. + 50 (щомісячна цільова адресна допомога на прожиття інвалідам війни) + 17 грн. 75 коп. (щомісячна державна допомога інвалідам внаслідок Чорнобильської катастрофи) = 1728 грн. 50 коп.) то до розміру пенсійної виплати було встановлено державну адресну допомогу в сумі 406 грн. 75 коп., а загальна сума до виплати склала 2135 грн. 25 коп. (п. 12 ПКМУ №1210). При призначенні пенсії управління діяло в межах повноважень та у відповідності до діючого пенсійного законодавства. Зокрема, управління діяло відповідно до норм і положень Постанови Кабінету Міністрів України „Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23.11.2011 року №1210, що узгоджено з нормами „Прикінцевих положень Законів України „Про Державний бюджет на 2014 рік та „Про Державний бюджет на 2015 рік, якими встановлено, що у 2014 році та 2015 році норми і положення статей 20, 21, 22, 23, ЗО, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України на відповідні роки. Крім того, рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20- рп/2011 та від 25.01.2012 МЗ-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України встановлювати розміри пенсійних виплат за Законом №796. Отже, підстави для застосування іншого порядку визначення порядку призначення пенсій, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ніж той, який встановлено постановою Кабінету Міністрів від 23.11.2011 року №1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи, відсутні. Таким чином, твердження позивача щодо застосування іншого порядку призначення пенсії ніж той, який визначено в ПКМУ №1210 і який було застосовано управлінням при призначенні пенсії є безпідставним та необгрунтованим, оскільки пенсію гр. ОСОБА_1 було призначено відповідно до норм та в межах чинного пенсійного законодавства.

Судом встановлені обставини та дослідженні докази.

Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, що підтверджується посвідченням серії А № 158091с (категорія1) від 02.10.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу основна та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, виплачується з 27.08.2014 року в розмірі, визначеному з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Відповідно до листа Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області від 12.02.2015 року за вих. № 410-02/2015 позивачу відмовлено в задоволенні заяви щодо перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров'я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1,2,3,4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.07 р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 р. № 10-рп/2008), в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв'язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по другій інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.

Згідно з ч. 1 ст. 50 Закону України Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції від 09.07.07 р. згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 р. № 10-рп/2008) особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірах: інвалідам другої групи - 75% мінімальної пенсії за віком.

Наявність такого права у позивача є визначальною для вирішення даного спору, крім того це право гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 46 Конституції України).

Суд зазначає, що положеннями Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» не було передбачено обмежень щодо застосування ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач у період з 01.01.14 р. має право на отримання основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі, який встановлено положеннями ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Посилання відповідача на той факт, що пенсія позивачу у спірний період була проведена та виплачена у розмірі, визначеномупостановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.11 р., суд вважає необґрунтованими, оскільки застосування зазначених постанов було розраховано на бюджетний період 2012, 2013 бюджетних роках, а тому у період з 01.01.14 р. вказана постанова застосуванню не підлягала.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами, виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при визначенні розміру пенсій позивачеві в період з 01.01.14 р. застосуванню підлягають ст.ст. 50 та54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не вищевказана постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р. № 1210.

При цьому, вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії, передбаченої статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є мінімальний розмір пенсії за віком, який відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» вираховується, виходячи з прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, тобто у 2008 році - статтею 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Положення ч. 3 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» щодо застосування розміру мінімального розміру пенсії за віком, встановленого частиною 1 цієї статті, тільки стосовно визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом, на думку суду, не є перешкодою для застосування даної величини мінімального розміру пенсії за віком до обрахування інших пенсій чи доплат, пов'язаних з мінімальною пенсією за віком, оскільки чинним законодавством не встановлено іншого, крім передбаченого частиною 1 цієї статті мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сім'ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що з 01.10.11 р. набрала чинності нова редакція ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до якої, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Суд з цього приводу вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи (ст.58 Конституції України).

При цьому, суд виходить з позиції Конституційного Суду України, наведеній у пункті 2 мотивувальної частини рішення у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 09.02.99 р. № 1-7/99, викладеної стосовно дії загально - правового принципу норми права у часі. Так, за позицією Конституційного Суду України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним, чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи, що пенсія позивачу призначена до набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», суд зазначає про обов'язок відповідача з 08.06.14 р. по 02.08.14 р. здійснювати позивачеві нарахування та виплату державної та додаткової пенсії у відповідності до приписів ст.ст. 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.08 р. № 10-рп/2008) виходячи із мінімального розміру пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» від 31.07.14 р., який набрав чинності 03.08.14 р., доповнено Розділ «Прикінцеві положення» Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» пунктом 6-7, яким установлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

На підставі наведеного, суд зазначає, що з урахуванням внесених змін у Закон України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», які набрали чинності 03.08.14 р., починаючи з цієї дати до спірних правовідносин повинні застосовуватись положення Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.11 р. № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 72 ч. 2, 1832 КАС України, суд,

постановив

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня отримання її копії, з одночасним її надсиланням особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н. Ю. Кононихіна