Справа № 804/12205/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до Дніпропетровського відділу інституту удосконалення організації праці металургів про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, -
Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Дніпропетровського відділу інституту удосконалення організації праці металургів, в якому просило стягнути з відповідача заборгованість по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів у сумі 64,89грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що відповідач, в порушення вимог ст.24 Закону України від 13.12.1991 року №1977-XII «Про наукову і науково-технічну діяльність» та п.п.3-8 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 372, не здійснює розрахунки з позивачем по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених за Законом України №1977-XII, та сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право наукові працівники, які працювали у відповідача, через що у нього утворилася заборгованість у розмірі 64,89грн.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не зявився, надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання його представник не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заперечення на позовну заяву не надав.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що предявлений адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» суб'єктами наукової і науково-технічної діяльності є: вчені, наукові працівники, науково-педагогічні працівники, а також наукові установи, наукові організації, вищі навчальні заклади III-IV рівнів акредитації, громадські організації у науковій та науково-технічній діяльності.
Приписами ст.22-3 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» встановлено, що до стажу наукової роботи зараховується, зокрема: час роботи осіб, які мають науковий ступінь, за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, з якої присуджено науковий ступінь, з дня зайняття посади за цією спеціальністю; час навчання в аспірантурі, ад'юнктурі чи докторантурі за денною (очною) формою навчання випускникам аспірантури, ад'юнктури, докторантури.
Згідно ст.24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» пенсія науковому (науково-педагогічному) працівнику призначається за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», після досягнення чоловіками віку 62 роки за наявності стажу наукової роботи не менш як 20 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», за наявності стажу наукової роботи не менш як 15 років.
Судом встановлено, що працівникам відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які займалися науково-технічною діяльністю на цьому державному підприємстві та набули науковий стаж, що дає право на отримання пенсії згідно з Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», було призначено та виплачувались пенсії згідно цього Закону, що підтверджується наданими позивачем розпорядженнями про призначення пенсії вказаним особам, довідками про науковий стаж, трудовими книжками та розрахунками їх наукового стажу.
Крім того, з довідок про науковий стаж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається, що останні працювали на цьому державному підприємстві, займалися науково-технічною діяльністю та їх фактична участь у ній складала 100% та 70% робочого часу.
Також вказаним працівника були призначені та виплачувались пенсії за віком.
Виплата пенсій цим особам здійснювалася позивачем.
При цьому частиною 9 статті 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, що різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом.
Таким чином, різниця між сумою пенсії, призначеної за Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право наукові працівники відповідача, має фінансуватися за рахунок коштів цього державного підприємства.
Відповідно до п.5 Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 р. № 372 (далі Порядок №372), розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу надсилається повідомлення за встановленим зразком. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.
Судом встановлено, що УПФУ в АНД районі та УПФУ в Синельниківському районі було сформовано та направлено відповідачеві повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів по вищевказаним особам.
Згідно наданого позивачем розрахунку по відшкодуванню фактичних витрат на виплату пенсій науковим працівникам відповідача за період червень-серпень 2015 року заборгованість складає 64,89грн.
На час розгляду справи судом доказів погашення відповідачем вказаної заборгованості по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсій, призначених відповідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчислених відповідно до інших законодавчих актів, суду не надано.
Також суду не надано і доказів того, що відповідачем оскаржено у встановленому законодавством порядку рішення органу Пенсійного фонду України про призначення наукових пенсій та доказів оскарження повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, надісланого відповідачу.
При цьому, судом також враховується і те, що повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, яке надсилається органами Управління Пенсійного фонду, є узгодженим з моменту його отримання відповідачем і обов'язковим для виконання. Повідомлення є актом індивідуальної дії суб'єкта владних повноважень, його відповідач не оскаржив, тому надіслане повідомлення є обов'язковим для виконання, тобто підлягає сплаті.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-162, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська до Дніпропетровського відділу інституту удосконалення організації праці металургів про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, - задовольнити.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_3