Справа № 810/3761/15
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року 810/3761/15

Суддя Київського окружного адміністративного суду Басай О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "УВК Україна" до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Приватне акціонерне товариство "УВК Україна" (далі позивач, Товариство) з позовом до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі відповідач, ДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 16.02.2015 №.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві та пояснив, що податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ухвалене на підставі висновків, які не відповідають вимогам податкового законодавства та фактичним показникам податкового обліку позивача. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених в письмових запереченнях на адміністративний позов. Просив в задоволенні позову відмовити.

08.02.2016 Київський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.05.2015, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 08.07.2015 та спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21066962 від 25.08.2015, Товариство (ідентифікаційний код: 36449095) 27.03.2009 зареєстровано як юридичну особу та присвоєно реєстраційний номер юридичної особи в ЄДР: 7.

Згідно відомостей зі спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №21066962 від 25.08.2015, видами діяльності Товариства є: складське господарство (63.12.0), організація перевезень вантажів (63.40.0), курєрська діяльність (64.12.0), інші види оптової торгівлі (51.90.0), здавання в оренду власного нерухомого майна (70.20.0), надання інших комерційних послуг (74.87.0).

Позивач зареєстрований як платник ПДВ в ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області, відповідно до свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 14.01.2011 №274040, індивідуальний податковий номер платника ПДВ 35.

З 24.12.2014 по 30.12.2014 ДПІ на підставі наказу начальника ДПІ у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області від 24.12.2014 №107 та повідомлення про початок документальної позапланової невиїзної перевірки від 24.12.2014, згідно з пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями), проведено документальну невиїзну позапланову перевірку Товариства (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (код за ) за період з 01.08.2014 по 30.09.2014 та ТОВ "КВП ПРАЙМ" (код за ) за період з 01.08.2014 по 30.09.2014.

За результатами перевірки ДПІ складено Акт від 13.01.2015 №44/10-13-22-05/36449095 (далі Акт перевірки).

У ході проведення вищезазначеної перевірки відповідачем встановлено порушення податкового законодавства, а саме: п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету (р. 25 Декларації) на загальну суму 568808,00 грн., в тому числі по періодам: серпень 2014 року на суму 148755,00 грн. та вересень 2014 року на суму 420053,00 грн.

Так, в Акті перевірки зазначено, що за період з 01.08.2014 по 30.09.2014 АТ "УВК Україна" () задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 2961530,00 грн.

Перевіркою повноти визначення податкового кредиту за період з 01.08.2014 по 31.09.2014 встановлено його завищення всього у сумі 568808,00 грн., в тому числі по періодам: серпень 2014 року на суму 148755,00 грн. та вересень 2014 року на суму 420053,00 грн.

На виконання умов договору ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (код за ) виписано на користь АТ "АВК Україна" () податкові накладні на суму 2093168,40 грн., в тому числі ПДВ в сумі 348861,40 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту відповідного періоду та відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатків 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за серпень, вересень 2014 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

До перевірки не надано первинних документів, які підтверджують виконання робіт, що не дає змогу підтвердити реальність проведення (здійснення) фінансово-господарських операцій.

Співробітниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області встановлено, що вищезазначений контрагент має ознаки ризиковості.

У серпні, вересні 2014 року основними постачальниками АТ "УВК Україна" є ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (код за ) та яке в свою чергу формує податковий кредит від наступних контрагентів постачальника: ТОВ "АВАНТ МАРКЕТИНГ", ТОВ "ЕЛІТ ОСОБА_1", ТОВ "МАРКЕТИНГСТАР ЛТД", ДП "КЕТЦ".

Від Вишгородської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області отримано довідку про результати зустрічної звірки ТОВ "АВАНТ МАРКЕТИНГ" (код за ) щодо підтвердження господарський відносин із платниками податків за серпень, вересень 2014 року, в якій зазначено про відсутність реального здійснення господарський операцій та відсутність фізичних можливостей проведення господарської діяльності ТОВ "АВАНТ МАРКЕТИНГ".

Отже, посадовими особами АТ "УВК Україна" (код за ) безпідставно включено до складу податкового кредиту, задекларованого в деклараціях з податку на додану вартість за серпень та вересень 2014 року податкові накладні, виписані ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (код за ), на загальну суму ПДВ 348861,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету (р. 25 Декларації) на загальну суму 348681,00 грн., в тому числі по періодам: серпень 2014 року на суму 119756,00 грн. та вересень 2014 року на суму 229105,00 грн.

В порушення п. 185 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами та доповненнями) АТ "УВК Україна" (код за ) завищено податковий кредит з податку на додану вартість на суму 348861,00 грн., в тому числі по періодам: серпень 2014 року на суму 119756,00 грн. та вересень 2014 року на суму 229105,00 грн.

На виконання умов договору ТОВ "КВП ПРАЙМ" (код за ) виписано на користь АТ "УВК Україна" (код за ) податкові накладні на суму 1319679,36 грн., в тому числі ПДВ в сумі 219946,56 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено до складу податкового кредиту відповідного періоду та відображено у реєстрі отриманих податкових накладних, які відповідають даним додатків 5 до податкових декларацій з податку на додану вартість, даним декларації з ПДВ за серпень, вересень 2014 року та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

До перевірки не надано первинних документів, які підтверджують виконання робіт, що не дає змогу підтвердити реальність проведення (здійснення) фінансово-господарських операцій.

Співробітниками ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області встановлено, що вищезазначений контрагент має ознаки ризиковості.

У серпні, вересні 2014 року основним постачальниками АТ "УВК Україна" є ТОВ "КВП ПРАЙМ" (код за ) та яке в свою чергу формує податковий кредит від наступного контрагента постачальника: ТОВ "ОІЛСПЕЦЕКСПОРТ".

Від Вишгородської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області отримано довідку від 25.09.2014 №147/22-00/39246879 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "ОІЛСПЕЦЕКСПОРТ" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2014 року, в якій зазначено про відсутність реального здійснення господарський операцій та відсутність фізичних можливостей проведення господарської діяльності ТОВ "ОІЛСПЕЦЕКСПОРТ".

Отже, посадовими особами АТ "УВК Україна" (код за ) безпідставно включено до складу податкового кредиту, задекларованого в деклараціях з податку на додану вартість за серпень та вересень 2014 року податкові накладні, виписані ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (код за ), на загальну суму ПДВ 219947,00 грн., що призвело до заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету (р. 25 Декларації) на загальну суму 219947,00 грн., в тому числі по періодам: серпень 2014 року на суму 28999,00 грн. та вересень 2014 року на суму 190948,00 грн.

За період з 01.08.2014 по 30.09.2014 АТ "УВК Україна" (код за ) задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 83245,00 грн. та/або податку, що підлягає (підлягав) бюджетному відшкодуванню у сумі 0,00 грн.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.08.2014 по 30.09.2014 встановлено його заниження всього у сумі 568808,00 грн., в тому числі по періодам: серпень 2014 року на суму 148755,00 грн. та вересень 2014 року на суму 420053,00 грн.

Як вбачається із змісту Акта перевірки, під час аналізу господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами відповідачем були використані: довідка про результати зустрічної звірки ТОВ "АВАНТ МАРКЕТИНГ" (код за ) щодо підтвердження господарський відносин із платниками податків за серпень, вересень 2014 року та довідка від 25.09.2014 №147/22-00/39246879 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "ОІЛСПЕЦЕКСПОРТ" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2014 року.

Крім того, представник відповідача на обґрунтування позиції відповідача послався та надав суду податкову інформацію від 05.03.2015 №134/10-13-22-05/39312663 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за період з 01.09.2014 по 30.11.2014 та податкову інформацію від 30.03.2015 №177/10-13-22-05/39312967 щодо спектру фінансового-господарської діяльності ТОВ "КВП ПРАЙМ" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за період з 01.09.2014 по 30.09.2014, з 01.11.2014 по 30.11.2014 та з 01.12.2014 по 31.12.2014.

05.02.2015 позивач подав до ДПІ заперечення від 02.02.2015 №30 на акт перевірки від 13.01.2015 №44/10-13-22-05/36449095. Відповідач розглянув вищевказане заперечення позивача та надав відповідь від 12.02.2015 №2057/10/10-13-22-05, відповідно до якої висновки Акта перевірки залишено без змін, а вищезазначене заперечення без задоволення.

На підставі Акта перевірки ДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.02.2015 №, відповідно до якого позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 853213,00 грн. (за основним платежем 568808,00 грн. та за штрафними санкціями 284405,00 грн.).

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

З огляду на те, що відповідач в Акті перевірки ставить під сумнів реальність здійснення господарських операції між Товариством та його контрагентами ТОВ "КВП СПЕЦБУД" та ТОВ "КВП ПРАЙМ", необхідно зазначити наступне.

З матеріалів справи випливає, що фінансово-господарські відносини між позивачем (Замовник) та ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (Виконавець) здійснювались на підставі договору про надання послуг №У-0508 від 05.08.2014, відповідно до якого Виконавець зобовязується за завданням Замовника протягом визначеного в Договорі строку надавати за плату наступні послуги: послуги по комплектації наборів, переупаковка наборів та вкладення стікерів, а Замовник зобовязується оплачувати надані послуги (Том 1 а.с. 50-52).

Згідно з додатком №2 від 01.09.2014 до договору №У-0508 від 05.08.2014 "Тарифи", визначено тарифи на вищезазначені послуги (Том 1 а.с. 53).

Судом встановлено, що у вересні 2014 року "КВП СПЕЦБУД" надало позивачу послуги по переупаковці наборів, стікеруванню товарів та комплектації наборів, що підтверджується податковою накладною №11 від 30.09.2014 та Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000035 від 30.09.2014 (Том 1 а.с. 58, 63).

Також, з матеріалів справи випливає, що фінансово-господарські відносини між позивачем (Замовник) та ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (Виконавець) здійснювались на підставі договору про надання послуг №ПР-0508 від 05.08.2014, відповідно до якого Замовник дає завдання, а Виконавець зобовязується виконати вантажно-розвантажувальні роботи згідно заявки Замовника. Заявка Замовника подається Виконавцю в письмовій/усній формі з використанням телефонного/електронного звязку (Том 1 а.с. 54-55).

Згідно з додатком №1 від 05.08.2014 до договору №ПР-0508 від 05.08.2014 "Погодження вартості робіт", визначено вартість вищезазначених навантажувально-розвантажувальних робіт в період з 05.08.2014 по 29.08.2014 (Том 1 а.с. 56).

Відповідно до додатку №2 від 01.09.2014 до договору №ПР-0508 від 05.08.2014 "Погодження вартості робіт", визначено вартість вищезазначених навантажувально-розвантажувальних робіт в період з 01.09.2014 по 30.09.2014 (Том 1 а.с. 57).

Судом встановлено, що у серпні-вересні 2014 року ТОВ "КВП СПЕЦБУД" надало позивачу послуги з навантажувально-розвантажувальних робіт, що підтверджується податковими накладними: №3 від 29.08.2014, №18 від 31.08.2014, №10 від 30.09.2014, та актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): №ОУ-0000005 від 29.08.2014, №ОУ-0000020 від 31.08.2014, №ОУ-0000034 від 30.09.2014 (Том 1 а.с. 59-62, 64-65).

Суд зазначає, що факт розрахунку між позивачем та ТОВ "КВП СПЕЦБУД" за вищевказаними договорами підтверджується актом предявлення векселя до платежу №АП 25/02/15-2, актами прийому-передачі векселів від 20.01.2015, простими векселями серії АА: №2544299 від 20.01.2015, №2544300 від 20.01.2015, виписками з банківського рахунку та платіжні доручення.

Окрім цього, Товариство надало суду докази, які підтверджують, що послуги, які були надані ТОВ "КВП СПЕЦБУД" на підставі договору про надання послуг №У-0508 від 05.08.2014, були використані ним у власній господарській діяльності, а саме, ТОВ "КВП СПЕЦБУД" здійснювало навантажувально-розвантажувальні роботи щодо товару, який транспортувався Товариством (Том 1 а.с. 107-109). Зокрема, позивач надав: довідку про використання товару (Том 1 а.с. 110-112), довідку про навантажувально-розвантажувальні роботи (Том 1 а.с. 113-250; Том 2 а.с. 1-126), вантажні квитанції (Том 2 а.с. 127-129; Том 3 а.с. 142-144), актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (Том 2 а.с. 130-134; Том 3 а.с. 137-141), договорами про надання логістичних послуг, правилами та процедурами надання логістичних послуг (транзит), додатками до договорів про надання логістичних послуг, правилами та процедурами надання послуг комплексного логістичного обслуговування (КЛО) (Том 2 а.с. 135-250, Том 3 а.с. 1-136).

Таким чином, вищезазначені докази підтверджують факт: руху активів у процесі здійснення господарських операцій між Товариством та ТОВ "КВП СПЕЦБУД", придбання Товариством послуг у ТОВ "КВП СПЕЦБУД" на підставі вищезазначених договорів, використання отриманих послуг у своїй господарській діяльності, а також, наявності господарської мети при виконанні умов вищезазначеного договору.

Крім того, з матеріалів справи випливає, що фінансово-господарські відносини між позивачем (Замовник) та ТОВ "КВП ПРАЙМ" (Постачальник) здійснювались на підставі договору поставки товару №ТМЦ-0508 від 05.08.2014, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобовязується систематично поставляти і передавати у власність (повне господарське володіння) Покупцю визначений цим договором товар, а покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату (Том 1 а.с. 66-69).

Відповідно до додатку №2 від 01.09.2014 до договору поставки товару №ТМЦ-0508 від 05.08.2014 та додатку №3 від 01.09.2014 до договору поставки товару №ТМЦ-0508 від 05.08.2014 "Специфікацій", визначено товар, який ТОВ "КВП ПРАЙМ" має поставити позивачу за договором поставки товару №ТМЦ-0508 від 05.08.2014 (Том 1 а.с. 70-71).

Судом встановлено, що у серпні-вересні 2014 року ТОВ "КВП ПРАЙМ" поставляло позивачу термоусадочну плівку ПВХ h250-sp15, термоусадочну плівку ПВХ h350-sp15 та стрейч-плівку, що підтверджується видатковими накладними: №РН-0000066 від 30.08.2014, №РН-0000067 від 30.08.2014, №РН-0000068 від 30.08.2014, №РН-0000074 від 30.09.2014, №РН-0000075 від 30.09.2014 та податковими накладними: №61 від 30.08.2014, №62 від 31.08.2014, №63 від 30.08.2014, №40 від 30.09.2014, №41 від 30.09.2014 (Том 1 а.с. 72-81).

Суд зазначає, що факт розрахунку між позивачем та ТОВ "КВП ПРАЙМ" за вищевказаним договором підтверджується актом предявлення векселя до платежу №АП 25/02/15-2, актом прийому-передачі векселів від 20.01.2015, простим векселем серії АА №2544298 від 20.01.2015, виписками з банківського рахунку та платіжними дорученнями.

Окрім цього, Товариство надало суду докази, які підтверджують, що товари, які були надані ТОВ "КВП ПРАЙМ" на підставі договору поставки товару №ТМЦ-0508 від 05.08.2014, були використані ним у власній господарській діяльності, а саме, були використані для пакування вантажу з метою забезпечення його цілісності під час перевезення (Том 1 а.с. 107-109). Зокрема, позивач надав: довідку про використання товару (Том 1 а.с. 110-112), довідку про навантажувально-розвантажувальні роботи (Том 1 а.с. 113-250; Том 2 а.с. 1-126), вантажні квитанції (Том 2 а.с. 127-129; Том 3 а.с. 142-144), актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (Том 2 а.с. 130-134; Том 3 а.с. 137-141), договорами про надання логістичних послуг, правилами та процедурами надання логістичних послуг (транзит), додатками до договорів про надання логістичних послуг, правилами та процедурами надання послуг комплексного логістичного обслуговування (КЛО) (Том 2 а.с. 135-250, Том 3 а.с. 1-136).

Таким чином, вищезазначені докази підтверджують факт: руху активів у процесі здійснення господарських операцій між Товариством та ТОВ "КВП ПРАЙМ", придбання Товариством товару у ТОВ "КВП ПРАЙМ" на підставі вищезазначеного договору, використання отриманого товару у своїй господарській діяльності, а також, наявності господарської мети при виконанні умов вищезазначеного договору.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Враховуючи викладені положення норм чинного процесуального законодавства, суд вважає, що посилання відповідача на довідку про результати зустрічної звірки ТОВ "АВАНТ МАРКЕТИНГ" (код за ) щодо підтвердження господарський відносин із платниками податків за серпень, вересень 2014 року, довідку від 25.09.2014 №147/22-00/39246879 про результати проведення зустрічної звірки ТОВ "ОІЛСПЕЦЕКСПОРТ" (код за ) щодо підтвердження господарських відносин із платниками податків за серпень 2014 року, податкову інформацію від 05.03.2015 №134/10-13-22-05/39312663 щодо спектру фінансово-господарської діяльності ТОВ "КВП СПЕЦБУД" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за період з 01.09.2014 по 30.11.2014 та податкову інформацію від 30.03.2015 №177/10-13-22-05/39312967 щодо спектру фінансового-господарської діяльності ТОВ "КВП ПРАЙМ" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та з контрагентами-покупцями за період з 01.09.2014 по 30.09.2014, з 01.11.2014 по 30.11.2014 та з 01.12.2014 по 31.12.2014, не можуть бути належними доказами у даній адміністративній справі та свідчити про порушення вимог податкового законодавства при формуванні позивачем податкового кредиту, що враховуються при обчисленні об'єкта оподаткування, за результатами господарської діяльності з вказаним контрагентом.

Також, судом встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що в Акті перевірки немає посилань на те, що установчі документи, свідоцтво про державну реєстрацію контрагентів ТОВ "КВП СПЕЦБУД" та ТОВ "КВП ПРАЙМ", були скасовані чи визнані недійсними за рішенням суду на момент укладання чи виконання договору. Зазначена обставина не заперечувалась представником відповідача у судовому порядку.

Відповідачем також не надано суду доказів визнання недійсними правочинів, укладених між позивачем та його контрагентами ТОВ "КВП СПЕЦБУД" та ТОВ "КВП ПРАЙМ", а також визнання недійними первинних бухгалтерських документів, що підтверджують їх виконання.

Водночас, в матеріалах справи відсутні і відповідачем не надані суду будь-які докази наявності судових рішень, які б набрали законної сили, з приводу незаконних дій посадових осіб позивача та його контрагентів.

Як вбачається з Акта перевірки, на час проведення перевірки, а також станом на день розгляду даної справи, відносно посадових осіб Товариства та його контрагентів ТОВ "КВП СПЕЦБУД" та ТОВ "КВП ПРАЙМ", не було прийнято вироку суду з питань ухилення від сплати податків.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов'язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Положеннями пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України встановлено, що об'єктом оподаткування, зокрема, є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю, та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначає, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України встановлено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України встановлено, що платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, в якій зазначаються обовязкові реквізити.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, податковий облік формують не самі по собі цивільні правочини, а саме господарські операції, тобто фактичний рух активів та/або зміни власного капіталу чи зобов'язань платника податку. Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення (проведення) їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення та дослідження первинних документів платника податків, наявність та законність складення яких, як фактично, так і юридично, буде підтвердженням здійснення таких операцій.

Таким чином, у звязку з наявністю у позивача відповідних первинних документів, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку, суд дійшов висновку про обґрунтованість дій позивача щодо формування податкового кредиту по взаємовідносинах з контрагентами ТОВ "КВП СПЕЦБУД" та ТОВ "КВП ПРАЙМ".

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що адміністративне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Так, згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997, (далі Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Дану справу суд вирішує, як справу майнового характеру, на підставі рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України", зі змісту якого вбачається, що збільшення податковим органом зобовязань особи з податку є втручанням до його майнових прав.

Отже, за практикою Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

У звязку з викладеним, протиправне винесення податковим органом спірного податкового повідомлення-рішення є втручанням у мирне володіння майном субєкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Розглядаючи справу "Інтерспав" проти України про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: "коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань".

У рішенні від 22 січня 2009 року у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №3991/03) Європейський суд з прав людини, зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов'язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Відповідно до частини другої статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За таких обставин, покупець не може нести відповідальність за можливе порушення податкового законодавства продавцем-контрагентом, за умови необізнаності першим щодо таких порушень.

Відповідачем не надано доказів того, що позивач знав або міг дізнатися про те, що контрагенти ТОВ "КВП СПЕЦБУД" та ТОВ "КВП ПРАЙМ", можливо, порушували вимоги податкового законодавства, зокрема, щодо подання податкової звітності, відсутності за юридичним місцезнаходженням тощо, а також доказів того, що позивач був безпосередньо залучений до можливих зловживань контрагентів у системі оподаткування.

Статтями 11, 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з'ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами фактів безпідставного чи неправомірного формування позивачем податкового кредиту та заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет, за результатами господарської діяльності з контрагентами ТОВ "КВП СПЕЦБУД" та ТОВ "КВП ПРАЙМ".

У свою чергу, суд звертає увагу на те, що фактичне здійснення господарських операцій між Товариством і зазначеними контрагентами підтверджується вищевказаними первинними та іншими документами, які містяться у матеріалах справи.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 16.02.2015 № прийняте ДПІ безпідставно, а тому підлягає скасуванню.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 16.02.2015 №.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на користь Приватного акціонерного товариства "УВК Україна" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Промислова, будинок 5, ідентифікаційний код: 36449095) судовий збір у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Басай О.В.