Справа № 812/50/16
Суддя: Шишов Олег Олексійович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смішлива Т.В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року справа №812/50/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Шишова О.О., суддів Сіваченка І.В.,Чебанова О.О., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 р. у справі № 812/50/16 (головуючий І інстанції Смішлива Т.В.) за позовом Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та пені, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" (далі позивач) звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" до Державної податкової інспекції у м.Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та пені.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року адміністративний позов Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» залишено без руху.

Суд першої інстанції виходив з того, що фактично позивачем заявлений позов про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та пені на суму 1882333,41грн. за своєю природою є майновою вимогою, оскільки на підставі вказаного рішення відповідач може звернутись до виконавчої служби або до суду щодо стягнення коштів з позивача.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції не повно зясував обставини, що мають значення для справи та виніс ухвалу з порушення м процесуального права. Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, як таку яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направити справу для продовження розгляду.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, позивачем оскаржується саме неправомірність дій ДПІ м.Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області щодо нарахування штрафних санкцій та сам факт складання рішення, а не характер та розмір штрафних санкцій тому вважає, що спір має виключно немайновий характер.

Особи, які беруть участь у справі, до судового засідання не зявились, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, у звязку з чим у відповідності до вимог ст. 197 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Судом встановлено, Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області просили, визнати протиправним рішення № 697/1704 від 07.12.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1882333,41 грн., та скасувати рішення № 697/1704 від 07.12.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1882333,41 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 107 КАС України суддя після одержання позовної заяви зясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 106 цього Кодексу.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом не повністю сплачено судовий збір.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року адміністративний позов Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасувати рішення про застосування штрафних санкцій та пені залишено без руху та запропоновано позивачу впродовж 5-ти днів з моменту отримання даної ухвали, усунути недоліки адміністративного позову, шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 26856,99 грн. за позов майнового характеру.

Частиною 2 статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно абзацу 2 статті 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 гривень.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати; фізичною особою або фізичною особою-підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано субєктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем сплачується 1 розмір мінімальної заробітної плати, фізичною особою 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Для вирішення цього питання необхідно враховувати практику Верховного Суду України. Зокрема, в ухвалах від 13 січня 2016 року (55159722), від 15 січня 2016 року (55160036) суд вказав, що орган державної податкової інспекції у справах про оскарження податкових повідомлень-рішень зобовязаний сплатити судовий збір за ставкою, передбаченою для майнового спору.

Відповідно до позовних заяв немайнового характеру необхідно відносити вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" до Державної податкової інспекції у м. Лисичанську Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області просило, визнати протиправним рішення № 697/1704 від 07.12.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1882333,41 грн., та скасувати рішення № 697/1704 від 07.12.2015 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 1882333,41 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зазначений вище адміністративний позов носить майновий характер.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У звязку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 р. у справі № 812/50/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 р. у справі № 812/50/16 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили.

Колегія суддів : О.О.Шишов

ОСОБА_2

ОСОБА_3