Справа № 813/6438/15
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2016 року № 813/6438/15

09 год., 46 хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Палюк М.М., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним

позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, представник ОСОБА_2
до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області, представник ОСОБА_3
про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення рішення

ВСТАНОВИВ:

Позивач Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не згідний із спірним податковим повідомленням рішенням № НОМЕР_1 від 30.11.2015 року прийнятого на підставі акта перевірки № 177/152 від 16.11.2015 року щодо несвоєчасності сплати узгодженого податкового зобовязання, оскільки заборгованість позивач сплачує згідно ухвали про розстрочення виконання рішення суду прийнятої Львівським окружним адміністративним судом 12.06.2015 року у справі № 813/615/15.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази, просили суд позов задоволити повністю.

Позиція відповідача викладена у запереченні на позовну заяву, у якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю з підстав, що в ході проведення перевірки, встановлено порушення п. 57.1 ст. 57 ПК України а саме: порушення строків сплати податкового зобовязання, що спричинило виникнення боргу станом на 20.02.2014 року.

03.09.2015 року проведено сплату боргу в сумі 2586,0 грн., 07.10.2015 року в суму 2586,00 грн. що призвело до нарахування в автоматичному режимі штрафних санкцій за несвоєчасну сплату у розмірі 20% за протермінування 471 днів сплати податкових зобовязань.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2015 року розстрочено податковий борг в сумі 31037,18 грн. на 12 місяців рівними частинами терміном до липня 2016 року.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14.09.2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження, у звязку з чим рішення про розтермінування податкового боргу набрало законної сили.

Платником проведено першу сплату до дати ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження від 14.09.2015 року, а саме 03.09.2015 року, отже відповідачем правомірно встановлено порушення граничного строку сплати суми грошових зобовязань та зобовязано сплати штраф у розмірі 20% у сумі 517,20 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, надала суду додаткові пояснення, просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, безпосередньо, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив:

12.06.2015 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/615/15 розстрочено виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.05.2015 року в адміністративній справі № 813/615/15 за позовом ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС про стягнення коштів з ФО-П ОСОБА_1 в сумі 31037,18 грн. терміном на 12 місяців рівними частинами щомісячно по 2586,43 грн.

14.09.2015 року ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Сихівському районі ГУ ДФС на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2015 року через відсутність підстав поновлення строку на звернення до суд із апеляційною скаргою.

16.11.2015 року ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області проведено перевірку позивача на предмет своєчасності сплати узгоджених податкових зобовязань до бюджету за збір за місця для паркування транспортних засобів. За результатами проведеної перевірки складено акт № 177/152.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання на 471 календарних днів.

30.11.2015 року відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення № НОМЕР_1, яким відповідно до акта перевірки № 177/152 від 16.11.2015 року встановлено порушення граничного строку сплати суми грошового зобовязання та на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку на 471 календарних днів сплати суми грошового зобовязання в розмірі 2586 грн. зобовязано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 517,20 грн.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 126.1. ст. 126 цього ж Кодексу, У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов'язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств, рентної плати протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов'язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Стаття 161 КАС України встановлює, що суд крім іншого повинен перевірити кожну обставину, що входить до підстав позову або підстав заперечення, і з'ясувати, якими саме доказами кожна з них підтверджується або спростовується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Стаття 70 КАС України встановлює правила належності доказів, які визначають об'єктивну можливість доказу підтверджувати обставину, що має значення для вирішення справи, а також правила допустимості доказів, що визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину у справі. Предметом доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС України, є обставини (факти), якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Судом враховуються обґрунтування позовних вимог, оскільки відповідачем при прийняті спірного рішення не враховано наступні фактичні обставини справи:

12.06.2015 року ухвалою суду розстрочено виконання судового рішення про стягнення коштів в сумі 31037,18 грн. щомісячно по 2586,43 грн.

14.09.2015 року ухвалою апеляційного суду відмовлено відповідачу у відкритті апеляційного провадження через відсутність підстав поновлення строку на звернення до суд із апеляційною скаргою.

Відповідно відповідачем неправомірно сумою коштів сплачених позивачем 03.09.2015 року в сумі 2586,00 грн. на виконання ухвали суду про розстрочення виконання судового рішення, погашено борг відповідача за січень 2014 року (тобто за межами судового рішення про розстрочку), з підстав що згадана ухвала про розстрочення не набрала законної сили, оскільки згідно вимог ч. 4 ст. 254 КАС України, лише якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвала суду від 12.06.2015 року про розстрочення виконання судового рішення набрала законної сили 03.07.2015 року, відтак визначене відповідачем зобовязання позивача на підставі ст. 126 глави 11 розділу ІІ ПК України за затримку на 471 календарних днів сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 517,20 грн. є не правомірним.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, а відтак зобовязані обґрунтовувати належність та допустимість доказів для підтвердження своїх вимог або заперечень, що відповідачем зроблено не було.

Таким чином, із врахуванням змісту ст. 162 КАС України, позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення рішення, підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує з Державного бюджету України, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 94 КАС України, всі здійснені стороною, яка не є субєктом владних повноважень, та документально підтверджені судові витрати, на користь якої ухвалене судове рішення.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задоволити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення рішення Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області № НОМЕР_1 від 30.11.2015 року.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний помер НОМЕР_2, вул. Кавалерідзе, 4/18, м. Львів) 1218,00 грн. судового збору.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі 15.02.2016 року.

Суддя Гавдик З.В.