Справа № 815/658/16
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

815/658/16

Справа № 815/658/16

УХВАЛА

17 лютого 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши матеріали подання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до приватного акціонерного товариства «Весело-Кутський комбінат Хлібопродуктів» про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 31 306,82 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшло подання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до приватного акціонерного товариства «Весело-Кутський комбінат Хлібопродуктів» про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 31 306,82 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду Одеської області від 16 лютого 2016 року дане подання було залишено без руху, в зв’язку з невиконанням заявником вимог ст.ст. 106, 183-3 КАС України та заявнику був наданий строк для усунення недоліків подання до 12 год. 00 хв. 17 лютого 2016 року.

Зазначена ухвала отримана представником Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області 16.02.2016 року о 16:00 год., що підтверджується його розпискою в супровідному листі.

Згідно вимог ухвали, позивач повинен був усунути недоліки подання шляхом надання суду квитанції про сплату судового збору або обґрунтованого клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі з відповідними доказами щодо відсутності у заявника коштів на сплату судового збору.

На виконання вищезазначеної ухвали Роздільнянською об’єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС в Одеській області подано повторно клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Тимчасовий кошторис на 1 квартал 2016 року на утримання Роздільнянської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області був затверджений 19.01.2016 року, відповідно в кошторисі не могла бути врахована потреба коштів, яка виникла у зв'язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності 01.09.2015 року.

Розглянувши вказане клопотання суд вважає за необхідне зазначити таке.

Законом України «Про судовий збір» (в редакції на час звернення до суду встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач, не є суб’єктом на якого розповсюджуються пільги щодо сплати судового збору визначені ст. 5 Закону.

Позивач у заявленому клопотанні вказує на майновий стан ДПІ, а саме: відсутність коштів призначених на цю мету.

З цього приводу суддя вважає за необхідне зазначити, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк.

Так, на думку судді, звільнення заявника від сплати судового збору може мати місце за наявності виняткових обставин та не суперечити приписам чинного законодавства.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини у справах «Толстой та Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy and Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland) від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland) від 19 червня 2001 року зазначив, що він ніколи не виключав можливості того, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду; що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Тобто, вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Отже, суд критично ставиться до посилань позивача, що судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб незалежно від їх майнового стану.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно частини 2 ст. 87 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи дію принципу змагальності, це питання вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання.

У клопотанні сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне скрутне матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Позивач вказує, що після прийняття Закону України від 22.05.2015 р. № 414-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, щодо сплати судового збору» до теперішнього часу не вирішено питання, щодо фінансування витрат державних органів, на сплату судового збору.

Вказані обставини свідчать, що на теперішній час у держаного органу (Державна фіскальна служба України) відсутній правовий механізм сплати судового збору, який відповідає чинному Закону України «Про сплату судового збору» отже, позивач не потерпає від майнового стану, з урахуванням чого відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Крім того суд звертає увагу на те, що нову редакцію Закону України «Про судовий збір», яка набрала чинності з 01.09.2015 року прийнято за урядовим законопроектом, а тому суд вважає, що підстави для звільнення заявника від сплати судового збору відсутні.

При цьому, за наявності обґрунтованого клопотання позивача, суд може розглянути питання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Разом з тим, заявником не надано до суду ані доказу сплати судового збору, ані обґрунтованого клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Таким чином, у встановлений судом строк позивачем вимоги ухвали не виконані, недоліки позовної заяви не усунуті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183-3 КАС України невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику подання та доданих до нього документів.

За таких обставин, суддя доходить висновку, що подання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до приватного акціонерного товариства «Весело-Кутський комбінат Хлібопродуктів» про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 31 306,82 грн. слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 108, 183-3 КАС України, суддя –

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Подання Роздільнянської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до приватного акціонерного товариства «Весело-Кутський комбінат Хлібопродуктів» про стягнення коштів за податковим боргом в сумі 31 306,82 грн. - повернути заявнику.

Копію ухвали разом із поданням та всіма додатками до нього надіслати заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення подання не є перешкодою для повторного звернення з ним до суду після усунення його недоліків, але не пізніше, ніж потягом 48 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя С.О. Стефанов