Справа № 804/7362/15
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2015-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 жовтня 2015 р. Справа № 804/7362/15
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
представника позивача представник відповідача представник третьої особи ОСОБА_3 не з'явився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування постанови, -
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його не було повідомлено про проведення позапланової перевірки, не ознайомлено ні з причинами, ні з результатами такої перевірки. Позивач не був повідомлений про розгляд відповідачем матеріалів справи та по сьогоднішній день не отримував копії оскаржуваної постанови. Також в постанові № 812 від 21.12.2012 р. зазначено, що вона складена на підставі акту від 05.12.2013 р., хоча акт датований 05.12.2012 р. Позивачу було відмовлено у знятті фотокопій та не було надано екземплярів оскаржуваної постанови чи акту перевірки для можливості скористатися правом на ознайомлення з результатами перевірки та подати свої зауваження, заперечення та доповнення. Позивач, вважає оскаржувану постанову № 812 від 21.12.2012р. протиправною, та такою що підлягає скасуванню.
Згідно ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2015р. справу прийнято до провадження у вказаному складі суду.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, правом на подання письмових заперечень на адміністративний позов не скористався.
Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 зареєстрований Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, як фізична особа-підприємець 03.05.2007 р., що підтверджується Свідоцтвом серії В02 № 154521 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця.
Згідно вказаної постанови встановлено, що ФОП ОСОБА_4 відмовив споживачу гр..ОСОБА_5 в реалізації її прав передбачених ч.3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме: після отримання претензії від споживача щодо усунення недоліків товару, у визначений Законом термін, зазначені недоліки не усунув та термін їх усунення зі споживачем не погодив, а також 05.12.2012р. не виконав законних вимог щодо надання посадовій особі копій необхідних документів, які характеризують якість продукції, чим створив перешкоду службовим особам спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів.
Згідно копії Заяви від 21.05.2015р. з вхідним штампом інспекції з питань захисту прав споживачів в Дніпропетровській області, представник позивача звернувся до відповідача з вказаною заявою, згідно якої зазначив, про відкриття провадження та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 21.12.2012р. № 812, стало відомо лише 14.05.2015р., я звязку з чим просить надати можливість ознайомитись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення за результатами якого було винесено постанову № 812 від 21.12.2012р.
Докази надіслання та отримання, як оскаржуваної Постанови № 812 від 21.12.2012р., так і інших матеріалів перевірки відповідачем не надані.
Державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції було винесено постанову ВП №46153767 від 30.01.2015 р. про стягнення з боржника виконавчого збору. У звязку з не виконанням боржником в семиденний термін з дня отримання постанови в добровільному порядку, постановлено стягнути з ОСОБА_4 виконавчий збір у розмірі 1517грн. Докази надіслання та отримання вказаної Постанови від 30.01.2015 р. в матеріалах справи відсутні.
Також, державним виконавцем Ленінського відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського управління юстиції було винесено постанову ВП №46153767 від 30.01.2015 р. про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 33,33грн. Докази надіслання та отримання вказаної Постанови від 30.01.2015 р. в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до положень ч.1 ст.26 Закону України від 12.05.1991р. за № 1023-XII спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів та його територіальні органи в областях, містах Києві та Севастополі, а на території Автономної Республіки Крим - орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері захисту прав споживачів здійснюють державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечують реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і мають право перевіряти у суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якість продукції, додержання обов'язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг; безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб'єктів. Порядок проведення таких перевірок визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів.
Відповідно до вимог Законів України «Про захист прав споживачів», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та інших нормативно-правових актів та нормативних документів, які регулюють відносини у сфері захисту прав споживачів розроблено Порядок проведення перевірок у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов`язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, затверджений Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012р. № 310 (далі Порядок).
Підпунктом 1.4 Порядку встановлено, що перевірки діяльності суб'єктів господарювання проводяться з метою контролю стану дотримання ними вимог законодавства про захист прав споживачів щодо якості та безпеки продукції, правил торгівлі та послуг, надання споживачам необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію. Органи у справах захисту прав споживачів здійснюють державний контроль стану дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства про захист прав споживачів шляхом проведення планових та позапланових перевірок.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення.
Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення державного нагляду (контролю).
Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, якщо інше не передбачається законом або міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення позивачем вимог законодавства. Також відсутній документ, який підтверджує згоду центрального органу виконавчої влади на проведення перевірки.
Відповідно до п. 3.1 Порядку за результатами проведеної перевірки посадовими особами, у разі виявлення порушень вимог законодавства, складається акт, який повинен містити такі відомості:
- дату складення акта; - тип перевірки (планова або позапланова); - предмет перевірки; - найменування органу у справах захисту прав споживачів, а також посаду, прізвище, ім'я та по батькові посадової особи, яка здійснила перевірку; - найменування юридичної особи або прізвище, ім'я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювалась перевірка.
Згідно із п. 3.3 Порядку акт складається у двох примірниках: перший - залишається у органі, який здійснював перевірку; другий - передається під підпис суб'єкту господарювання, діяльність якого перевірялася.
Відповідно до п. 3.3 Порядку на підставі акта, який складено за результатами проведення перевірки, під час якої виявлено порушення вимог законодавства, посадовою особою, яка проводила перевірку, дається керівнику суб'єкта господарювання припис про усунення порушень.
Припис - це обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи до суб'єкта господарювання щодо усунення порушень законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій до суб'єкта господарювання.
Заходи в приписі керівнику суб'єкта господарювання, спрямовані на забезпечення суб'єктом господарювання належних умов своєї діяльності відповідно до вимог нормативно-правових актів і документів, повинні бути сформульовані конкретно і в стислій формі.
Відповідно до п.2.8 Порядку № 310, позапланові перевірки проводяться лише з підстав, зазначених у пункті 1.4 розділу І цього Порядку.
П.1.4 Порядку №310 встановлено, що позапланові перевірки суб'єктів господарювання проводяться посадовими особами з таких підстав, зокрема: звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позапланова перевірка у цьому разі здійснюється за наявності згоди на проведення позапланових заходів зі здійснення державного контролю Держспоживінспекції України (додаток 1).
Більш того, п.2.8 вказаного Порядку передбачено, що посадові особи повинні ознайомити суб'єкта господарювання з підставою проведення позапланової перевірки і надати йому копії відповідного документа».
Проте, доказів направлення, отримання як оскаржуваної постанови № 812 від 21.12.2012р. так і інших матеріалів перевірки, відповідачем не надано.
Аналогічні положення щодо підстав та порядку проведення позапланових перевірок містяться у ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до якої «1.Підставами для здійснення позапланових заходів, зокрема є: звернення фізичних та юридичних осіб про порушення суб'єктом господарювання вимог законодавства. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органи виконавчої влади на його проведення; суб'єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного документа».
Окрім цього, ч.11 ст.4 цього Закону встановлено, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання.
Порядок накладення та стягнення штрафів уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів з суб'єктів господарської діяльності - підприємств, установ, організацій (їх філій, представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій, представництв, відділень) і фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, що провадять господарську діяльність на території України, за порушення законодавства про захист прав споживачів закріплено положеннями постанови Кабінет Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів» від 17.08.2002р. за №1177 (далі - Положення №1177).
Відповідно до п. 2 Положення №1177 на суб'єктів господарської діяльності накладається стягнення у вигляді штрафу відповідно до статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».
Пунктом 4 Положення №1177 встановлено, що рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб'єкта господарської діяльності та інших матеріалів, пов'язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Положення, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономрозвитку. Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб'єкта господарської діяльності. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лише у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб'єкта господарської діяльності про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В супереч вказаному, доказів повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу відповідачем не надано.
Крім того, в оскаржуваній Постанові зазначено, що застосовуються до позивача два стягнення: 1) у 10-ти кратному розмірі вартості продукції, виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції; 2) у розмірі 10-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року N 1023-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент перевірки) передбачено відповідальність у разі порушення законодавства про захист прав споживачів, зокрема:
- за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з дій, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади у проведенні перевірки - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб'єкт господарської діяльності не веде обов'язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Крім того, суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові зазначено, вона складена на підставі ОСОБА_3 від 05.12.2013 року, хоча сама постанова винесена 21.12.2012 року, тобто на рік раніше ОСОБА_3, який є підставою для її винесення.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Крім того приймаючи рішення суд, враховує вимоги ч.3 ст.2 КАС України, згідно якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті вони, в тому числі з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), та права особи на участь у процесі прийняття рішення, проте вимоги вказаної статті відповідачем не дотримані.
Враховуючи норми чинного законодавства, та обставини справи в сукупності, а також відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови, діяв всупереч нормам чинного законодавства, без врахування всіх обставини справи, та права особи на участь у процесі прийняття рішення, правомірність своїх дій останнім не доведена, а відповідно позовні вимоги є обґрунтованими, а оскаржуване рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області № 812 від 21.12.2012 р. є протиправним та підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до Інспекції з питань захисту прав споживачів у Дніпропетровській області, третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Ленінський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції про скасування постанови задовольнити.
Постанова суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд в порядку, визначеному ст.254 КАС України.

Відповідно до ст.186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя ОСОБА_1