Справа № 2-а-553/10/1628
Суддя: Винниченко Ю. М.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-553/10/1628
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2010 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

судді Винниченко Ю.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в залі суду м. Хоролі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про нарахування пенсії у звязку з івалідністю, повязаною з Чорнобильською катастрофою, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про нарахування пенсії у звязку з івалідністю, повязаною з Чорнобильською катастрофою, вказавши, що в 1986 році приймав іасть в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та є інвалідом 1 групи, що зводиться посвідченням Серії Б № 504864 від 10.02.2009 року.

ОСОБА_1 була призначена пенсія, яка складається із державної пенсії, зчисленої із заробітної плати, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як інваліду І групи заслідок Чорнобильської катастрофи, всього: 1200 гривень, що підтверджується відповіддю УПФ в орольському районі від 16.02.2010 року № 9/9-02.

Пенсійна особова справа позивача знаходиться та ведеться в Управлінні Пенсійного фонду країни Хорольського району Полтавської області.

Позивач вважає, що його пенсія як інваліда 1 групи не може бути нижчим 10 інімальних пенсій за віком.

02 лютого 2010 року ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою про ерерахунок пенсії з 02.02.2010 року відповідно до статей 50, 54 Закону України від 28 лютого 991 року № 796-ХІІ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок орнобильської катастрофи» посилаючись на те, що розміри призначених і виплачуваних йому енсій не відповідають розмірам, установленим цим законодавством.

На подану заяву 16.02.2010 року він отримав відповідь із Управління Пенсійного фонду 'країни в Хорольському районі про те, що всі нарахування здійснені вірно, тобто фактично ідмовлено у перерахуванні пенсії. Позивач вважає дії відповідача незаконними з таких підстав.

Відповідно до ст. 54 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» державна пенсія призначається із заробітку за період оботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, але не може бути нижчою 10 мінімальних пенсій а віком.

Відповідно до ст. 50 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали наслідок Чорнобильської катастрофи» позивачу повинна бути призначена додаткова пенсія в озмір 100 % мінімальної пенсії за віком.

Позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії за період із 02.02.2010 року з дня одачі заяви до УПФ про перерахунок та виплату пенсії.

Враховуючи викладене, позивач просив зобовязати управління Пенсійного фонду в Хорольському районі Полтавській області здійснити йому з 02.02.2010 року перерахунок пенсії та призначити її складі : 10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з встановленої законом мінімального озміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне трахування»; додаткової пенсії у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленої аконом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст.28 Закону України «Про агальнообовязкове державне пенсійне страхування», а також проводити необхідні виплати.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області також подав письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, подавши письмові заперечення.

З огляду на наявність вказаних клопотань відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України розгляд справи здійснюється в письмовому провадженні.

Суд, врахувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі дані по справі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Позивач є інвалідом 1 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до категорії 1 осіб, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи Серії Б № 504864 від 10.02.2009 року, вкладкою № 177957, посвідченням серії Б № 015153.

Відповідно до довідки УПФ України в Хорольському районі від 16.02.2010 року позивач ОСОБА_1 з 03.02.2009 року по даний час отримує пенсію згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як інвалід 1-ї групи.

Враховуючи зазначений статус позивача, останній одержував пенсію з 03.02.2009 року по 1 групі інвалідності на підставі статті 54 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, на підставі статті 50 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали злідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного ядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і ювої діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в ЗаконіУкраїни від 28.02.1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які граждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали злідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій ,3,4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну зовю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення тих правовідносин), якою визначено підстави та умови призначення державних пенсій зам, віднесеним до категорії 1, та у зв'язку із втратою годувальника, в усіх випадках розміри :ій для інвалідів 1 групи, щодо яких установлено звязок із Чорнобильською катастрофою, не :уть бути нижчими 10 мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається іісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам 1 групи - у розмірі процентів мінімальної пенсії за віком. Як передбачено статтею 53 того самого Закону, іата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого зду.

Порядок обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи юрювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи ерджено постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 1997 року № 523. Ця ганова є чинною, її положення стосовно критеріїв обчислення розмірів пенсій відповідають ту статей 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали :лідок Чорнобильської катастрофи».

Доводи відповідача про те, що ними позивачу правомірно нарахована і виплачується пенсія у розмірі 1200 грн. відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами внесеними Законом України № 107-УІ від 28.12.2007 року та Постанов Кабінету Міністрів України № 530 ро деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року та № 4 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян» від 16.07.2008 року, на думку зу, сформовані на підставі неправильного розуміння змісту вказаних норм чинного сонодавства, спростовуються наданими доказами та матеріалами справи, а тому не можуть ги застосовані судом при прийняті рішення. Вказаний висновок суду зроблено на підставі зтупного.

Дійсно Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення ін до деяких законодавчих актів України» № 107-УІ від 28.12.2007 року внесено зміни до ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок рнобильської катастрофи», зокрема змінено розміри державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоровю в бік зменшення, визначивши її у процентах прожиткового мінімуму як осіб, які втратили працездатність.

З дотриманням зазначених змін, які були внесені Законом України № 107-УІ від 28.12.2007 ку, фактично прийняті Постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року та № 4 від 16.07.2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року у заві за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції раїни (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, нкту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про гсетіня змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо (повідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 67 розділу 1, нктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту еону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України неконституційним) положення підпунктів 12, 15, 17 пункту 28 розділу 2 Закону України «Про ржавний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів раїни»

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі ложення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення нституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів 'альної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли аслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення нституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного ду України від 22.05.2008 року та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов сновку, що з 01.01.2006 року по 31.12.2007 року УПФУ в Хорольському районі Полтавської ласті повинен був нараховувати та сплачувати позивачу державному пенсію та додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю, передбачені ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та ціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, а діяла до 01.01.2008 року,

Отже, відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст. ст. 50, 54 Закону :раїни «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської гастрофи», нараховувати та здійснювати виплату позивачу пенсії у розмірі 10 мінімальних нсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 100 % мінімальної пенсії за віком, як інваліду 1 групи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість го надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий , який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і мадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними дми. на думку суду, при визначені розміру пенсії позивача підлягають застосуванню ч. 1 ст. та ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали слідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 35.2008 року та № 654 від 16.07.2008 року, які суттєво обмежують і погіршують їституційні права позивача.

Згідно ч. ч. З та 4 ст. 8 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав юбод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується, ороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, сності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Таким чином, доводи відповідача, в частині неврегульованості на законодавчому рівні міру державної пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та аткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, не може бути підставою для їх не здійснення відмови в задоволені позову.

Доводи відповідача, що відповідно до ч. З ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове жавне пенсійне страхування» застосовувати прожитковий мінімум для осіб, які втратили цездатність, як розмір мінімальної пенсії за віком, під час обчислення зазначеного виду пенсії ивачу немає підстав, є необгрунтованими, оскільки наявність такої норми та відсутність ого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем ституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України та права на отримання пенсії в иірі, передбаченому ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. З ст. 67 Закону «Про статус та соціальний захист громадян, які граждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка, беручи до уваги рішення іституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, є чинною на даний час, азі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, іаченого законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього шу, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до :горїї 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок нобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового діру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку :ії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня іновлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне іхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового муму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка .новлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі ьшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен зодитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Беручи до уваги викладене вище, на думку суду, слід вийти за межі позовних вимог івача та визнати неправомірною бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в ольському районі Полтавської області щодо перерахунку та виплати пенсії позивача.

Вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснити перерахунок пенсії у відповідності до вимог ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Постанови Кабінету Міністрів аїни № 523 від 30.05.1997 року «Про затвердження нового Порядку обчислення пенсій по лідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у звязку з втратою годувальника, внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягають до задоволення, тобто з .2010 року /з дня звернення до УПФ про перерахунок та виплату пенсії.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави. Керуючись статтями 2, 4, 5, 17, 94, 158-163, 167 ч.4 Кодексу адміністративного шнства України, Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які іаждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року, рішення гитуційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в іьському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій та зобовязання ти перерахунок та виплату пенсії задовольнити повністю.

Визнати бездіяльність Управління Пенсійного Фонду України в Хорольському районі Полтавської області щодо перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 згідно чинного законодавства, неправомірною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити ОСОБА_1 з 02.02.2010 року перерахунок пенсії, та призначити її в складі:

-10 мінімальних пенсій за віком, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»;

- додаткової пенсії у розмірі 100% мінімальної пенсії за віком, виходячи з встановленої законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування» та здійснювати її виплату.

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанову може бути оскаржено шляхом подання заяви про апеляційне оскарження ня суду в 10-денний термін з моменту його проголошення до Харківського апеляційного істративного суду через Хорольський районний Полтавської області та подання ційної скарги до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський ний суд Полтавської області протягом двадцяти днів після подання заяви на апеляційне ження рішення, або в порядку передбаченому ч. 5 ст. 186 КАС України.

Головуючий: