Справа № 809/1618/13а
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 р. Справа № 876/10701/13

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Гінди О.М., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року у справі за позовом Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську про визнання нечинним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

22.05.2013 року Івано-Франківське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Івано-Франківськоблагроліс» звернулося до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську, в якому просило скасувати рішення № 1224 від 13.05.2013 року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням відповідача за №1224 від 13.05.2013 року протиправно застосовано штрафні санкції у розмірі 3269,00 грн. та нарахована пеня у розмірі 7618,64 грн., оскільки нарахований єдиний внесок повинен бути сплачений під час кожної виплати заробітної плати. Враховуючи те, що через скрутне матеріальне становище, виплати заробітних плат затримувались, то й обгрунтованою є затримка сплати єдиного внеску.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що факт несвоєчасної сплати єдиного внеску підтверджується карткою особового рахунку позивача за період з 01.05.2012 року по 30.04.2013 року, а тому рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені №1224 від 13 травня 2013 року винесено правомірно, з дотриманням норм чинного законодавства України.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Івано-Франківське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Івано-Франківськоблагроліс» подало апеляційну скаргу, в якій просило оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою адміністративний позов задовольнити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що страхові внески до Пенсійного фонду України сплачуються одночасно зі сплатою заробітної плати, і не можуть бути сплачені раніше за останню. У відповідності з поданими звітами до Пенсійного фонду заборгованість по заробітній платі підприємством сплачено одночасно з оплатою заборгованості до Пенсійного фонду на цю ж дату. Зобовязання по заробітній платі виконуються в першу чергу, а вже потім всі інші зобовязання, що і було зроблено підприємством. Таким чином, апелянт вважає нарахування фінансових санкцій та пені безпідставними та здійсненими з порушенням норм чинного законодавства.

За відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки таку може бути вирішено на основі наявних у ній доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, юридична особа - Івано-Франківське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство "Івано-Франківськоблагроліс" зареєстроване виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради 20.06.2001 року та є платником єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

У підприємства існувала заборгованість зі сплати єдиного внеску, зумовлена наявністю прострочення у виплаті заробітної плати, що підтверджується фінансовими звітами суб'єкта малого підприємництва, що подавались до Головного управління статистики в Івано-Франківській області(а.с.28-30). Скрутне матеріальне становище позивач підтверджує рішенням Івано-Франківської обласної ради від 18.04.2013 року за №878-21/2013 року про регіональну цільову програму підтримки позивача (а.с.32), та перелік заходів, обсягів та джерел фінансування вказаної цільової програми на 2013 рік (а.с.33).

З матеріалів справи слідує, що звітність сум нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове соціальне страхування подано вчасно у відповідності до частини 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування»(а.с.34-47).

Платіжними дорученнями №2 від 26 квітня 2013 року підтверджується сплата єдиного внеску разом з виплатою заробітної плати, в якому зазначено нарахування заробітної плати та утримання із заробітної плати(а.с.31).

13 травня 2013 року відповідачем винесено рішення №1224, яким на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування», за несвоєчасну сплату єдиного внеску, за період з 21.05.2012 року по 20.12.2012 року до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 3269,00 грн., та нарахована пеня в сумі 7618,64 грн.(а.с.8). Детальний розрахунок штрафних санкцій та пені міститься на зворотній стороні оскаржуваного рішення(а.с.53).

Приймаючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування підприємствами, установами, організаціями, громадянами до Пенсійного фонду України передбачено Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.2 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Пунктом п.1 ч.2 ст.6 зазначеного Закону встановлено, що платник єдиного внеску зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно ч. 8 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування платники єдиного внеску зобовязані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом.

При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов'язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому, відповідно до частини 2 пункту 7.2.2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, яка затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України 27 вересня 2010 року за № 21-5, розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

Крім того, згідно з пунктом 7.5 зазначеної Інструкції на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

У відповідності до пункту 7.7 Інструкції, рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 7.2, 7.3, 7.5 та 7.6 розділу VII цієї Інструкції, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті або його заступник.

Покликання апелянта на те, що затримка сплати страхових внесків відбувалась не за його вини, судом апеляційної інстанції до уваги не береться, оскільки частиною 12 статті 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до ч.6 ст.25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про те, що управління Пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську при винесенні рішення від 13.05.2013 року № 1224 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, в звязку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства Івано-Франківськоблагроліс.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Івано-Франківськоблагроліс» залишити без задоволення, а постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 червня 2013 року у справі № 809/1618/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Б. Заверуха

Судді: О.М. Гінда

ОСОБА_1