Справа № 158/1919/15-а 2-а/158/15
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Справа № 876/12113/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області, ОСОБА_1 на постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області про стягнення та перерахунок соціальних виплат,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області (далі - відповідач) про визнання неправомірною відмову в проведенні перерахунку пенсії та зобов'язання відповідача здійснити повторно перерахунок та виплату пенсії за період з 29.04.2014 року по 11.11.2014 року у розмірі 84% грошової винагороди судді, що працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру отримуваної пенсії, з врахуванням раніше проведених виплат.

20.10.2015 року позивачем була подана заява про залишення без розгляду частини позовних вимог про перерахунок пенсії, виходячи не з 80%, а 84% діючого окладу судді.

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2015 року позов було задоволено. Визнано протиправною відмову відповідача в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та зобов'язано відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачеві щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 29.04.2014 року по 11.11.2014 року у розмірі 80% грошової винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці, з врахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач та відповідач подали апеляційні скарги, в яких, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, та не встановлення всіх обставин справи, просять оскаржувану постанову скасувати.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що вона зверталась із заявою про залишення без розгляду частини позовних вимог щодо проведення перерахунку пенсії виходячи не з 80%, а 84% діючого окладу судді, яка була задоволена ухвалою Ківерцівському районного суду від 20.10.2015 року. Проте, при винесенні рішення суд розглянув цю вимогу по суті. Просить змінити оскаржуване рішення, виключивши з резолютивної частини рішення про перерахунок пенсії в розмірі 80% грошової винагороди судді.

Відповідач апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач не отримує щомісячне довічне грошове утримання судді, а отримує пенсію згідно Закону України «Про державну службу», яка підлягає обмеженню, що не було враховано судом першої інстанції. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання на виклик суду не з'явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга позивача підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга відповідача до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.01.2009 року позивача було звільнено з посади судді Ківерцівського районного суду Волинської області у зв'язку з поданням заяви про відставку за станом здоров'я, що перешкоджає продовженню виконання обов'язків (а.с. 3).

Позивачу було призначено пенсію, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Постановою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2014 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області щодо відмови позивачу у проведенні перерахунку та виплати пенсії відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України „Про державну службу", ст. 129 Закону України „Про судоустрій і статус суддів". Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України у Ківерцівському районі Волинської області провести перерахунок та виплату позивачеві пенсії за період з 29 квітня 2014 року по 11 листопада 2014 року на підставі положень ст. 37-1 Закону України „Про державну службу", ст. 129 Закону України „Про судоустрій і статус суддів", з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі виконавчого листа, державною виконавчою службою Ківерцівського РУЮ було зобов'язано відповідача провести перерахунок та виплатити пенсію за період з 29.04.2014 року по 11.11.2014 року.

Як вбачається з листа відповідача від 02.09.2015 року № 4375/02-60, на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження позивачу проведено перерахунок та виплату пенсії відповідно до вимог ст. 37-1 Закону України „Про державну службу", ст. 129 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" з її обмеженням 10 прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, що втратили працездатність, а тому немає підстав для повторного її перерахунку (а.с. 4-5).

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відбулось підвищення посадових окладів працюючих суддів, тому позивач набув право на перерахунок пенсії, визначений ст. 37-1 Закону України «Про державну службу», на що і вказав у своєму рішення від 11.11.2014 року.

Щодо заперечення позивача про незаконність обмеження пенсії 10 прожитковими мінімумами, встановленими для непрацездатних осіб, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» від 15.12.1992 № 2862-XII (чинного на час виходу позивача на пенсію) судді, який пішов у відставку, за наявності відповідного віку і стажу роботи виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Судді у відставці, який має стаж роботи на посаді судді не менше 20 років, виплачується за його вибором пенсія або звільнене від сплати податку щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді.

Така ж норма передбачена і в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI.

З наведеного можна зробити висновок, що пенсія та довічне грошове утримання судді не є тотожними правовими інститутами; вони регламентуються різними нормативно-правовими актами. Оскільки позивач отримує пенсію, то застосуванню до спірних правовідносин підлягає Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723).

Норми ч.1 ст. 37 і ст. 37-1 Закону № 3723 передбачають, що пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. У разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв'язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.4 ст. 37 Закону № 3723 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначена стаття не визнана неконституційною та діє на момент звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії.

Крім того, ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України "Про державну службу", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Колегія суддів вважає помилковим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин ст. 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та рішення Конституційного Суду України від 03.06.2013 року в частині визначення розміру грошового утримання та встановлення обмежень в його виплаті, оскільки позивач не отримує довічне грошове утримання судді, а отримує пенсію як державний службовець, будучи суддею у відставці.

Таким чином, відповідач виконав рішення суду і зробив перерахунок пенсії позивачу відповідно до норм чинного законодавства, яке передбачає обмеження розміру виплачуваної пенсії, а тому підстав для повторного перерахунку пенсії апеляційний суд не вбачає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційних скарг є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заявленого позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.160,195,197,198,202,205,207,254 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Ківерцівському районі Волинської області задовольнити повністю.

Постанову Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 жовтня 2015 року у справі № 158/1919/15-а скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, що беруть участь у справі, та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий А.Р.Курилець

Судді М.П.Кушнерик

О.І.Мікула