Справа № 203/5605/15-а(2а/0203/124/2015)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 лютого 2016 рокусправа № 203/5605/15-а(2а/0203/124/2015)

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В. Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2015 року у справі № 203/5605/15-а(2а/0203/124/2015) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання поновити виплату пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

01 жовтня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування якого посилалась на те, що з 2008 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Після виходу на пенсію продовжує працювати в КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР на посаді експерта-токсиколога судового у відділенні судово-медичної токсикології. З 01.04.2015 року відповідачем виплату пенсії їй було припинено на підставі Закону України «Про внесенні змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». Посилаючись на те, що вона не є державним службовцем та дії відповідача щодо припинення виплати пенсії є незаконними, позивачка просила суд визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо припинення їй виплати пенсії за віком з 01.04.2015 року, а також зобовязати останнього поновити їй виплату пенсії за віко м та провести перерахунок з дня припинення виплати пенсії до дня повного розрахунку і виплатити заборгованість, що виникла в звязку із неправомірними діями відповідача. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобовязання поновити виплату пенсії задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська щодо припинення виплати ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року виплату пенсії за віком. Зобов язано Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська поновити ОСОБА_1 з 01 квітня 2015 року виплату призначеної раніше пенсії за віком та провести відповідний перерахунок та виплату пенсії за віком з дня припинення виплати пенсії до дня повного розрахунку.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2015 р. та прийняти нову постанову, якою в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі зазначив, що позивач працює лікарем судово-медичним експертом відділу комісійних експертиз КЗ Дніпропетровське обласне бюро СМЕДОР, яке є суб'єктом судово-медичної діяльності і належить до державних спеціалізованих установ СМЕ МОЗ України згідно ст. 7 Закону України Про судову експертизу та, відповідно, на позивача поширюється дія ст. 18 Закону України Про судову експертизу і Закону України Про державну службу, тому виплата пенсії позивачу підлягає припиненню з 01 квітня 2015 року. Зауважив, що на час розгляду справи Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення №213 від 02.03.2015 р. неконституційним не визнаний, є чинним та підлягає застосуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачка перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська та з 2008 року отримувала пенсію за віком, призначену на підставі Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

З 07.07.1998 року та по теперішній час позивачка працює в КП «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР на посаді експерта-токсиколога судового у відділенні судово-медичної токсикології.

На звернення позивачки щодо поновлення виплати пенсії за віком, відповідачем листом від 19.06.2015 року було повідомлено про відсутність підстав для поновлення виплати пенсії з посиланням на норми ст.18 Закону України «Про судову експертизу» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

З матеріалів справи вбачається, що на час призначення пенсії та в даний час позивач продовжує працювати на посаді лікаря судово-медичного експерта відділу комісійних експертиз в КЗ Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР.

З 01 квітня 2015 року набули чинності норми Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VIII.

Так, статтею 18 Закону України Про судову експертизу (зі змінами внесеними згідно Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ), встановлено, що на працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз поширюються особливості матеріального та соціально-побутового забезпечення, передбачені Законом України Про державну службу, якщо інше не передбачено законами України. Тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, у період роботи на посадах судових експертів (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій , осіб, на яких поширюється дія п.1 ст. 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту), пенсії, призначені відповідно до законодавства України, не виплачуються.

Починаючи з 01 квітня 2015 року відповідачем позивачу припинено виплату пенсії, про що повідомлено листом від 19 червня 2015 року .

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ч.2 ст.22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч.1 ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмеженні, крім випадків передбачених Конституцією України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України Про загальнообовязкове пенсійне страхування право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші передбачені цим Законом.

Згідно довідки КЗ Дніпропетровське обласне бюро СМЕ ДОР від 11.09. 2015 року №2099 ОСОБА_1 працює на посаді лікаря судово-медичного експерта (а.с.5).

Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики 26 грудня 2005 року розроблено Національний класифікатор України класифікатор професій ДК:003:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України № 327 від 28 липня 2010 року, що призначений для застосування центральними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, Федерацією роботодавців України, всіма субєктами господарювання під час запису про роботу у трудові книжки працівників.

Згідно визначеного класифікатора професій покажчику професійних назв робіт за кодами професій визначено, що судовий експерт та лікар - судово-медичний експерт є двома різними професіями, та мають різні облікові дані. Так, професія лікар судово-медичний експерт має код класифікатору професій № 2229.2, що визначається як професіонали в галузі медицини, натомість професія судовий експерт має код класифікатору 2429 - інші професіонали в галузі правознавства.

Таким чином займана позивачем посада відноситься не до посад судового експерта, а до лікарських посад у закладах охорони здоров'я, що прямо передбачено Переліком лікарських посад у закладах охорони здоров'я, затвердженого наказом МОЗ України № 385 від 28 жовтня 2002 року - розділ 3 Лікарі-спеціалісти; порядковий №109 - Лікар-судово-медичний експерт; Лікарська спеціальність за профілем структурного підрозділу - судово-медична експертиза.

У звязку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 2011 року № 314 Про умови оплати праці працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз втратило чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 серпня 1995 року №558-р Про віднесення деяких посад працівників державних спеціалізованих установ до категорій посад державних службовців, згідно з яким були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців посади, що займали судові експерти державних спеціалізованих установ, яким було присвоєно відповідні кваліфікаційні класи.

З огляду на зазначене колегія суддів погоджується з тим, що дія Закону України Про державну службу, у тому числі у частині матеріального та соціально-побутового забезпечення, на працівників держаних спеціалізованих установ судових експертиз не поширюються, крім випадків зарахування періодів роботи працівників державних спеціалізованих установ судових експертиз, посади яких було віднесено до відповідних категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем належним чином не доведено правомірність своїх дій щодо відмови у виплаті позивачу .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та постанова прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду не вбачається.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 184, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2015 року у справі № 203/5605/15-а(2а/0203/124/2015) - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, передбаченому ст..212 КАС України

Головуючий: С.В. Сафронова

Суддя: Д.В. Чепурнов

Суддя: В.Ю. Поплавський