Справа № 821/3813/15-а
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 р.м. ХерсонСправа № 821/3813/15-а

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Вітічак О.Р.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "САТУРН" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування фінансових санкцій,

встановив:

Приватне підприємство "САТУРН" (далі - позивач, ПП "САТУРН") звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Херсонській області), в якому просить визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 19.08.2015 р. №№ 000027/21-22-21-30240601, 000030/21-22-21-30240601, якими до позивача застосовано фінансові санкції за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у розмірі 17000 грн. по кожному рішенню.

Свої вимоги мотивує протиправністю оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій, оскільки ПП "САТУРН" на момент проведення перевірок не здійснювало господарську діяльність у приміщенні, що перевірялось, відсутні докази вчинення правопорушення позивачем та визначення розміру штрафних санкцій, порушено порядок проведення перевірки 17.06.2015 р. та відсутні підстави для проведення перевірки 23.06.2015 р., відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій, в той час як нормами Податкового кодексу України у разі виявлення порушень норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, передбачено прийняття податкових повідомлень-рішень.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з вказаних підстав.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки під час проведення 17.06.2015 р. фактичної перевірки у кафе за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а, було встановлено продаж алкогольних напоїв без наявності ліцензії, що є порушенням вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". 23.06.2015 р. позивач у цьому ж кафе повторно вчинив продаж алкогольних напоїв без наявності ліцензії, що було встановлено працівниками ОУ ГУ ДФС у Херсонській області. На підставі акту фактичної перевірки та матеріалів ОУ ГУ ДФС у Херсонській області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 19.08.2015 р. №№ 000027/21-22-21-30240601, 000030/21-22-21-30240601 у розмірі 17000 грн. кожне. Вказує на безпідставність тверджень позивача про те, що у даному кафе на час перевірки здійснював господарську діяльність ФОП ОСОБА_3, так як дана особа здійснює господарську діяльність в прилавку з навісами, а не в кафе. Крім того, згідно з базою даних "Підсистема РРО" позивач зареєстрував РРО саме в кафе по вул.Набережна, 1-а, в смт.Лазурне, а постановою Скадовського районного суду Херсонської області від 28.08.2015 р. директора ПП "САТУРН" ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за торгівлю алкогольними напоями без ліцензії 23.06.2015 р. в кафе, у зв'язку з чим ці обставини відповідно до ч.1 ст.72 КАС України не підлягають доказуванню. Вважає, що наданий позивачем договір оренди нерухомого майна з ФОП ОСОБА_3 складений лише на папері (без настання реальних наслідків). Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача 17.06.2015 р. проведено фактичну перевірку з питань додержання суб'єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов'язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, у кафе за адресою: Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а, за результатами якої складено акт № 5/21/30240601.

У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме, продаж 0,50 г горілки "Козацька рада" без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 19.08.2015 р. № 000030/21-22-21-30240601, яким до позивача застосовано фінансові санкції за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у розмірі 17000 грн.

Крім того, співробітниками оперативного управління ГУ ДФС у Херсонській області 23.06.2015 р. проведено відпрацювання інформації щодо факту реалізації алкогольної продукції без відповідних дозвільних документів в кафе за адресою: вул.Набережна, 1-а, смт.Лазурне, Скадовський район, Херсонська область, яке розміщено на базі відпочинку "Оазис".

Під час відпрацювання встановлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії.

На підставі матеріалів перевірки ОУ ГУ ДФС у Херсонській області відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 19.08.202015 р. № 000027/21-22-21-30240601, яким до позивача застосовано фінансові санкції за порушення ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у розмірі 17000 грн.

Надаючи оцінку правомірності оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій суд виходить з наступних приписів законодавства та встановлених під час судового розгляду фактичних обставин справи.

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до положень п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно п.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписами ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що оптова торгівля алкогольними напоями може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Положеннями абз.5 ч.2 ст.17 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачена відповідальність суб'єктів господарювання у вигляді застосування фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензій.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для застосування до ПП "САТУРН" фінансових санкцій згідно оскаржуваних рішень про застосування фінансових санкцій, стали висновки акту фактичної перевірки від 17.06.2015 р. № 5/21/30240601, матеріали перевірки ОУ ГУ ДФС у Херсонській області від 23.06.2015 р. Порушення вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", які зафіксовано у акті фактичної перевірки та матеріалах ОУ ГУ ДФС у Херсонській області, встановлено під час перевірок, які проводилася у кафе за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а.

У судовому засіданні встановлено, що 28.05.2015 р. між ПП "САТУРН" та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір № 0000-2015-ПВВ оренди нерухомого майна - бару, який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а, площею 30 кв. м, строком до 31.12.2015 р.

Згідно акту прийому-передачі № 1 від 02.06.2015 р., ПП "САТУРН" передало ФОП ОСОБА_3 бар, розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, вул.Набережна, 1-а, загальною площею 30 кв. м.

Тобто, з 02.06.2015 р. та на час проведення посадовими особами відповідача фактичної перевірки (17.06.2015 р.) та відпрацювання працівниками ОУ ГУ ДФС у Херсонській області інформації щодо реалізації алкогольних напоїв без ліцензії (23.06.2015 р.), у кафе (барі) по вул.Набережній, 1-а, смт.Лазурне, Скадовського району Херсонської області господарську діяльність здійснював ФОП ОСОБА_3

Факт здійснення господарської діяльності у вказаному барі у періоді, який перевірявся відповідачем, ФОП ОСОБА_3 підтверджується і поданою фізичною особою-підприємцем 10.06.2015 р. до ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області заявою про реєстрацію реєстратора розрахункових операцій, у п.4 якої "Дані щодо документа на право власності або іншого документа, що дає право на розміщення об'єкта, де буде використовуватися РРО" зазначено договір оренди від 28.05.2015 р. № 0000-2015-ПВВ, укладений з ПП "САТУРН", довідкою ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області від 12.06.2015 р. про резервування фіскального номера реєстратора розрахункових операцій, довідкою про опломбування реєстратора розрахункових операцій від 12.06.2015 р., реєстраційним посвідченням № НОМЕР_1 від 12.06.2015 р., виданого ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області.

У всіх вищевказаних документах адреса господарської одиниці ФОП ОСОБА_3 зазначено смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а.

В подальшому, 01.07.2015 р. ФОП ОСОБА_3 отримано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями серії АЕ № 643420, у якій зазначено місце здійснення діяльності - Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а, бар.

При цьому суд звертає увагу на те, що в акті фактичної перевірки від 17.06.2015 р. № 5/21/30240601 не зазначено жодного документу, на підставі якого перевіряючі встановили здійснення господарської діяльності 17.06.2015 р. в кафе (барі), яке розташоване за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а, саме ПП "САТУРН", а допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 (оперуповноважений ГУ Міндоходів у Херсонській області, який проводив перевірку інформації та складав протокол про адміністративне правопорушення 23.06.2015 р.), пояснив, що 23.06.2015 р. йому не надавалися документи щодо належності бару та суб'єкта господарювання, який здійснює у ньому господарську діяльність, а факт здійснення реалізації алкогольних напоїв без ліцензії саме ПП "САТУРН" ним було встановлено шляхом телефонного дзвінка до відповідного підрозділу контролюючого органу.

Твердження представника відповідача про те, що директор ПП "САТУРН" ОСОБА_4 у поясненнях не заперечував фактів реалізації алкогольних напоїв 17.06.2015 р. та 23.06.2015 р. ПП "САТУРН", не відповідають дійсності. Так, у поясненнях від 17.06.2015 р. ОСОБА_4 навпаки вказував на те, що з 16.06.2015 р. з'явився ФОП, який заключив договір оренди МАФ (дерев'яний критий комишем прилавок) і почав його освоювати, а пояснення щодо порушення, яке мало місце 23.06.2015 р., взагалі не відбиралися у ОСОБА_4, що підтвердив у судовому засіданні як представник відповідача, так і свідок ОСОБА_5, який безпосередньо складав протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи представника відповідача стосовно того, що наданий до суду договір оренди нерухомого майна складений лише на папері (без настання реальних правових наслідків) суд вважає безпідставними, оскільки відповідачем не надано до суду судового рішення щодо визнання його недійсним або інших належних та допустимих доказів на підтвердження цих доводів.

Суд зазначає, що відповідно до п.4 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 28.08.2013 р. № 417 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 р. за № 1616/24148, серед обов'язкових документів, які суб'єкт господарювання повинен подати до контролюючого органу, визначено документ на право власності або інших документ, що дає право на розміщення господарської одиниці, де буде використовуватися РРО. При цьому п.8 даного Порядку визначено, що підставою для відмови в реєстрації РРО є відсутність документа на право власності або іншого документа, що дає право на розміщення господарської одиниці, де буде використовуватися РРО.

З вищевказаних документів слідує, що ФОП ОСОБА_3 були надані всі необхідні документи для реєстрації РРО на господарську одиницю, розташовану за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а, підтвердженням чого є видача ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області 12.06.2015 р. реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 на РРО.

Суд критично відноситься до тверджень представника відповідача про те, що вищезазначені документи не підтверджують здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_3 у кафе, в якому проводилися перевірки, так як у них у графі "господарська одиниця" вказано "прилавок з навісами", а не кафе, виходячи з наступного.

Згідно схеми території комплексу відпочинку "Oasis beach" на її території розташований критий прилавок з двома навісами (бар).

З долученого до матеріалів справи фото бару слідує, що він становить собою критий дерев'яний бар з двома протилежно розташованими навісами.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 (оперуповноважений ГУ Міндоходів у Херсонській області, який проводив перевірку інформації та складав протокол про адміністративне правопорушення 23.06.2015 р.) підтвердив, що на фото зображено саме той бар, в якому 23.06.2015 р. ним було виявлено реалізацію алкогольних напоїв без наявності ліцензії. При цьому зазначив, що інших барів, кафе на території комплексу відпочинку "Oasis beach" не має.

Тобто, у судовому засіданні встановлено, що один і той же об'єкт, який розташований на території комплексу відпочинку "Oasis beach", у документах зазначається по різному: кафе, бар, прилавок з навісами. Однак різне найменування одного об'єкту (господарської одиниці) у документах не свідчить про те, що у ньому на час проведення перевірок не здійснював господарську діяльність ФОП ОСОБА_3

Те, що зображений на фото об'єкт є баром, а не прилавком з навісами, який згідно договору оренди нерухомого майна від 28.05.2015 р. № 0000-2015-ПВВ та акту приймання-передачі від 02.06.2015 р. № 1 було передано ПП "САТУРН" в оренду ФОП ОСОБА_3 02.06.2015 р. підтверджується і подальшим виправленням, внесеним посадовою особою ДПІ у м.Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області 03.07.2015 р. у реєстраційне посвідчення РРО від 12.06.2015 р. № НОМЕР_1, а саме, закреслено "прилавок з навісами" та написано "бар".

Положеннями ч.1 ст.69 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем доведено, що на час проведення фактичної перевірки - 17.06.2015 р., та перевірки ОУ ГУ ДФС у Херсонській області - 23.06.2015 р., у барі за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт.Лазурне, вул.Набережна, 1-а господарську діяльність здійснював не ПП "САТУРН", а ФОП ОСОБА_3

Відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх рішень та спростування тверджень позивача.

Доводи представника відповідача про доведеність факту реалізації саме ПП "САТУРН" алкогольних напоїв без ліцензії 23.06.2015 р. з посиланням на постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 28.08.2015 р., якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Перш за все суд звертає увагу на те, що представник відповідача, вказуючи на доведеність факту здійснення продажу алкогольних напоїв без ліцензії 23.06.2015 р. ПП "САТУРН", посилається на ч.1 ст.72 КАС України. Між тим, ч.1 ст.72 КАС України визначає преюдиційність обставин, встановлених судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, яке набрало законної сили, а не у справі про адміністративне правопорушення. Тому норми, визначені ч.1 ст.72 КАС України, не підлягають застосуванню у даному випадку.

Частиною 4 статті 72 КАС України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративний проступок, яка набрала законної сили, є обов'язковою для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено постанову суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Диспозиція наведеної правової норми, на відміну від норми ч.1 ст.72 КАС України, прямо вказує на те, що обов'язковою для суду, який розглядає справу, є постанова суду у справі про адміністративний проступок.

Разом із тим розглядувана норма встановлює межі обов'язковості зазначеного різновиду судового рішення для адміністративного суду, що розглядає конкретну адміністративну справу.

Така обов'язковість поширюється лише на те питання, чи мало місце певне діяння та чи вчинене воно особою, щодо якої прийнято постанову.

Отже, обов'язковими для врахування адміністративним судом є факти, наведені у постанові у справі про адміністративний проступок, щодо часу, місця та об'єктивного характеру відповідного діяння тієї особи, правові наслідки, дій чи бездіяльності якої є предметом розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння особи, наведена у постанові про адміністративний проступок (тобто застосування тих чи інших правових норм до відповідної поведінки), не є обов'язковою для адміністративного суду.

Висновки та оцінки іншого суду щодо правомірності поведінки особи, її винуватості у вчиненні правопорушення тощо не позбавляють адміністративний суд, який розглядає по суті справу, предмет якої пов'язаний із відповідними діяннями цієї особи, права надати їм власну оцінку.

Таким чином, адміністративний суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиційних обставин) повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Також варто враховувати, що норма ч.4 ст.72 КАС України поширюється лише на особу, щодо якої прийнято постанову. Тому обов'язковими є лише обставини щодо безпосередньо цієї особи (притягнутої (не притягнутої) до адміністративної відповідальності), а не щодо інших осіб. Наприклад, не можна вважати обов'язковими обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду справи про її адміністративний проступок, при оцінці правомірності поведінки юридичної особи, працівником (представником) якої була ця фізична особа, якщо йдеться про відповідальність за порушення юридичною особою законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

Дана позиція викладена в листі Вищого адміністративного суду України від 14.11.2012 р. № 2379/12/13-12 "Щодо застосування статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України".

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність застосування до ПП "САТУРН" фінансових санкцій за порушення вимог ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а тому рішення про застосування фінансових санкцій від 19.08.2015 р. №№ 000027/21-22-21-30240601, 000030/21-22-21-30240601 є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 94 КАС України передбачено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ПП "САТУРН" судовий збір у сумі 1218 грн. підлягає стягненню з ГУ ДФС у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань шляхом безспірного списання.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-63, 167 КАС України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 19.08.2015 р. №№ 000027/21-22-21-30240601, 000030/21-22-21-30240601 про застосування фінансових санкцій.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "САТУРН" () судовий збір у сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України чи прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний 17 лютого 2016 р.

Суддя Бездрабко О.І.

кат. 8.3.5