Справа № 2а/1522/5060/11
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Київ К/9991/79895/12

Вищий адміністративний суд України в складі колегії суддів:

головуючого:Штульман І.В. (доповідач),
суддів:Малиніна В.В.,
Рецебуринського Ю.Й., -

розглянувши в касаційній інстанції в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, за касаційною скаргою Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року, -

встановив:

У серпні 2011 року ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси про: визнання незаконними дій щодо обчислення та нарахування їй пенсії за віком без врахування заробітної плати за 2002 рік; зобов'язання здійснити виплату їй пенсії за віком з врахуванням заробітної плати за 2002 рік, починаючи з січня 2007 року, з врахуванням проведених раніше виплат; стягнення моральної шкоди у розмірі 150 гривень.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовувала тим, що вона як дружина військового тривалий час проживала в місті Хабаровську, де з 1996 року по 2006 рік працювала у відділенні Пенсійного фонду Російської Федерації в Хабаровському краї, однак у березні 2006 року, за медичними показаннями та у зв'язку з сімейними обставинами, вона разом зі своєю родиною переїхала до міста Одеси на постійне проживання. Розуміючи наявність різних методів при розрахунку пенсій в Україні та Росії, їй в Хабаровську спеціально підготували пакет документів на підставі Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), до складу якого входили: 1) відомості про її щомісячну заробітну плату за період з 30 червня 1995 року по 1 липня 2000 року (60 місяців, за законодавством України); 2) відомості про її щомісячну заробітну плату за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2001 року; 3) відомості про заробіток, сплачених страхових внесків та періоди страхового стажу після 1 січня 2002 року. Позивач вказує, що у березні 2006 року вищезазначений пакет документів, необхідних для призначення їй пенсії за віком, вона надала до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси. Від посадових осіб відповідача, які приймали документи, зауважень щодо їх змісту та переліку не було. У січні 2007 року коли вона написала в Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси заяву про нарахування їй пенсії за віком, їй запропонували додати до наданих документів ще свідоцтво про народження онуки, ІНФОРМАЦІЯ_1, заради якої вона у 2003 році пішла у відпустку по догляду за дитиною до трьох років, і така вимога нею була виконана 17 січня 2007 року. ОСОБА_4 зазначає, що у 2011 році вона дізналася, що з рахунку її пенсії був виключений 2002 рік, у зв'язку з тим, що посадові особи відповідача дійшли висновку, що у цьому році вона не працювала, оскільки згідно із записом в довідці, виданої відділом Пенсійного фонду Російської Федерації по Хабаровському краю, у період з 2002 року по 2005 рік вона знаходилась у декретній відпустці. На думку позивача, цей запис працівниками Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси був сфальсифікований, і це підтверджується іншими документами, поданими нею до органу Пенсійного фонду України, та зокрема тим, що вона не могла бути у декретній відпустці у зв'язку з народженням онуки, що обов'язково мало бути з'ясовано відповідачем, однак останній не виконав цього обов'язку. ОСОБА_4 вказує, що після того як дізналася про помилковий розрахунок її пенсії, вона звернулася до відділення Пенсійного фонду Російської Федерації в Хабаровському краї, від якого отримала довідку, що вона дійсно працювала у 2002 році. На підставі цієї довідки відповідач здійснив перерахунок її пенсії з 2011 року, однак відмовився провести перерахунок пенсії з 2007 року, тобто за період, в якому з його вини вона отримувала занижену пенсію.

Постановою Приморського районного суду міста Одеси від 27 жовтня 2011 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року постанову Приморського районного суду міста Одеси від 27 жовтня 2011 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано незаконними дії Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси щодо обчислення та нарахування пенсії за віком ОСОБА_4 без врахування заробітної плати за 2002 рік. Зобов'язано відповідача здійснити виплату пенсії за віком ОСОБА_4 з врахуванням заробітної плати за 2002 рік, починаючи з 2007 року, з врахуванням проведених раніше виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, просить Вищий адміністративний суд України скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року та залишити в силі постанову Приморського районного суду міста Одеси від 27 жовтня 2011 року.

Касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені

в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Судом першої інстанції встановлено, що у січні 2007 року ОСОБА_4 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до довідки, виданої відділом Пенсійного фонду Російської Федерації по Хабаровському краю, у період з 2002 року по 2005 рік позивач знаходилась у декретній відпустці, заробітна плата за цей період не нараховувалась. Інші довідки про заробітну плату за цей період у пенсійній справі відсутні.

5 травня 2011 року ОСОБА_4 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії та надала довідку про середню заробітну плату № 03/17/4884, видану 13 квітня 2011 року відділенням Пенсійного фонду Російської Федерації по Хабаровському краю.

Розпорядженням від 13 травня 2011 року позивачеві було проведено перерахунок пенсії з 1 травня 2011 року, до розрахунку було включено заробітну плату за 2002 рік.

У листі Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси від 19 травня 2011 року № 2157/А-11 на звернення ОСОБА_4 від 4 травня 2011 року зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення розміру пенсій деяким категоріям громадян у зв'язку із зростанням середньомісячної заробітної плати штатного працівника» від 20 квітня 2011 року № 430 позивачеві з 1 березня 2011 року встановлено підвищення згідно статті 42 Закону № 1058-IV у зв'язку з 20% ростом заробітної плати. Розмір пенсії після встановлення зазначеного підвищення у сумі 52,66 гривень склав з 1 березня 2011 року 1494,66 гривень, з 1 квітня 2011 року - 1494,66 гривень. Борг за період з 1 березня 2011 року по 31 травня 2011 року у розмірі 264,19 гривень нараховано та буде виплачено у червні 2011 року.

На підставі заяви позивача про перерахунок пенсії від 5 травня 2011 року та наданих документів, розпорядженням від 13 травня 2011 року їй відповідно до частини 4 статті 45 Закону № 1058-IV було проведено перерахунок пенсії з 1 травня 2011 року.

Згідно довідки про середню заробітну плату від 13 квітня 2011 року № 03/17/4884, виданої відділенням Пенсійного фонду Російської Федерації по Хабаровському краю, до розрахунку включено заробітну плату за 2002 рік. Пенсію обчислено із заробітку за періоди з 1 липня 1995 року по 25 жовтня 2005 року та з 1 грудня 2005 року по 31 березня 2006 року із використанням середньомісячного заробітку по Україні за 2006 рік - 928,81 гривень. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії після перерахунку складає 3,34310. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 3105,10 гривень (до перерахунку становив 2680,01 гривень). Зарахований стаж складає 35 років та 1 місяць, стаж враховано по 31 березня 2006 року. Коефіцієнт стажу (з урахуванням кратності 1,35) становить 0,47363. Розмір пенсії після проведення перерахунку з 1 травня 2011 року складає 1691,90 гривень (розмір пенсії за віком 1470,67 гривень + доплата за понаднормативний стаж (15 років) - 114,60 гривень + підвищення з 1 березня 2008 року у зв'язку з 20% росту заробітної плати 53,97 гривень + підвищення з 1 березня 2011 року у зв'язку з 20% росту заробітної плати 52,66 гривень). Доплату по перерахунку за травень 2011 року у розмірі 115,49 гривень позивач отримала у червні 2011 року у сумі пенсії за червень.

Вирішуючи спір суд першої інстанції виходив з того, що у 2007 році при нарахуванні пенсії ОСОБА_4 у пенсійній справі були відсутні відомості про заробітну плату за 2002 рік. У травні 2011 року зазначена довідка з Російської Федерації була надана, і відразу ж відповідачем пенсія позивачеві була перерахована, а тому немає підстав для визнання незаконними дій Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси та встановлення останньому зобов'язання здійснити виплату пенсії за віком з врахуванням заробітної плати за 2002 рік, починаючи з січня 2007 року, з врахуванням проведених раніше виплат. Також суд дійшов висновку, що доводи ОСОБА_4 про заподіяння їй моральної шкоди є недоведеними.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 було затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, який регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до вказаного Закону.

За приписами пункту 38 Порядку вбачається, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в трьохмісячний термін з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, а також перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

У пункті 43 Порядку закріплено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до вимог пункту 46 Порядку при прийманні документів щодо виплати пенсії орган, що призначає пенсії, здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів, знімає ксерокопії з відповідних документів.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач не виконав вищезазначені вимоги вказаного Порядку щодо здійснення попередньої правової експертизи і об'єктивного розгляду поданих ОСОБА_4 документів, та не вжив заходів щодо витребування додаткових документів для з'ясування всіх обставин, необхідних для законного призначення пенсії, що призвело до помилки при розрахунку заробітної плати внаслідок неврахування даних за 2002 рік (ця помилка визнана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, що підтверджується листом від 5 червня 2012 року № 1014/А-11, 1027/А-11).

Виходячи із положень вказаного Порядку та встановлених судом обставин цієї справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком апеляційного суду про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4 щодо визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси незаконними та зобов'язання відповідача здійснити перерахунок пенсії, оскільки судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що позивач з січня 2007 року отримує занижену пенсію саме з вини Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси.

При цьому апеляційним судом не встановлено факту доведеності заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4

Доводи, викладені в касаційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи та висновку апеляційного суду про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси - залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси про визнання дій незаконними, зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Штульман І.В.

Судді: Малинін В.В.

Рецебуринський Ю.Й.