Справа № 823/5479/15
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року справа № 823/5479/15

11 год. 55 хв. м.Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Попельнухи Ю.І.,

представника позивача - Костенка В.В. (згідно з довіреністю),

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕТА-СОЮЗ" до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У Черкаський окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕТА-СОЮЗ" (далі - позивач) до державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві (далі - відповідач) про:

визнання протиправними дій відповідача щодо неприйняття податкової декларації з податку на додану вартість (далі - ПДВ) за листопад 2015 року;

зобов'язання відповідача прийняти та зареєструвати датою фактичного отримання податковим органом, а саме: 21.12.2015, - податкову декларацію з ПДВ позивача за листопад 2015 року з додатком №5 до неї.

Позов мотивовано тим, що відповідач за відсутності правових підстав не прийняв у грудні 2015 року декларацію з ПДВ за листопад 2015року, про що надійшла квитанція №2 щодо неприйняття електронної звітності.

Відповідач надіслав суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що причиною оскаржуваної дії стало розірвання договору про електронне обслуговування податкової звітності внаслідок відсутності позивача за зареєстрованим місцезнаходженням.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача не прибув у жодне з призначуваних судових засідань з невідомих суду причин, у письмових запереченнях просив суд вирішити спір за його відсутності.

Заслухавши пояснення, доводи та міркування представника позивача, дослідивши письмові докази, надавши їм оцінку з точки зору належності, повноти в логічному взаємозв'язку, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Суд встановив, що позивач зареєстрований як юридична особа з 06.04.2015 (, місцезнаходження: Київська обл., м. Київ, Святошинський район, проспект Леся Курбаса, буд. 7-б, оф.3). З часу створення і до кінця 2015 року перебував на податковому обліку відповідача.

З 07.07.2015 позивач змінив зареєстроване місцезнаходження на: Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Кірова, буд 55А, - і подавав податкову звітність відповідачу до кінця 2015 року.

З метою обслуговування електронної звітності 18.09.2015 позивач уклав з відповідачем договір №180920151 про визнання електронних документів терміном дії до закінчення строку дії сертифікатів.

Суд з'ясував, що відповідач приймав податкову звітність позивача за вересень та жовтень 2015року. Проте у відповідь на надіслану 21.12.2015 декларацію з ПДВ за листопад 2015року отримав квитанцію №2, з якої вбачається, що відповідач її не прийняв. У підставах неприйняття зазначено: «можливо розірвано договір про визнання електронної звітності».

Оцінюючи доводи сторін суд врахував, що п.4 Розділу 6 вищезгаданого договору на електронне обслуговування податкової звітності відповідач має право розірвати цей договір за умови ненедання платником нових посилених сертифікатів електронного ключа, замість скасованих або у разі зміни платником місця реєстрації, про що зобов'язаний письмово повідомити позивача.

Відповідач не надав суду, а позивач заперечив отримання від нього повідомлення про розірвання договору.

Для оцінки доводів сторін і вирішення спору суд керувався вимогами Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції від 17.09.2015, що діяла на час оскаржуваної дії.

Відповідно до п. 49.1.ст.49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов'язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об'єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (абзац перший п.49.2. зазначеної статті ПК України).

Оскільки спір виник з приводу декларації з податку на додану вартість, за вимогами п.203.1 ст.203 ПК України така податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Способи її подання визначаються за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, і встановлені п.49.3 ст.49 ПК України:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з п.49.4 зазначеної статті ПК України платники податків, що належать до великих та середніх підприємств, подають податкові декларації до контролюючого органу в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі до контролюючого органу всіма платниками цього податку з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Суд врахував, що на підставі п.49.8 ст.49 ПК України прийняття податкової декларації є обов'язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

За умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання контролюючим органом (п.49.9.ст.49 ПК України).

Як зазначено вище, вказаний обов'язок відповідач не виконав.

За умови дотримання вимог, встановлених статтями 48 і 49 цього Кодексу податкова декларація, надана платником, також вважається прийнятою:

за наявності на всіх аркушах, з яких складається податкова декларація та, за бажанням платника податків, на її копії, відмітки (штампу) контролюючого органу, яким отримана податкова декларація, із зазначенням дати її отримання, або квитанції про отримання податкової декларації у разі її подання засобами електронного зв'язку, або поштового повідомлення з відміткою про вручення контролюючому органу, у разі надсилання податкової декларації поштою;

у разі, якщо контролюючий орган із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від'ємного значення об'єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов'язань тощо) відповідно до п.49.10 ст.49 ПК України забороняється.

У свою чергу, згідно з п.49.11 вказаної статті у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови

Податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв'язку, відповідно до п.49.15 ст.49 ПК України вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Дослідивши декларацію з ПДВ, з приводу прийняття якої між сторонами виник спір, суд встановив, що за звітний період позивач мав намір задекларувати показники з операцій, що оподатковуються ПДВ, податкового кредиту та розрахунків з бюджетом. У графах про ідентифікаційні ознаки позивача (код ЄДРПОУ, місцезнаходження) заповнено дані, які відповідають ЄДРЮФОП, які згідно зі спеціальним витягом як станом на час виникнення спору 21.12.2015, так і на час судового розгляду справи є діючими, дані про зареєстроване місцезнаходження позивача станом 21.12.2015 були підтвердженими. Отже відповідач не мав правових підстав вважати зазначення такої адреси в декларації з ПДВ за листопад 2015 року такими, що є недостовірними.

Оскільки дані в ЄДРПОУ про відсутність позивача за місцезнаходженням відсутні, доводи відповідача щодо здійснених заходів з його пошуку суд не врахував, а твердження про подання платником недостовірних даних, що стало підставою відповідачу вважати договір про електронне обслуговування в односторонньому порядку розірваним, не вважає належно обґрунтованим.

З системного та буквального аналізу вищевказаних норм ПК України суд дійшов висновку, що податковий орган наділений правом відмовити у прийнятті податкової звітності платника у виключних випадках: за відсутності наявності та недостовірності заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу.

Обов'язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Згідно з п.48.3 ст.48 ПК України податкова декларація повинна містити такі обов'язкові реквізити:

тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий);

звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація;

звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку);

повне найменування (прізвище, ім'я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами;

код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

місцезнаходження (місце проживання) платника податків;

найменування контролюючого органу, до якого подається звітність;

дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми);

ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків;

підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Вказані реквізити декларація позивача, з приводу якої виник спір, містить.

Відповідно до підп.48.5.1 п.48.5ст.48 ПК України податкова декларація повинна бути підписана керівником платника податків або уповноваженою особою, а також особою, яка відповідає за ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації до контролюючого органу. У разі ведення бухгалтерського обліку та подання податкової декларації безпосередньо керівником платника податку така податкова декларація підписується таким керівником.

Достатнім підтвердженням справжності документа податкової звітності є наявність оригіналу підпису уповноваженої особи на документі у паперовій формі або наявність в електронному документі електронного цифрового підпису платника податку.

Податкова звітність, складена з порушенням норм цієї статті, не вважається податковою декларацією, крім випадків, встановлених пунктом 46.4 статті 46 цього Кодексу. (п.48.7 ст.48 ПК України).

Відповідач, заперечуючи позовні вимоги, не надав жодного доказу на підтвердження власних доводів про надання позивачем недостовірних даних. Цього не встановив і суд. Тому суд дійшов висновку про протиправність його відмови в прийнятті від позивача 21.12.2015 декларації з ПДВ з додатком №5 за листопад 2015року.

Згідно з п.49.13 ст.49 ПК України у разі якщо в установленому законодавством порядку буде встановлено факт неправомірної відмови контролюючим органом (посадовою особою) у прийнятті податкової декларації, остання вважається прийнятою у день її фактичного отримання контролюючим органом.

Оскільки відповідач не виконав обов'язку з прийняття звітності позивача та реєстрації декларації у день її отримання, як це передбачено вищевказаними пунктами 49.8-49.9. ст.49 ПК України), суд з урахуванням ст.11 КАС України щодо меж розгляду заявлених позовних вимог дійшов висновку задля повного захисту порушеного права позивача задовольнити позов у повному обсязі.

Дотримуючись вимог ст.94 КАС України суд вирішив присудити на користь позивача за рахунок асигнувань відповідача всі понесені ним в розмірі 2436,00 грн. відповідно до квитанцій зі сплати судового збору за подання позовної заяви з двома позовними вимогами немайнового характеру від 30.12.2015 №0.0.484059161.1 та від 12.01.2016 №0.0.487645819.1.

Керуючись ст.ст.2, 11, 94, 160-165, 254-256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕТА-СОЮЗ" - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві щодо неприйняття податкової декларації товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕТА-СОЮЗ" з податку на додану вартість з додатком №5 до неї за звітний податковий період листопад 2015 року.

Зобов'язати державну податкову інспекцію у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві прийняти та зареєструвати подану товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕТА-СОЮЗ" податкову декларацію з податку на додану вартість та додаток 5 до неї за звітний податковий період листопад 2015 року датою фактичного її отримання податковим органом, а саме: 21.12.2015.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань державної податкової інспекції у Святошинському районі Головного управління ДФС у м.Києві () на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРЕТА-СОЮЗ" () судовий збір за подання цього позову в сумі 2436,00грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень) відповідно до квитанцій від 30.12.2015 №0.0.484059161.1 та від 12.01.2016 №0.0.487645819.1.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з моменту отримання повного її тексту. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

4. Копії постанови направити особам, які брали участь у справі.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст постанови виготовлений 19.02.2016