Справа № 2-а-419/2010р.
Суддя: Григоренко Л. М.
Дата ухвалення: 2010-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Попаснянський районний суд Луганської області
Справа № 2-а- 421/2010
ПОСТАНОВА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

19 березня 2010 року Попаснянський районний суд Луганської області в складі: головуючого судді Григоренко Л.М.

при секретарі Кораблевой Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Попасна

цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі про стягнення недоплаченої щомісячної соціальної допомоги. -

встановив:

Позивачка, посилаючись на те, що вона має правовий статус дитини війни, у звязку з чим та відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» вона, починаючи з 01 січня 2006 року, має право на щомісячну надбавку до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, але відповідач порушує ст. 6 Закону, так як з 01.01.2008 року замість 30% виплачує дітям війни підвищення до пенсії у розмірі 10% звернулась до суду з позовом в якому просить визнати дії відповідача протиправними та зобовязати його здійснити перерахунок надбавки до її пенсії за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, яку проводити в подальшому відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 року. Справу просить розглянути у її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, до його початку надав до суду заперечення (а.с.9), відповідно до яких позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість, та на те, що позивачка отримує надбавку до пенсії як учасник війни у розмірі 10% від прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність на підставі Закону України „Про Державний Бюджет України на 2009 рік та в межах виділених Кабінетом Міністрів коштів відповідно до ст.7 ЗУ „Про соціальний захист дітей війни в якій зазначено, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій, передбачених цим Законом здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а не за рахунок коштів Пенсійного фонду України. На підставі чого просить відмовити позивачці в задоволенні позову та справу просить розглянути у відсутність його представника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі з наступних підстав.

Так, згідно ст.71 ч.І КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Так, відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачено, що дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років. При цьому ст.6 зазначеного Закону передбачено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст.27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Відповідно до п.41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" були внесені зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни". Зокрема, статтею 6 вказаного Закону після внесення змін передбачалось, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни - 10% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (ст.14 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Однак рішенням Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008 року положення пункту 41 розділу II Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" щодо внесення змін до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" були визнані такими, що не відповідають Конституції України. Таким чином у 2008 році положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в частині виплати дітям війни щомісячної надбавки до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком були визнані чинними з 22 травня 2008 року (з дня набрання чинності рішення Конституційного суду України). Разом з тим 28.05.2008 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 530 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", відповідно до п.8 якої було встановлено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання та державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення проводиться у твердих розмірах: з 22.05.2008р. - 48 грн.10 коп., з 01.07.2008р. - 48 грн.20 кой., з 01.10.2008р. - 49 грн.80 коп.

Відповідно до ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вишу юридичну силу. Тому, виходячи із засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами, суд вважає, що для врегулювання спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а не Постанова КМУ "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", на які посилається представник відповідача в своїх запереченнях. При цьому судом враховується, що ст.58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність: з 01 квітня - 481 грн., з 01 липня - 482 грн., з 01 жовтня - 498 грн.

Щодо порядку виконання закону України "Про соціальний захист дітей війни" у 2009 році, то ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції від 18.11.2004 року залишається чинною і в 2009 році. В той же час ст.71 Закону України "Про Державний бюджет України на 2009 рік" Кабінету Міністрів надано право у 2009 році встановлювати розміри соціальних виплат залежно від розміру мінімальної заробітної плати в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. ця норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно, її дія не поширюється на спірні відносини пов'язані з нарахуванням та зміною розмірів пенсій дітям війни, оскільки розмір зазначених соціальних виплат згідно із законом "Про соціальний захист дітей війни" залежить не від розміру мінімальної заробітної плати, а від розміру мінімальної пенсії за віком. Тому нарахування та виплата у 2009 році дітям війни підвищення до пенсії або щомісячного грошового довічного утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, повинні здійснюватися відповідно до норм закону "Про соціальний захист дітей війни" виходячи із критерію розміру мінімальної пенсії за віком. Згідно ст.54 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2009 рік з 01.01.2009 року прожитковий мінімум встановлено на рівні грудня 2008 року то б то у розмірі 498.00 грн. отже розмір 30% надбавки до пенсії і в 2009 році повинен бути нарахований з мінімального розміру пенсії за віком, а саме з 498.00 грн., що дорівнює 149,40 грн. Тому суд вважає необхідним позов задовольнити у повному обсязі та зобов'язати Управління ПФУ у Попаснянському районі донарахувати та виплатити позивачці підвищення до її пенсії у розмірі 30 (тридцяти) відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за 2009 рік, з урахуванням фактично виплачених сум. Щодо

зобовязання відповідача здійснювати підвищення розміру пенсії у подальшому, ці вимогу не підлягають задоволенню, так як такий порядок зобовязання наперед вчиняти будь які дії КАСУ не передбачено.

Відповідно до ст.94 КАС України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3 грн.40 коп., так як позов задоволено у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.6 Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", ст.58 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", рішень Конституційного Суду України від 09.07.2007р. №6-рп/2007 та №10-рп/2008 від 22.05.2008р., керуючись ст.ст.9,71,94,158-163,186 КАС України, суд

Постановив:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірними дії Управління ПФУ у Попаснянському районі щодо не донарахування підвищення до пенсії у розмірі 30% від мінімального розміру пенсії за віком, як дитині війни ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року.

Зобов'язати Управління ПФУ у Попаснянському районі до нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення до пенсії у розмірі 30 (тридцяти) відсотків мінімальної пенсії за віком як дитині війни за період з 01.01.2009 року до 31 грудня 2009 року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3 грн.40 коп.

На постанову може бути подано заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови та апеляційна скарга протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, до Луганського апеляційного адміністративного суду через Попаснянський райсуд.

Суддя