Справа № 2-а-2241/10
Суддя: Личковаха О. О.
Дата ухвалення: 2010-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а-2241/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2010 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі судді Личковахи О.О., розглянувши у порядку скороченого провадження в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобовязання УПФ України в Хорольському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобовязання УПФ України в Хорольському район здійснити перерахунок та виплату пенсії .

В позовній заяві вказував, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії. При освідченні в Полтавській обласній медико-соціальній експертній комісії 06.11.2007 року його було визнано інвалідом 2-ї групи по захворюванню, пов"язаному із виконанням обов"язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а при освідченні в Полтавській обласній медико-соціальній експертній комісії 09.11.2009 року його було визнано інвалідом 2-ї групи по захворюванню, пов"язаному із виконанням обов"язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безстроково. 13 листопада 2007 року йому було видано посвідчення інваліда 2-ї групи Серія Б № 504819.

Як вказував позивач, по 05.11.2007 року він мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

З 12.08.2002 року по 15.11.2010 року він , як пенсіонер МВС, отримував пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Позивач вважає, що йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, інваліду 2 групи, та тоді, коли він мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії , тобто за період з 01.01.2007 року по 15.11.2010 року, неправильно нарахована додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, оскільки, відповідно до ст. 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, віднесеним до категорії 1, інвалідам 2 групи, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, призначається в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком, а як передбачено статтею 53 Закону України Про статус , виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Йому ж згідно повідомлення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області від 31.08.2010 року № 477/Г-03 та довідки управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі від 23.12.2010 року № 1536/02 додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, за період з 01.01.2007 року по 15.11.2010 року призначена і виплачувалася згідно Постанови КМУ від 03.01.2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, та згідно постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", тобто не у розмірах , визначених ст.ст.50,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", не зважаючи на рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. № 10-рп/2008 року.

Крім того, вказував позивач, відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, є чинною на даний час, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

На звернення позивача із заявою до відповідача про перерахунок його пенсії у розмірах, визначених ст.ст.51,50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", він 23.12.2010 року за № 1536/02 отримав відмову, яку рахує неправомірною.

Позивач вважає, що він не пропустив строк звернення до адміністративного суду , встановлений ст.99 КАС України, оскільки про порушення своїх прав відповідачем за вказаний період він дізнався у вересні 2010 року, отримавши відповідь з Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області від 31.08.2010 року № 477/Г-03 про розміри його додаткової пенсії, з якої йому і стало відомо, що додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, йому виплачувалася не у розмірах, передбачених ст.ст.50,51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позивач просив визнати протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області у непроведенні йому перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 01.01.2007 року по 15.11.2010 року , за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року , зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити йому,як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 01.01.2007 року по 05.11.2007 року , та зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( категорія 1), інваліду 2-ї групи, перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", і провести відповідні виплати за період з 06.11.2007 року по 15.11.2010 року, за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просив справу слухати за його відсутності.

Відповідач управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської подав письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч.4 ст.183-2 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку скороченого провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, дослідивши матеріали справи та належно оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

З матеріалів справи та наявних в ній доказів, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії , інвалідом 2 групи по захворюванню, пов"язаному із виконанням обов"язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС , безстроково, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) Серія А № 138022 с, виданим 24.12.2007 року, посвідченням інваліда 2-ї групи Серія Б № 504819, виданим 13.11.2007 року, довідкою Сер. МСЕ - № 0396739 від 09.11.2010 року, згідно якої йому з 09.11.2010 року встановлена 2 група інвалідності по захворюванню, пов"язаному із виконанням обов"язків війської служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, безстроково.

До цього позивач по 05.11.2007 року мав статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, а з 06.11.2007 року він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії , інвалідом 2 групи по захворюванню, пов"язаному із виконанням обов"язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується довідкою Сер. МСЕ - № 0257059 від 06.11.2007 року.

Враховуючи зазначений статус позивача, останньому відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області від 31.08.2010 року № 477/Г-03 та довідки управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі від 23.12.2010 року № 1536/02 додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії ,за період з 01.01.2007 року по 05.11.2007 року призначена і виплачувалася згідно Постанови КМУ від 03.01.2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, а як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії ,інваліду 2 групи, за період з 06.11.2007 року по 15.11.2010 року - призначена і виплачувалася згідно Постанови КМУ від 03.01.2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, та згідно постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" у розмірі 20 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоровя, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені та закріплені в Законі України від 28.02.1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачено, що особам, віднесеним до категорії 2, щомісячна додаткова пенсія за шкоду заподіяну здоровю, призначається в розмірі 30 процентів мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі статтею 50 зазначеного Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоровю, зокрема інвалідам 2 групи - у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Як передбачено статтею 53 того самого Закону, виплата додаткової пенсії здійснюється повністю незалежно від заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно п.2 Постанови КМУ від 03.01.2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, надбавки, підвищення та додаткові пенсії з 01.01.2002 року обчислювалися, виходячи з розміру 19 грн.91 коп. Після прийняття Постанови КМУ від 28.05.2008 р. № 530 Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» і на сьогоднішній день при вирішенні питання встановлення розміру додаткової пенсії громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, органи Пенсійного фонду керуються даною постановою.

Доводи відповідача про те, що ним позивачу правомірно, протягом зазначеного періоду, нараховувалася і виплачувалася додаткова пенсія відповідно до ст.ст. 51,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із змінами, внесеними Законом України № 107-VI від 28.12.2007 року, та Постанов Кабінету Міністрів України № 1 «Про підвищення розміру пенсій та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету» від 03.01.2002 року, № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року, на думку суду, сформовані на підставі неправильного розуміння змісту вказаних норм чинного законодавства, спростовуються наданими доказами та матеріалами справи, а тому не можуть бути застосовані судом при прийняті рішення. Вказаний висновок суду зроблено на підставі наступного.

Так, в п.2 постанови від 03.01.2002 року № 1 Кабінет Міністрів України встановив розміри сум, з яких проводиться розрахунок пенсій, всупереч положенням зазначених статей закону, причому ці суми не відповідають розмірам мінімальної пенсії за віком.

Дійсно Законом України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року внесено зміни до ст.ст.51,50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», зокрема змінено розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю в бік зменшення, визначивши її у процентах прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З дотриманням зазначених змін, які були внесені Законом України № 107-VI від 28.12.2007 року, фактично прийнята Постанова Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року у справі за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 65 розділу 1, пунктів 61, 62, 63, 66 розділу 2, пункту 3 розділу 3 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» і 101 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ст. 67 розділу 1, пунктів 1-4, 6-22, 24-100 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення підпунктів 12, 13,15,17 пункту 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у звязку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначеного закону, що визнані неконституційними. Рішення Конституційного Суду України є обовязковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Виходячи із системного аналізу зазначених норм законодавства, рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року та приписів ч. 2 ст. 152 Конституції України, суд дійшов висновку, що до 01.01.2008 року та з 22.05.2008 року УПФУ в Хорольському районі Полтавської області повинно було нараховувати та сплачувати позивачу додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоровю, передбачену ст.ст. 51,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції, яка діяла до 01.01.2008 року, оскільки з моменту ухвалення Конституційним Судом України рішення щодо неконституційності підпунктів 12, 13,15,17 пункту 28 розділу 2 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», ця норма втратила чинність та не підлягала застосуванню. І в подальшому ні у 2009 р., ні у 2010 р. ніякими законодавчими актами зміни в редакцію ст.ст. 51,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», не вносилися. Отже, відповідач з 01.01.2007 року по 05.11.2007 року мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховувати та здійснювати виплату позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, додаткової пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком , а з 06.11.2007 року по 15.11.2010 року ,за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року, відповідач мав діяти у відповідності з приписами діючих норм ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», нараховувати та здійснювати виплату позивачу, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, додаткової пенсії у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо нарахування і виплати йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком , виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 01.01.2007 року по 05.11.2007 року та підлягають задоволенню позовні вимоги позивача щодо нарахування і виплати йому, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1 категорії, інваліду 2 групи, додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком , виходячи з встановленого законом мінімального розміру пенсії за віком, визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», з 06.11.2007 року по 15.11.2010 року ,за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Отже, за конституційними нормами, виходячи із пріоритетності законів над підзаконними актами, на думку суду, при визначені розміру додаткової пенсії позивача, з 01.01.2007 року по 05.11.2007 року підлягає застосуванню ст.51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанова КМУ від 03.01.2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, при визначені розміру додаткової пенсії позивача з 06.11.2007 року по 15.11.2010 року ,за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року, підлягає застосуванню ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не постанови КМУ від 03.01.2002 року №1 "Про підвищення розмірів пенсії та інших соціальних виплат окремим категоріям пенсіонерів, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, № 530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» від 28.05.2008 року, які суттєво обмежують і погіршують конституційні права позивача.

Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсій позивачу в даному випадку, на думку суду, виступає мінімальна пенсія за віком, розмір якої згідно зі статтею 28 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» встановлюється в розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Вказаний висновок суду зроблений на підставі того, що за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ст. 28 Закону України № 1058-ІV, іншого нормативно-правового акту, який би визначав цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Застосовування прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, як розмір мінімальної пенсії за віком, під час обчислення зазначеного виду пенсії позивачу є обґрунтованим, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії, встановленої ст. 46 Конституції України, та права на отримання пенсії в розмірі, передбаченому ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ч. 3 ст. 67 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка, беручи до уваги рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 року, є чинною на даний час, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, визначений відповідно до статті 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4, розмір щомісячної компенсації сімям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

Аналіз зазначеної норми, яка є імперативною, свідчить, що підставою для перерахунку пенсії є встановлення нового прожиткового мінімуму, і цей перерахунок здійснюється з дня встановлення цього мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Оскільки позивачеві слід визначати пенсію, виходячи з мінімальної пенсії за віком, яка встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, то в разі збільшення розміру цього прожиткового мінімуму перерахунок пенсії позивачеві повинен проводитись, виходячи з нового розміру мінімальної пенсії за віком.

Суд вважає, що позивачем не пропущено строк звернення до суду встановлений ст.99 КАС України, оскільки про порушення своїх прав відповідачем за вказаний період він дізнався у вересні 2010 року, що не спростовано відповідачем.

Отже, підлягають задоволенню вимоги про зобовязання відповідача здійснити позивачу перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у відповідності до вимог ст.ст.51,50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2007 року по 15.11.2010 року , за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року .

Беручи до уваги викладене вище, на думку суду, вимоги позивача про визнання неправомірними дій управління Пенсійного Фонду України в Хорольському районі Полтавської області щодо відмови йому в перерахунку та виплаті додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, згідно чинного законодавства є законними, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 94 КАС України судовий збір у справі слід віднести за рахунок держави.

На підставі наведеного , керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 11 ч.2, 17, 94, 158-163, 183-2 ,186 , 256 ч.1 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.50,51,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року за № 10-рп/2008 року ,ст.28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області про зобовязання УПФ України в Хорольському районі здійснити перерахунок та виплату пенсії задоволити повністю.

Визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Хорольському районі Полтавської області щодо непроведення ОСОБА_1 перерахунку додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю внаслідок Чорнобильської катастрофи, з 01.01.2007 року по 15.11.2010 року , за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року .

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити ОСОБА_1, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( категорія 2), перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 01.01.2007 року по 05.11.2007 року .

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України в Хорольському районі Полтавської області здійснити ОСОБА_1 , як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС ( категорія 1), інваліду 2-ї групи, перерахунок додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком відповідно до ст.50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", та провести відповідні виплати за період з 06.11.2007 року по 15.11.2010 року, за виключенням періоду з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року.

Судовий збір у справі віднести за рахунок держави.

Постанова суду, прийнята в порядку скороченого провадження, відповідно до ч.1 ст. 256 КАС України піддягає негайному виконанню.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Хорольський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови .

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Головуючий :