Справа № 808/1488/15
Суддя: Дадим Ю.М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2016 рокусправа № 808/1488/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Дадим Ю.М.

суддів: Уханенка С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Сколишева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2015 року у справі №808/1488/15 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, за участю Прокуратури Запорізької області про визнання протиправними дій та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України, Хортицького відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, за участю Прокуратури Запорізької області про визнання протиправними та скасування: постанови про стягнення боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04.03.2015 року №45687135, постанови про закінчення виконавчого провадження від 05.03.2015 року №45687135 в частині виділення постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в окреме виконавче провадження, постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2015 року №46798388 та про визнання протиправними дій щодо винесення зазначених постанов.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2015 року в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

ОСОБА_1, не погодившись з рішенням адміністративного суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а провадження по справі підлягає закриттю з огляду на наступні обставини з наступних підстав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції посилаючись на приписи КАС України, дійшов висновку що вимоги Позивача не є обґрунтованими, оскільки правомірність дій та рішення Відповідача знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеною позицію суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 КАС (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У частині першій статті 181 цього Кодексу передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державних виконавців) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до адміністративного суду за умови, якщо приписами чинного законодавства не встановлений інший порядок їх оскарження.

В свою чергу, приписами ч.ч. 4,5 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця по виконанню рішення суду підлягають оскарженню сторонами виконавчого провадження до суду відповідної юрисдикції, що видав виконавчий лист.

Зазначена позиція також кореспондується з позицією Верховного Суду України, відображених у постанові від 01.12.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин по даній справі виступає правомірність винесення державним виконавцем постанов про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04.03.2015 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 04.03.2015 року та про відкриття виконавчого провадження від 05.03.2015 року.

В свою чергу, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зазначені постанови були винесені у зв'язку з виконанням виконавчого листа №2/337/356/2014, виданого 29.10.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості 9769.91 грн. та виконавчого листа №2/337/356/2014, виданого 29.10.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованості у розмірі 229.40 грн.

Отже, оскаржувані постанови державного виконавця були прийняті, у зв'язку з виконанням рішення суду, прийнятного в порядку цивільного судочинства та оскаржені стороною виконавчого провадження, а саме боржником.

Таким чином, виходячи з приписів чинного законодавства та встановлених обставин справи, спірні правовідносини по даній справі не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі зокрема якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2015 року щодо правомірності розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства та вважає за необхідне провадження у зазначеній справі закрити.

На підставі наведеного, керуючись, ч.3 ст.160, ст.157, ст. 196, ст. 198, ст. 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2015 року у справі №808/1488/15 - скасувати та провадження у справі закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ю.М. Дадим

Суддя: С.А. Уханенко

Суддя: І.Ю. Богданенко