Справа № 353/156/16-а
Суддя: Луковкіна У. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 353/156/16-а
Провадження № 2-а/353/14/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., ознайомившись з матеріалами за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області про скасування постанови державного виконавця, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції про скасування постанови державного виконавця ВДВС Тлумацького РУЮ від 04.09.2015 року про стягнення з нього виконавчого збору у розмірі 7984,94 грн. Також просив поновити строк на оскарження постанови державного виконавця та покласти на відповідача судові витрати.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 107 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з'ясовує чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

У відповідності до ч.2 ст.107 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі, якщо відсутні підстави, в тому числі, для відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У відповідності до ч.2 ст. 4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких встановлений інший порядок судового вирішення.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно із ст.13 Закону України «Про державну виконавчу службу», ч.3 ст.6, ч.1 ст.12, ст.82 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому, відповідно до ч.2 ст.82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ.

Пунктом 2 Постанови пленуму Вищого Адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», визначено, що відповідно до частини першої статті 181 КАС України (2747-15) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" (606-14), крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Частиною четвертою статті 82 Закону України "Про виконавче провадження" (606-14) встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (606-14).

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

У розумінні статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" (606-14) сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. При цьому судам слід ураховувати, що до сторін, які можуть оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також їх представники за законом чи договором.

Таким чином, до юрисдикції адміністративних судів належать усі справи з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень на підставі виконавчих документів, виданих судами всіх юрисдикцій, за винятком тих, які видано загальними та господарськими судами у разі звернення до суду сторін відповідного виконавчого провадження чи їхніх представників.

Щодо визначення юрисдикції суду з розгляду таких скарг, то Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 28.01.2013 №24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» акцентує увагу на тому, що юрисдикційність розгляду таких скарг залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС.

Як вбачається з адміністративного позову, виконавчий лист № 202/30460/13-ц було видано 04.09.2015 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Відтак оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність державних виконавців за цим виконавчим провадженням належить в порядку цивільного судочинства за правилами ст. ст. 383-387 ЦПК України. Проте, позивач звертається до суду із адміністративним позовом в порядку КАС України.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що провадження в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області про скасування постанови державного виконавця не може бути відкрито, оскільки позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Вказаний спір має бути розглянутий в порядку цивільного судочинства, зокрема в порядку судового контролю за виконанням судових рішень (розділ VII ЦПК України, оскільки позивачем оскаржуються дії державного виконавця під час виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, ухваленого відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України (цивільного судочинства)). Також у відповідності до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» ОСОБА_1 слід повернути сплачену ним суму судового збору.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 Постанови пленуму Вищого Адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби», ст.ст. 18, 109, 181, КАС України, ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Тлумацького районного управління юстиції Івано-Франківської області про скасування постанови державного виконавця.

Повернути ОСОБА_1, сплачений ним по квитанції № 22 від 11.02.2016 року судовий збір в сумі 553 (пятсот пятдесят три) гривні 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду протягом пяти днів з часу отримання її копії, через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області та набирає законної сили в порядку встановленому ст. 254 КАС України.

Суддя У.Ю. Луковкіна