Справа № 806/117/16
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Житомир справа № 806/117/16

категорія 12.3

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Костарчук О.Ф.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку

встановив:

20 січня 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області (далі - Овруцька ОДПІ) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 20 листопада 2015 року до 15 січня 2016 року у сумі 8239 грн 14 коп.

Ухвалами судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25 січня 2016 року відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що працював в Овруцькій ОДПІ на різних посадах. 27 березня 2014 року звільнився із посади завідувача юридичним сектором Овруцької ОДПІ за власним бажанням на пільгових умовах, у звязку із виходом на пенсію по інвалідності за статтею 38 Кодексу законів про працю України та статті 23 Закону України Про пенсійне забезпечення. У день звільнення йому не було виплачено усі суми, що належали до сплати. У звязку із чим ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав. Суд задовольнив вимоги позивача та стягнув на його користь належні до виплати суми коштів. Відповідач поступово виконував рішення суду. 15 січня 2016 року позивач отримав на свій картковий рахунок кошти від відповідача, які були перераховані на виконання рішення суду, у зв'язку з чим вважає, що з відповідача має бути стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку. Просить стягнути з Овруцької ОДПІ на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 20 листопада 2015 року до 15 січня 2016 року у сумі 8239 грн 14 коп.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив адміністративний позов задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити, з підстав, що зазначені у письмових запереченнях на адміністративний позов (а.с.29-30), також у судовому засіданні пояснив, що кошти на користь позивача були перераховані 13 січня 2016 року, а не 15 січня 2016 року.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 21 червня 2005 року до 27 березня 2014 року працював на різних посадах в Овруцькій ОДПІ.

27 березня 2014 року позивач звільнився із посади завідувача юридичним сектором за власним бажанням на пільгових умовах, у зв'язку із виходом на пенсію по інвалідності згідно статті 38 Кодексу законів про працю України та статті 23 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Оскільки у день звільнення з роботи ОСОБА_1 не було виплачено усі суми, що належать йому до сплати від Овруцької ОДПІ, він звернувся до суду за захистом порушених прав.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2015 року, у справі №806/1682/15 за позовом ОСОБА_1 до Овруцької ОДПІ про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, позовні вимоги було задоволено, визнано протиправними дії Овруцької ОДПІ щодо нездійснення ОСОБА_1, за період роботи в податковій інспекції з 21 червня 2005 року до 27 березня 2014 року, донарахування та виплати сум індексації заробітної плати, преміальних виплат, матеріальних допомог, відпускних, виплат за період перебування на лікарняному або у відрядженні та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати. Зобовязано Овруцьку ОДПІ здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 сум індексації заробітної плати, преміальних виплат, матеріальних допомог, відпускних, виплат за період перебування на лікарняному або у відрядженні та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати, за період його роботи в податковій інспекції з 21 червня 2005 року до 27 березня 2014 року. Стягнуто з Овруцької ОДПІ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 13 січня 2015 року до 27 травня 2015 року в сумі 19435 грн 92 коп. Стягнуто з Овруцької ОДПІ на користь ОСОБА_1 171 грн 05 коп. судових витрат (а.с.8-14).

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі №806/1682/15, у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 13 січня 2015 року до 27 травня 2015 року у сумі 19435 грн 92 коп. виконано у повному обсязі, 27 липня 2015 року ОСОБА_1 перераховані вказані кошти, що було встановлено постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2015 року у справі №806/2884/15 за позовом ОСОБА_1 до Овруцької ОДПІ про стягнення 8450 грн 40 коп., у якій позов задоволено, стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28 травня 2015 року до 27 липня 2015 року у сумі 8450 грн 40 коп.

У частині донарахування та виплати ОСОБА_1 сум індексації заробітної плати, преміальних виплат, матеріальних допомогу відпускних, виплат за період перебування на лікарняному або у відрядженні та інших виплат, які обчислюються від середньої заробітної плати, за період його роботи у податковій інспекції з 21 червня 2005 року до 27 березня 2014 року, постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі №806/1682/15 виконано частково, відповідачем здійснено позивачу донарахування коштів у сумі 4146 грн 13 коп., яку 19 листопада 2015 року перераховано на його картковий рахунок.

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 2 лютого 2016 року у справі №806/5225/15 за позовом ОСОБА_1 до Овруцької ОДПІ про стягнення 17112 грн 06 коп., стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 28 липня 2015 року до 19 листопада 2015 року у сумі 17112 грн 06 коп.

З метою повного виконання постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі №806/1682/15 у частині донарахування та виплати позивачу коштів, Овруцька ОДПІ здійснила донарахування позивачу коштів у сумі 3217 грн 47 коп., які перераховані позивачу на картковий рахунок 13 січня 2016 року, що підтверджується платіжним дорученням від 12 січня 2016 року №1 із відміткою УДКСУ в Овруцькому районі про проведення платежу 13 січня 2016 (а.с.31).

Тобто днем фактичного розрахунку на час розгляду даної справи, у розумінні частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України є 13 січня 2016 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Згідно з приписами частини 1 статті 117 Кодексу законів про працю України встановлено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 Кодексу законів про працю України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 Кодексу законів про працю України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу законів про працю України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Аналогічна правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 15 вересня 2015 року №21-1765а15.

Відповідно до частини 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 "Про застосування судами законодавства про оплату праці" установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 Кодексу законів про працю України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Аналізуючи вказані обставини у справі та застосовуючи відповідні норми матеріального права, суд вважає, що позивач має право на компенсацію за затримку роботодавцем виплати належних йому коштів, у вигляді стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Судом встановлено, що згідно довідки Овруцької ОДПІ від 16 червня 2014 року №2569/10-05 середньоденний заробіток позивача на день звільнення становив 211 грн 26 коп. (а.с.17).

За даною позовною заявою суд прийшов до висновку про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 20 листопада 2015 року до 13 січня 2016 року.

Суд не бере до уваги доводи позивача щодо того, що днем останнього розрахунку Овруцької ОДПІ з позивачем є 15 січня 2016 року, тобто день надходження стягуваних коштів згідно постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 травня 2015 року у справі №806/1682/15, на картковий рахунок позивача, що підтверджується випискою по картковому рахунку за 18 січня 2016 року (а.с.19).

Згідно з пунктом 1.30 статті 1 Закону України від 5 квітня 2001 року №2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі Закон України №2346-III) платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 22.4 статті 22 Закону України №2346-III передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника.

Відповідно до пункту 11.7 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 грудня 2012 року №1407, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 17 січня 2013 року за №130/22662 (далі Порядок №1407) подані розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів платіжні доручення перевіряються органами Казначейства щодо наявності всіх необхідних реквізитів, відповідності підписів відповідальних посадових осіб і відбитка печатки установи зразкам. За правильність оформлення та достовірність інформації, наведеної у платіжному дорученні, відповідає розпорядник бюджетних коштів (одержувач бюджетних коштів). У разі невідповідності дати подання даті платіжного доручення у полі "Одержано банком" платіжного доручення на всіх примірниках обов'язково проставляються дата подання та підпис казначея. Після проведення платежу на платіжних дорученнях, за якими проведено оплату, ставиться відмітка у вигляді відбитка штампа казначея "Оплачено" (додаток 32 до цього Порядку).

Овруцькою ОДПІ, на виконання постанови суду у справі №806/1682/15, було подано до УДКС в Овруцькому районі платіжне доручення про перерахування коштів. У платіжному дорученні від 12 січня 2016 року №1 у графі "Одержано банком" проставлено дату 13 січня 2016 року і того ж дня платіж був проведений та проставлено відбиток штампа казначея "Оплачено" (а.с.44, 45).

Також суд не бере до уваги повідомлені позивачем у судовому засіданні обставини щодо того, що кошти були перераховані на його зарплатну картку, термін дії якої закінчився, через що банк викликав його у відділення та з'ясувавши особу зарахував кошти на пенсійну картку, оскільки дані обставини не підтверджені доказами.

Кошти не були повернуті казначейству у зв'язку з невірним зазначенням реквізитів платежу, а зараховані на картковий рахунок позивача.

Таким чином за час затримки розрахунку за період з 20 листопада 2015 року до 13 січня 2016 року (по день фактичного розрахунку), за 37 робочих днів, середній заробіток становить 7816 грн 62 коп. (37 кількість робочих днів за період з 20 листопада 2015 року до 13 січня 2016 року (день фактичного розрахунку) х 211 грн 26 коп. (середній заробіток за 1 робочий день згідно довідки відповідача) = 7816 грн 62 коп. (середній заробіток за затримку розрахунку з 20 листопада 2015 року по 13 січня 2016 року (день фактичного розрахунку).

Відповідно до частин 2, 3 статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, та її представнику сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Під час розгляду справи позивачем було подано заяву у якій він просить компенсувати витрати, що повязані із розглядом справи у сумі 160 грн 62 коп., у тому числі витрати на проїзд, відрив від звичайних занять та добові (а.с.40).

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави " від 27 квітня 2006 року №590 (далі Постанова №590) компенсація за відрив від звичайних занять стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб'єктом владних повноважень, її представникові у зв'язку з явкою до суду обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Відповідно до статті 91 Кодексу адміністративного судочинства України ОСОБА_1 має право на відшкодування судових витрат, а саме, витрат, що пов'язані із прибуттям до суду: компенсації за відрив від звичайних занять та витрат на проїзд до суду з м.Овруча Житомирської області до м.Житомира і назад.

Компенсація за відрив від звичайних занять обчислюється пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Через віддаленість свого місця проживання від м.Житомира (140 км) позивач витрачав для прибуття до суду, на розгляд справи та повернення додому, щонайменше, 3 години кожного разу.

Отже, вихідними величинами для розрахунку компенсації є: законодавчо встановлений розмір заробітної плати та фактичні години відриву особи від звичайних занять.

Статтями 8 Законів України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII та "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року №80-VIII, встановлено з 1 січня 2016 року мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 1378 гривень.

Згідно з додатком до листа Міністерства соціальної політики України від 20 липня 2015 року №10846/0/14-15/13 лютий 2016 року має 21 робочий день.

У звязку із явкою позивача до Житомирського окружного адміністративного суду, а також розгляду справи компенсація за відрив від звичайних занять становить 65 грн 62 коп., тобто 1378 грн 00 коп. (мінімальна заробітна плата) : 21 (робочий день) = 65 грн 62 коп.

Згідно з пунктом 5 додатку до Постанови №590 компенсація адміністративних витрат, повязаних з переїздом до іншого населеного пункту та на наймання житла стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є субєктом владних повноважень, та її представникові не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 року №98 "Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів" (далі Постанова №98) сума добових витрат на відрядження в Україні становить 30 грн 00 коп.

Позивач зявився до суду 16 лютого 2016 року, а тому добові витрати за один день становлять 30 грн 00 коп.

Витрати на проїзд до Житомирського окружного адміністративного суду (з м.Овруча, місця проживання позивача) до м.Житомира (місцезнаходження суду) за 16 лютого 2016 року становлять 65 грн 00 коп.

Враховуючи вказане, компенсація витрат, повязаних з переїздом до іншого населеного пункту, складає 95 грн 00 коп. (30 грн 00 коп. + 65 грн 95 коп.) без урахування витрат на проїзд з Житомирського окружного адміністративного суду з м.Житомира до м.Овруча за 16 лютого 2016 року.

А тому розмір компенсації витрат позивача, що повязані із прибуттям 16 лютого 2016 року до Житомирського окружного адміністративного суду, становить 160 грн 62 коп., з яких 65 грн 62 коп. компенсація за відрив від звичайних занять та 95 грн 00 коп. компенсація в адміністративній справі витрат, що повязані з переїздом до іншого населеного пункту.

Відповідно до підпункту 1 пункту 7 Постанови №98 встановлено, що державним службовцям, а також іншим особам, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтвердних документів відшкодовуються витрати на проїзд (у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад, а також за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті).

З оригіналу квитка на автобус (а.с.39), наданого позивачем, вбачається, що на переїзд до суду 16 лютого 2016 року без врахування повернення до м.Овруч (місце проживання позивача) витрачено 65 грн 00 коп.

Загальний розмір витрат, що пов'язані з прибуттям позивача до суду, становитиме 160 грн 62 коп., у тому числі, добові 30 грн 00 коп., компенсація за відрив від звичайних занять 65 грн 62 коп., вартість проїзду 65 грн 00 коп.

У зв'язку з цим, з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 160 грн 62 коп. шляхом їх безспірного списання з рахунка суб'єкта владних повноважень - Овруцької ОДПІ.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 20 листопада 2015 року до 13 січня 2016 року у сумі 7816 грн 62 коп.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 159-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 7816 грн 62 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 20 листопада 2015 року до 13 січня 2016 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Овруцької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 160 грн 62 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили у порядку встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін

Повний текст постанови виготовлено: 18 лютого 2016 р.