Справа № 810/1317/14
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/1317/14 Головуючий у 1-й інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Мацедонська В.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

09 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, відповідно до ч.1 ст.41 КАС України у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа» до Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в:

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2014 року визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 14 лютого 2014 року №.

За наслідком апеляційного оскарження ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року апеляційну скаргу ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області залишено без задоволення, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2014 року - без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 07 жовтня 2015 року касаційну скаргу ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області задоволено частково, постанову Київського окружного адміністративного суду від 11 березня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року адміністративний позов ТОВ «Медіа» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 14 лютого 2014 року №.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції з мотивів порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що перевіркою позивача встановлено завищення від'ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту, у розмірі 337261,00 грн.

Особи, які беруть участь в справі в судове засідання не з'явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином, тому у відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглянувши судове рішення суду першої інстанції у відповідності до ч.1 ст.195 КАС України в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі п.200.10 ст.200 та у порядку ст.76 ПК України головним державним ревізором-інспектором відділу проведення камеральних перевірок управління податкового аудиту проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «Медіа» за грудень 2013 року, за наслідками якоїскладено акт від 27 січня 2014 року №33/22-04, в якому встановлено арифметичні, методологічні помилки в податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2013 року в рядках 19, 21, 22, 24 та за результатами перевірки встановлено порушення п.п.200.1, 200.3, 200.4 ст.200 ПК України, п.4.6 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, платником податку встановлено завищення від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на суму ПДВ 337261,00 грн.

На підставі акту перевірки від 27 січня 2014 року №33/22-04 ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 14 лютого 2014 року №, згідно якого позивачу зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 337261,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що позивач не мав жодних зобов'язань відносно врахування неузгодженого грошового зобов'язання у податковій звітності, зокрема, за грудень 2013 року, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу повторно зменшено розмір від'ємного значення з податку на додану вартість, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов'язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.2 п.54.3 ст.54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму грошових зобов'язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов'язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

У відповідності до п.4.4 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28 листопада 2012 року №1236, в разі звернення платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним податкового повідомлення-рішення за умови надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків не пізніше настання граничного строку сплати, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні, структурний підрозділ, який склав таке податкове повідомлення-рішення, у день отримання ухвали вносить відповідні дані до реєстру податкових повідомлень-рішень. При цьому сума грошового зобов'язання в той самий день виводиться з реєстру податкових повідомлень-рішень та обліковується в окремому реєстрі до дня набрання рішенням суду законної сили. Після прийняття судом рішення по суті, яке набрало законної сили, структурний підрозділ, який склав податкове повідомлення-рішення, що оскаржувалося, в день отримання відповідного рішення органом державної податкової служби вносить інформацію про таке рішення до зазначеного в попередньому абзаці окремого реєстру та підшиває копію рішення до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків. Аналогічні дії здійснюються у разі оскарження платником податків рішення суду в апеляційному порядку (за умови прийняття апеляційної скарги апеляційним адміністративним судом до провадження).

У разі надходження до органу державної податкової служби ухвали суду про порушення провадження у справі за позовом платника податків після закінчення граничного строку сплати сума грошового зобов'язання, нарахована в картці особового рахунка платника податків, підлягає виведенню з неї до окремого реєстру, де вона міститься, до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 4.5 вказаного порядку встановлено, що після закінчення процедури адміністративного оскарження та/або судового оскарження та набрання судовим рішенням законної сили суми узгодженого грошового зобов'язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування, та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість в автоматичному режимі переносяться з реєстру податкових повідомлень-рішень (окремого реєстру, передбаченого пунктом 4.4 цього розділу) до автоматизованої інформаційної облікової системи органів державної податкової служби. Одночасно структурному підрозділу, що забезпечує адміністрування облікових показників та звітності, передаються паперові виписки з реєстру податкових повідомлень-рішень за день, до яких включається інформація щодо сум узгоджених грошових зобов'язань та інших показників, які переносяться до карток особових рахунків. Зазначені виписки передаються окремо від кожного структурного підрозділу, що складає податкові повідомлення-рішення, за підписом керівника такого структурного підрозділу.

Отже, податкове зобов'язання вважається неузгодженим, у випадку звернення платника податків до суду з позовом щодо оскарження податкового повідомлення-рішення, до розгляду судом справи та набрання судовим рішенням законної сили. Таким чином, обов'язок платника податку враховувати суму такого зобов'язання у податковій звітності до дня узгодження податкового зобов'язання - відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що висновки податкового органу, щодо завищення позивачем від'ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, за грудень 2013 року ґрунтується на акті від 29 вересня 2013 року №227/22-04/32518788 про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ ТОВ «Медіа» за серпень 2013 року, яким встановлено порушення позивачем пп.14.1.11 п.14.1 ст.14, п.102.5 ст.102, пп.135.5.4 п.135.5 ст.135, п.198.3 ст.198, ст.200 ПК України, ТОВ «Медіа» завищено залишок від'ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду за серпень 2013 року на суму 337261,00 грн.

На підставі акту перевірки позивача від 29 вересня 2013 року №227/22-04/32518788 податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 23 жовтня 2013 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 337261,00 грн.

З наведеного вбачається, що податковий орган дійшов висновку про методологічну помилку, яка призвела до завищення від'ємного значення податку на додану вартість, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, на суму 337261,00 грн. у зв'язку з неврахуванням позивачем зменшення показника від'ємного значення ПДВ на підставі податкового повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013 року №.

Разом з тим, постановою Київського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2013 року у справі №810/6818/13-а за позовом ТОВ «Медіа» до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2014 року та набрала законної сили, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області від 23 жовтня 2013 року №. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області на вищезазначені судові рішення.

Таким чином, враховуючи порядок набрання судовими рішеннями законної сили, на день подання ТОВ «Медіа» податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року (дата подання 14 січня 2014 року) та складення акту перевірки позивача від 27 січня 2014 року №33/22-04, грошове зобов'язання, визначене податковим повідомлення-рішенням від 23 жовтня 2013 року № на суму 337261,00 грн., було неузгодженим.

В силу вимог ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частинами 1, 2 ст.255 КАС України встановлено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, приймаючи до уваги оскарження позивачем податкового повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013 року № та набрання законної сили судовим рішенням у справі №810/6818/13-а за позовом ТОВ «Медіа» до ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ Міндоходів у Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, яким визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 23 жовтня 2013 року №, яким зменшено позивачу розмір від'ємного значення суми ПДВ у розмірі 337261,00 грн., колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач не мав жодних зобов'язань відносно врахування неузгодженого грошового зобов'язання у податковій звітності, зокрема, за грудень 2013 року у розмірі 337261,00 грн.

За таких обставин, враховуючи, що наданими позивачем доказами підтверджується правомірність включення до складу податкового кредиту наступного податкового періоду після бюджетного відшкодування суми ПДВ у розмірі 337261,00 грн. та відсутність арифметичних та методологічних помилок при заповнення податкової декларації з ПДВ за грудень 2013 року, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС України правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 14 лютого 2014 року №, яким зменшено розмір від'ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 337261,00 грн., що є протиправним та підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно ч.6 ст.187 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ст.88 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо оплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2016 року апелянту відстрочено сплату судового збору по день ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, судовий збір за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 5359,20 грн. підлягає стягненню з апелянта.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни або скасування постанови суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2015 року - залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Головного управління ДФС у Київській області в дохід спеціального фонду Державного бюджету України (р/р 1007, отримувач - УДКСУ у Печерському р-ні, банк отримувача - ГУДКСУ у м.Києві, , МФО 820019, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 5359,20 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять грн. 20 коп.).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня її складення в повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 15 лютого 2016 року.

Головуючий суддя В.Е.Мацедонська

Судді Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя Мацедонська В.Е.

Судді: Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.