Справа № 757/45070/15-а
Суддя: Остапчук Т. В.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2016 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя Остапчук Т.В.,

при секретарі Котко А. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька про визнання бездіяльності незаконною і зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом та просить зобов»язати Пенсійний фонд України здійснити перерахунок та індексацію пенсії за віком з урахуванням стажу роботи з 1.04.1969р. по 1.08.1994р. лікарем лаборантом в Міському шкірно-венерологічному диспансері №2 м.Донецьк в подвійному розмірі з 7.10.2009р. , виплачувати пенсію за віком , надбавку дітям війни з проведенням всіх перерахунків та індексації пенсії. Позов обґрунтовує тим, що є громадянином України і з 1994 року постійно проживає в Ізраїлі. На виконання судових рішень Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька по серпень 2014 року включно проводило виплату їм пенсії за віком на банківські рахунки. Посилається на те що Постановою Печерського районного суду м.Києва від 21.05.2015р. зобов»язано Пенсійний фонд України поновити виплату пенсії з 1 вересня 2014 року. 22.06.2015р., 27.07.2015р. звернулась з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового трудового стажу та надбавки дітям війни, однак відповідач відмовив посилаючись на відсутність підстав. Просить позов задовольнити , справу розглядати в відсутність.

Представник відповідача проти позову заперечувала , вказувала на те що в грудні 1993р. позивачці була призначена пенсія до набрання чинності Закону України від 10.07.2003р. № 1110 (15.08.2003р.) , в попередній редакції ст..60 зарахування до трудового стажу у подвійному розмірі роботи в інфекційних закладах охорони здоров»я передбачено не було.

3-тя особа - Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька не з»явився.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивачка є громадянином України, яка з 1994 року постійно проживає в Ізраїлі.

В грудні 1993р. позивачці було призначено пенсію, яка виплачувалась управлінням Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька

До виходу на пенсію позивач працювала з 1.04.1969р. по 1.08.1994р. лікарем лаборантом в Міському шкірно-венерологічному диспансері №2 м.Донецьк та не заперечується відповідачем.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2012 р. у справі № 2а/0508/11765/12, яка набрала законної сили, задоволено позов позвачки про зобов'язання Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька призначити і виплачувати їй пенсію за віком з 01.10.2012 р.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України від 09.07.2013 № 1058-ІУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у разі виникнення права на підвищення пенсії, перерахунок призначеної пенсії, провадиться, зокрема, з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа. Таким чином, датою поновлення виплати Позивачці пенсії є 01.10.2012, а не дата прийняття Конституційним Судом України рішення № 25-рп/2009 (07.10.2009).

Стосовно інших позовних вимог, колегія суддів Донецького апеляційного адміністративного суду прийшла до висновку , що вони підлягають залишенню без розгляду з огляду на ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України .

На виконання постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2012 у справі № 0508/11765/2012 управлінням Пенсійного фонду України в Ворошиловському районі м. Донецька Позивачці поновлено пенсію за віком шляхом її нарахування та виплати, починаючи з 01.10.2012.

З 01.09.2014 виплату пенсії Позивачці було припинено у зв'язку з тим, що зазначене управління Фонду розташовано на території проведення антитерористичної операції і відповідно тимчасово не здійснює своїх повноважень.

Постановою Печерського апеляційного адміністративного суду України від 21.05.2015 у справі № 757/6541/15-а, залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.10.2015 у справі № К/800/34673/15, обов'язок щодо поновлення виплати пенсії за віком з 01.09.2014 покладено на Пенсійний фонд України.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

22.06.2015р., 27.07.2015р. (а.с.15-17, 27-28) звернулась з заявою про перерахунок пенсії з 7.10.2009р. по 1.10.2012р. відповідно до ст.60 Закону України „Про пенсійне забезпечення" тобто із зарахуванням стажу роботи, набутого під час роботи в шкірно-венерологічному диспансері у подвійному розмірі, на що їй було відмовлено .

Вимоги позивачки про перерахунок пенсії з 7.10.2009р. є безпідставними , дані вимоги вирішені Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 12.12.2012 р.

Позивач помилково вважає, що після прийняття Закону України від 10.07.2003 року №1110 „Про внесення змін до ст.60 Закону України „Про пенсійне забезпечення" у неї виникло право на перерахунок пенсії з зарахуванням стажу роботи в шкірно-венерологічному диспансері в подвійному розмірі.

Суд погоджується з аргументами відповідача, що період роботи в шкірно-венерологічному диспансері зараховується до стажу роботи в пільговому обчисленні в разі якщо особа звернулась за призначенням пенсії після 15.08.2003 року (дати набуття чинності змін до Закону ).

Конституційний суд України в рішенні у справі N 1-7/99 від 9 лютого 1999 року за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи те, що позивачу пенсія за віком призначена в грудні 1993 році (виплата була припинена 1995р.) , а працювала вона в диспансері з 1.04.1969р. до 01.08.1994 року, та відсутність в Законі № 1110 положень, що норма цього закону розповсюджується на осіб пенсія яким призначена до набрання ним законної сили (тобто має зворотну силу), суд приходить до висновку, що для застосування пільгового обчислення стажу у позивача не має підстав.

Стосовно позовних вимог про виплату компенсації втрати частини пенсії у зв'язку з порушенням строків її виплати суд приходить до слідуючого.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 19.10.2000 № 2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» та п.п. 2 та 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159, компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати пенсії (разом із сумою індексації), нарахованої громадянам за період починаючи з 01.01.2001.

Отже, вказані норми поширюються на суми, які були нараховані, однакне сплачені.

Оскільки пенсійні суми за період з 07.10.2009 р. по 30.09.2012 р. позивачці не нараховувалися, для задоволення її позовної вимоги щодо виплати компенсації втрати частини пенсії із сумою індексації у зв'язку з невчасною їх виплатою за вказаний період підстави відсутні.

Згідно з ч. З ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані доводами відповідача.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відомову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, третя особа: Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м.Донецька про визнання бездіяльності незаконною і зобов'язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Печерський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня отримання копії .

Суддя Остапчук Т.В.