Справа № 335/11882/15-а
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2015-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши у скороченому провадженні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити дії, в якому вказав, що він перебуває на обліку ГУ ПФУ України в Запорізькій області та одержує пенсію за вислугу років, яка призначена йому відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З 23.04.2015 року позивачу було припинено виплату пенсії через неможливість одночасного перебування на державній службі та отримання пенсії, на підставі Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, яким внесено доповнення до ст. 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, якими передбачено припинення виплати пенсій у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсій у порядку та на умовах, передбачених в тому числі Законом України „Про державну службу.

З даним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивач не згоден, у звязку з чим просить зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити йому виплату призначеної пенсії за вислугу років з 23.04.2015 року у раніше визначеному розмірі.

У відповідності до ст. 183-2 КАС України відповідач надав суду заперечення проти позову, відповідно до змісту яких заперечує проти позову у повному обсязі та просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що оскільки позивач працює на посаді, яка дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України „Про державну службу, то в період з 1 квітня по 31 грудня 2015 року пенсія, призначена згідно Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб йому виплачуватись не повинна.

Дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та йому призначено довічну пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є державним службовцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публiчно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод, та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). Відсутність хоча б однієї з наведених вище ознак є підставою для задоволення адміністративного позову.

При вирішенні цієї справи суд, у відповідності до ст. 8 Конституції України та ст. 8 КАС України керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року внесені зміни до статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме передбачено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України „Про державну службу, „Про прокуратуру, „Про судоустрій і статус суддів, пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Пункт 2 Прикінцевих положень наведеного закону зазначає, що порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Як встановлено судом, позивач є державним службовцем, тому станом на 23 квітня 2015 року мав право на призначення пенсії в порядку та на умовах, передбачених Законом України „Про державну службу, у зв'язку з чим відповідачем правомірно було припинено виплату пенсії позивачу.

Разом з тим, пунктом 5 розділу III „Прикінцеві положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення, передбачено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України „Про державну службу, „Про прокуратуру, „Про судоустрій і статус суддів, „Про статус народного депутата України, „Про Кабінет Міністрів України, „Про судову експертизу, „Про Національний банк України, „Про службу в органах місцевого самоврядування, „Про дипломатичну службу, Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Дана норма визначає вичерпний перелік осіб, щодо яких скасовуються обмеження у виплаті пенсії на період роботи на зазначених підставах та не містить у собі ЗУ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Крім того, дана норма Закону може розповсюджуватися лише на осіб, право на пенсійне забезпечення яких виникне після 01.06.2015 року.

Вказаний в пункті 5 розділу III „Прикінцеві положення Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року прийнятий не був, у зв'язку з чим з вказаної дати пенсії за Законом України „Про державну службу не призначаються.

Проте, позивач отримав право на пенсію до 01.06.2015 року, тому дія цієї норми на нього не поширюється.

Крім того, статтею 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, встановлено, що після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

На час розгляду справи судом дана норма не скасована, отже є чинною, тому перебуваючи на державній службі позивач не може отримувати пенсію, яку йому було призначено у відповідності до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав щодо поновлення позивачу виплати пенсії, призначеної відповідно до Закону України „Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, на час перебування на державній службі, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобовязання вчинити дії відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня отримання її копії.

Суддя: В.В. Калюжна