Справа № 2-а-5289/11
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2-а-5289/11 Головуючий у 1-й інстанції: Гура І.І. Суддя-доповідач: Твердохліб В.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Твердохліб В.А.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 червня 2011 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області про визнання дій неправомірними та зобов"язання здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії, як дитині війни,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області (далі - Відповідач) про визнання протиправними дій Відповідача та зобов'язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу недоплачену, як дитині війни, щомісячну державну соціальну допомогу за період з 28 грудня 2010 року по дату винесення рішення суду, у розмірі 30% мінімальної пенсії відповідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Постановою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 червня 2011 року адміністративний позов задоволено частково, визнано дії Відповідача протиправними та зобов'язано Відповідача здійснити нарахування та виплату Позивачу підвищення до пенсії у розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» у редакції від 18 листопада 2004 року за період з 07 грудня 2010 року по 07 червня 2011 року, з врахуванням виплат проведених відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 28 травня 2008 року № 530 та виходячи з розміру мінімальної пенсії, передбаченої ст.28, 42 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Відповідач 29.09.2011 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

02.11.2015 року адміністративна справа № 2-а-5289/11 надійшла до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2015 року адміністративну справу направлено до суду першої інстанції для належного оформлення.

25 січня 2016 року адміністративну справу повернуто до Київського апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2016 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду.

Рішення суду першої інстанції прийняте в порядку скороченого провадження.

Відповідно ч.1 ст.197 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі, зокрема, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які прийняті у порядку скороченого провадження за результатами розгляду справ, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 183-2.

З огляду на викладене та враховуючи те, що рішення суду першої інстанції прийнято у порядку скороченого провадження, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно п.3 ч.1 ст.197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач є особою, що належить до соціальної категорії громадян «діти війни» в розумінні ст.1 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» особам, що належать до соціальної категорії громадян «діти війни», Відповідач повинен був нараховувати та виплачувати щомісячне підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Позивачу щомісячне підвищення до пенсії виплачувалась відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади пріоритетності законів над підзаконними актами, Закон України «Про соціальний захист дітей війни» має вищу юридичну силу в порівнянні з Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 530.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року, який набрав чинності 19.06.2011 року, внесені обмеження до застосування ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в частині розміру виплат.

Право на застосування даних обмежень вищезазначеним законом покладено на Кабінет Міністрів України.

Постанова Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011 року «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка фактично регулює здійснення даних виплат, набрала чинності 23.07.2011 року.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про задоволення заявлених позовних вимог стосовно визнання неправомірними дій щодо обмеження виплати Позивачу державної соціальної допомоги, як дитині війни, згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та зобов»язання провести перерахунок та виплату вказаної допомоги, як дитині війни, за період з 07.12.2010 року по 07.06.2011 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно п.1 ч.1 ст.198, ст.200 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Згідно ч.10 ст.183-2 КАС України у разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, судове рішення апеляційної інстанції по такій справі є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.183-2, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі Черкаської області залишити без задоволення, а постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 07 червня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді Бужак Н.П.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя Твердохліб В.А.

Судді: Бужак Н.П.

Костюк Л.О.