Справа № 2270/2086/12
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2012-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2270/2086/12
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2012 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:адвоката позивача представника відповідача представника третьої особиОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_6 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області про визнання протиправним скасування рішення та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, за участі третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області, у якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ у м. Хмельницькому щодо відмови у поверненні коштів у сумі 1505,94 грн. сплачених в якості збору на обов'язкове державне пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_1 та стягнути з державного бюджету України кошти у сумі 1505,94 грн.

Адвокат позивача в судовому засіданні підтримав позов та просив суд задовольнити його в повному обсязі з урахуванням уточнення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти позову, надала суду письмові заперечення та пояснила, що з прийняттям Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік", збір сплачений з відчуження легкових автомобілів є одним з джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України. В зв'язку з тим, що сплачені позивачем кошти на рахунки УПФУ у м. Хмельницькому не надходили, а були спрямовані до спеціального фонду Державного бюджету України, тому в задоволені позову просила відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області в судовому засіданні позов заперечив, просив в його задоволенні відмовити в зв'язку з тим, що обов'язок сплати позивачем до Пенсійного фонду України при придбанні автомобіля передбачений чинним законодавством України.

Заслухавши пояснення адвоката позивача, представника відповідача та представника третьої особи, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_6 придбав автомобіль марки "ROVER" моделі Land Rover, типу універсал, номер шасі SALLJGBL8GA453941, реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № САК 390099.

При реєстрації придбаного автомобіля в органах ДАІ, позивач сплатив збір до Пенсійного фонду (3% його вартості) в сумі 1505,94 грн., що підтверджується квитанцією № 120749/10 від 02.02.2011 року.

Вважаючи, що обов`язок сплати збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій відчуження легкових автомобілів не передбачений вимогами чинного законодавства України, позивач 03 лютого 2012 року звернуся до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому із вимогою про повернення сплачених коштів у розмірі 1521,00 грн.

Листом відповідача від 08.02.2012 року № 2117/06 позивачу відмовлено у поверненні коштів в зв'язку з тим, що органи державтоінспекції здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується документом про сплату збору.

Згідно з пп. 14.1.31 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України відчуження майна - будь-які дії платника податків, унаслідок вчинення яких такий платник податків у порядку, передбаченому законом, втрачає право власності на майно, що належить такому платникові податків, або право користування, зокрема, природними ресурсами, що у визначеному законодавством порядку надані йому в користування.

Порядок справляння та використання збору на обов'язкове державне пенсійне страхування визначений в Законі України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" від 26 червня 1997 року №400/97 -ВР.

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" в переліку платників збору на обоязкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи при відчуженні легкових автомобілів, крім легкових автомобілів, якими забезпечуються інваліди, та тих автомобілів, які переходять у власність спадкоємцям за законом.

Вказана норма Закону покладає обов'язок зі сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на осіб лише у випадку відчуження, а не при купівлі автомобілів.

Відповідно до Порядку сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03 листопада 1998 року платниками збору на обов'язкове пенсійне страхування з операцій по відчуженню легкових автомобілів, є особа яка набула права власності на автомобіль.

Зокрема, згідно з пунктом 12 вищезазначеного порядку, платниками збору на обовязкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуженням легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі шляхом купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій ( крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством).

Проте, виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами та враховуючи частину 4 статті 9 КАС України відповідно до якої, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, законам України, міжнародному договору, згода на обов'язковість кого надана Верховною Радою або іншому правовому акту, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, тому при вирішенні даного питання приоритетним є Закон України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, з аналізу вищевикладених обставин справи вбачається, що обовязок сплати збору не може бути покладений на особу, яка набуває право власності у відповідності до Порядку сплати збору на обовязкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03 листопада 1998 року, оскільки це суперечить акту вищої юридичної сили.

Відповідно до ч. 2, ст. 45 Бюджетного кодексу України Державна казначейська служба України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Згідно з пунктом 5 Порядку повернення помилково або надмірно зарахованих до бюджету податків, зборів (обов'язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за заявою платника та поданням органів, які повинні забезпечувати надходження платежів до бюджету та за якими згідно із законом закріплено контроль за справлянням (стягненням) платежів до бюджету.

При цьому, в силу положень статті 3 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України. Платники збору, визначені пунктами 6, 7, 9 і 10 статті 1 цього Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України (пункт 9 статті 4 Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік").

Із врахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_6 1505,94 грн.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому про відмову у поверненні коштів в сумі 1505,94 грн., сплачених в якості збору на загальнобов'язкове державне пенсійне страхування, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Враховуючи положення законодавства, під актом державного чи іншого органу слід розуміти юридичну форму рішень цих органів - офіційний письмовий документ, який породжує певні наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Рішення суб'єкта владних повноважень у контексті положень КАС України необхідно розуміти як нормативно-правові акти, так і правові акти індивідуальної дії.

За змістом та формою оскаржуваний позивачем лист управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому від 08.02. 2012 року №2117/06 не є рішенням в розумінні статті 17 КАС України, оскільки по своїй суті носить інформаційний характер та не породжує для позивача певних наслідків, відтак дані позовні вимоги ОСОБА_6 є необґрунтованими, що є підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 94 КАС України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_6 документально підтверджений розмір судового збору в розмірі 107,30 грн.

Керуючись Конституцією України, Законом України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 158- 163, 186,254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_6 1505 (одну тисячу п`ятсот п`ять) грн. 94 коп. сплаченого збору на обов`язкове пенсійне страхування при придбанні легкового автомобіля марки ROVER, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_6 107 (сто сім) грн. 30 коп. судових витрат.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Хмельницький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 05 квітня 2012 року

Суддя/підпис/ОСОБА_1
"Згідно з оригіналом" Суддя ОСОБА_1