Справа № 819/2826/15
Суддя: Левицька Наталія Георгіївна
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2016р. Справа № 876/10335/15

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Левицької Н.Г.,

судді Обрізка І.М.,

судді Сапіги В.П.,

за участю секретаря судового засідання Гелецького П.В.,

за участю представників:

апелянта (позивача у справі): не зявився

відповідача у справі: не зявився

третьої особи у справі: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.09.2015р. у справі №819/2826/15

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Тернопільської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2

про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

31.08.2015р. позивач: ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до прокуратури Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, просив визнати дії старшого прокурора прокуратури Тернопільської області щодо ненадання інформації на запит протиправними; зобовязати прокурора прокуратури Тернопільської області надати в повному обсязі по суті інформацію на запит.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в серпні 2015р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до прокуратури Тернопільської області з інформаційним запитом про надання інформації щодо постанови про закриття кримінального провадження №0000674 від 28.12.2014р. та постанови про її скасування від 03.02.2015р. №0000674, однак, наданою відповіддю було відмовлено у наданні запитуваної інформації. Позивач не погоджується з діями відповідача, вважає їх незаконними та такими, що порушують вимоги Конституції України та Закону України Про доступ до публічної інформації.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.09.2015р. у справі №819/2826/15 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржив позивач у справі: ОСОБА_1, який у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на те, що при винесенні даного рішення судом неповністю зясовано обставини, які мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та порушено норми матеріального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд першої інстанції безпідставно відніс спірні правовідносини до таких, що регулюються вимогами Закону України Про доступ до публічної інформації. Апелянт зазначає, що у запиті він просив надати інформацію, що стосується його особисто, як обвинуваченого у кримінальному провадженні, а не публічну інформацію.

19.11.2015р. на адресу Львівського апеляційного адміністративного суду від прокуратури Тернопільської області надійшло заперечення на апеляційну скаргу, в якому відповідач у справі зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

В судове засідання сторони не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.1 ст.41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегією суддів апеляційного суду встановлено наступне:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 14.08.2015р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Тернопільської обласної прокуратури з інформаційним запитом, в якому, керуючись ст.32 Конституції України та ст.10 Закону України Про доступ до публічної інформації, просили надати їм, як обвинуваченим у кримінальному провадженні, постанову про закриття кримінального провадження №0000674 від 28.12.2014р. та постанову про її скасування від 03.02.2015р. №0000674 та розяснити природу їх виникнення та причини відсутності у матеріалах справи.

19.08.2015р. прокуратурою Тернопільської області листом №23/49-15 позивача повідомлено про хід досудового розслідування кримінального провадження №0000674 від 19.11.2014р. та розяснено, що питання, зазначені у запиті, розглядаються в порядку, передбаченому Законом України Про звернення громадян та КПК України, а Закон України Про доступ до публічної інформації в даному випадку не застосовується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача суд першої інстанції керувався тим, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду з висновками суду першої інстанції не погоджується та зазначає наступне:

Згідно із вимогами ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Приписами ч.2 ст.2 КАС України визначено, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією (254к/96-ВР) чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Вичерпний перелік публічно-правових справ, на які не поширюється юрисдикція адміністративних судів, визначено в ч.3 ст.17 КАС України, а саме справи: що віднесені до юрисдикції Конституційного Суду України; які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства; про накладення адміністративних стягнень; щодо відносин, які відповідно до закону, статуту (положення) обєднання громадян віднесені до його внутрішньої діяльності або виключної компетенції (пункти 1, 2, 3, 4).

Аналіз вищенаведених норм закону свідчить про те, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення субєктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Рішенням Конституційного Суду України №6-рп/2001 від 23.05.2001р. визначено, що кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості та не належить до управлінської сфери.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач оскаржує дії посадових осіб прокуратури Тернопільської області щодо отримання від них інформації у кримінальній справі, по якій прийнято рішення в порядку кримінального судочинства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскарження таких дій передбачено Кримінально-процесуальним кодексом України і не може розглядатись в судовому порядку за правилами іншого судочинства.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.17 КАС України, компетенція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори, що належать вирішувати в порядку кримінального судочинства.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.09.2015р. прийнято з порушенням норм процесуального права.

Згідно із вимогами ч.1 ст.203 КАС України, постанова або ухвала суду першої інстанції скасовується в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження справі закривається з підстав, встановлених відповідно статтями 155 і 157 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.157 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись вимогами ч.3 ст.160, ст.ст.157, 195, 196, 198, 203, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.09.2015р. у справі №819/2826/15 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Тернопільської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити дії, - задоволити частково.

2. Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 22.09.2015р. у справі №819/2826/15, - скасувати та закрити провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

Касаційна скарга на судові рішення подається протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а у разі складення ухвали в повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України, з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя Н.Г. Левицька

Суддя І.М. Обрізко

Суддя В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 12.02.2016р.