Справа № 0870/11922/12
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26 січня 2016 рокусправа № 0870/11922/12

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Добродняк І.Ю

суддів: Бишевської Н.А. Семененка Я.В.

за участю секретаря судового засідання: Трахт К.О.

за участю представників:

позивача: - ОСОБА_1 (дов. від 01.06.2015 р.)

- ОСОБА_2 (дов. від 01.09.2015 р.)

відповідача: - не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ»

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року

у справі № 0870/11922/12 (Н/808/8/15)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ»

до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкових повідомлень-рішень ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014, задоволено частково позов ТОВ «СП МДМ», предявлений до Державної податкової інспекції в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №/8138 від 24.09.2012 та №/5495 від 12.07.2012.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення рішення №/5495 від 12.07.2012 в частині донарахування податкового зобовязання з податку на додану вартість в сумі 3840,00 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 960 грн. В решті позову відмовлено.

09.04.2015 позивач звернувся до суду з заявою про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 у справі № 0870/11922/12 за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2015 у цивільній справі № 333/9983/14-ц, що набрало законної сили, встановлено обставини, що свідчать про направленість господарських операцій між заявником та ТОВ «Діннаріс» (надання юридичної допомоги згідно укладених договорів на консультаційно-юридичне обслуговування) на настання реальних правових та господарських наслідків, що підтверджує необґрунтованість акту ДПІ в Орджонікідзевському районі м.Запоріжжя №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012 та незаконність спірних податкових повідомлень рішень №/5495 від 12.07.2012 та №/8138 від 24.09.2012. Позивач вказує, що вищеозначеним судовим рішенням чітко встановлено, що послуги надані ТОВ «Діннаріс» в повному обсязі, прийняті та сплачені заявником на підставі підписаних сторонами актів прийому-передачі наданих послуг, що свідчить про реальність господарських відносин заявника з його контрагентом. Заявник вказує, що ці обставини ані йому, ані суду не було відомо під час розгляду даної справи та прийняття постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013, а відтак обставини, встановлені Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, є нововиявленими та є підставою для перегляду вищеозначеної постанови.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2015 заява про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 у справі № 0870/11922/12 залишена без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що Жовтневий районний суду м. Запоріжжя не розглядав питання реальності господарських операцій між ТОВ «СП «МДМ» та ТОВ «Діннаріс» та не спростовував обставин, встановлених постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30 січня 2013 року у справі № 0870/11922/12. ТОВ «Діннаріс» не було стороною при розгляді цивільної справи № 333/9983/14-ц. Про зазначені договори поруки позивач по даній справі був обізнаний ще у 2009 році, так як є однією з сторін у договорах. Вказана обставина йому була відома під час розгляду справи № 0870/11922/12.

Не погодившись з ухвалою суду від 16.09.2015, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Відповідно до ст.253 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати постанову чи ухвалу у справі і прийняти нову постанову чи ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.

У відповідності до ч. 1 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами.

За своєю правовою природою, нововиявлені обставини є фактичними даними, які в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу рішення.

Вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами викладено в ч.2 ст.245 КАС України, а саме: підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необгрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необгрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Отже, за приписами наведеної вище норми однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини (як фактичного, так і правового характеру), що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи, докази колегія суддів не вбачає підстав для визнання обставин, на які посилається заявник, в якості ново виявлених, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в межах адміністративної справи № 0870/11922/12 є правомірність прийняття відповідачем податкового повідомлення - рішення №/5495 від 12.07.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 93950,00 грн., в т.ч. за основним платежем 75160,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 18790,00 грн., а також податкового повідомлення - рішення №/8138 від 24.09.2012, яким збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість на загальну суму 100,00 грн., в т.ч. за основним платежем 80,00 грн. та за штрафними санкціями в розмірі 20,00 грн.

Ухвалюючи постанову від 30.01.2013, Запорізький окружний адміністративний суд, з чим погодився Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 21.10.2014, виходив з відсутності достатніх підстав для відображення операцій між ТОВ «СП МДМ» та ТОВ «Діннаріс» в бухгалтерському обліку позивача та неправомірності віднесення позивачем сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту за договорами, укладеними між ними у зв'язку з тим, що ТОВ «СП МДМ» не надано належних доказів на підтвердження отримання послуг та робіт від ТОВ «Діннаріс».

При цьому судом досліджено та надано правову оцінку укладеним між позивачем та ТОВ «Діннаріс» договорам на консультаційно-юридичне обслуговування №01-07/09 від 01.07.2009, №09-07/09-1 від 09.07.2009, №09-07/09-2 від 09.07.2009, №09-07/09-3 від 09.07.2009, №09-07/09-4 від 09.07.2009, №03-08/09 від 03.08.2009, №01-09/09 від 01.09.2009, №01-10/10 від 01.10.2009, №02-11/09 від 02.11.2009, №01-12/09 від 01.12.2009, договорам про надання послуг з правової допомоги №12-07/09-1 від 12.07.2009, 17-07/09-1 від 17.07.2009, договору підряду №31-07/09-1 від 31.07.2009 та складеним на виконання означених договорів первинним документам.

Виходячи з поданих позивачем доказів в їх сукупності, судом встановлено, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження отримання послуг з консультаційно-юридичного обслуговування та правової допомоги від ТОВ «Діннаріс». Крім того, не надано належних первинних документів, які б підтвердили, що зобов'язання за договором підряду між позивачем та ТОВ «Діннаріс» виконувались ТОВ «Діннаріс».

Виходячи з встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність достатніх підстав для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку та неправомірність віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту за договорами про надання консультаційно-юридичних послуг та підряду.

Разом з тим, частково задовольняючи позов, суд в постанові від 30.01.2013, встановив, що рішенням Господарського суду Запорізької області у справі №6/315/09-27/220/10 відшкодовано витрати на правову допомогу в розмірі 14400,00 грн. (ПДВ - 2400 грн.) згідно договору №17-07/09-1 від 17.07.2009, додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №2-3273/2009 від 26.02.2010 стягнуто на користь ТОВ «СП МДМ» витрати на правову допомогу у розмірі 8640,00 грн. (ПДВ - 1440 грн.) за договором від 09.07.2009 № 09-07/09-1 (акт від 31.07.2009).

Отже, суд дійшов висновку про належне документальне підтвердження отримання послуг з правової допомоги за договорами №17-07/09-1 від 17.07.2009, № 09-07/09-1 від 09.07.2009 та правомірність включення 3840 грн. податку на додану вартість за вказаними операціями до складу податкового кредиту, і як наслідок, про наявність підстав для задоволення позову про скасування податкового повідомлення - рішення №/5495 від 12.07.2012 в частині донарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3840,00 грн. та застосування штрафних санкцій в розмірі 960 грн.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд судового рішення від 30.01.2013 за нововиявленими обставинами, позивач послався на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2015 у справі № 333/9983/14-ц за позовом ТОВ «СП МДМ» до ОСОБА_3 про стягнення 12180 грн., яке набрало законної сили 23.03.2015 (т.5 а.с.8).

Означеним рішенням встановлено факт укладення між ТОВ «СП МДМ» та ТОВ «Діннаріс» договорів про надання юридичних послуг та укладення між ТОВ «СП МДМ» та ОСОБА_3 договорів поруки в забезпечення виконання зобовязань за договорами про надання юридичних послуг, укладених з ТОВ «Діннаріс».

Судом встановлено, що умови договорів про надання юридичних послуг фактично виконані, послуги здійснені та надані, тобто господарські операції між ТОВ «СП МДМ» та ТОВ «Діннаріс» мали реальний характер, також судом встановлено конкретного виконавця послуг фізичної особи ОСОБА_3, що за твердженням позивача свідчить про те, що відповідним судовим рішенням встановлено обставини, які мають істотне значення для даної справи №0870/11922/12.

З цього приводу апеляційний суд зазначає, що фактично в якості ново виявлених обставин позивач посилається на певні висновки суду, стосовно ж обставин (фактичних даних укладення та виконання договорів про надання юридичних послуг з ТОВ «Діннаріс»), оцінка яких була надана Жовтневим районним судом м. Запоріжжя у справі № 333/9983/14-ц, то ці обставини були відомі заявнику як на час проведення податковим органом перевірки (акт перевірки (№144/22-1421/20490986 від 27.06.2012), так і на час вирішення спору Запорізьким окружним адміністративним судом у справі №0870/11922/12.

Отже, вказані у заяві відповідачем обставини не є нововиявленими в розумінні ст.245 КАС України.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що жоден з наведених відповідачем доводів не є підставою для перегляду постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 за нововиявленими обставинами, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вказаної вище постанови суду.

Судом першої інстанції при розгляді справи вірно встановлені обставини та винесене законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заяви про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 у справі №0870/11922/12.

Передбачені статтею 202 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ» залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2015 року у справі № 0870/11922/12 (Н/808/8/15) залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку, встановленому ст.212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: І.Ю. Добродняк

Суддя: Н.А. Бишевська

Суддя: Я.В. Семененко