Справа № 2а-2267/11/1370
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2016 р. м. Київ К/800/25129/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді - Загороднього А.Ф.,

суддів: Веденяпіна О.А., Зайцева М.П.,

та секретаря - Коби Т.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

на постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року

у справі № 2а-2267/11/1370

за позовом Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області

до ОСОБА_1

третя особа: Львівський відділ реєстраційно-екземенаційної роботи ДАІ ГУ МВС України у Львівській області

про стягнення податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, -

встановив:

ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області звернулася до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1, третя особа: Львівський відділ реєстраційно-екземенаційної роботи ДАІ ГУ МВС України у Львівській області, в якому просила стягнути з відповідача податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 1106515 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 до бюджету суму податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів в розмірі 1106515 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції подала касаційну скаргу, в якій посилаючись на допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Львівським ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області на ім'я ОСОБА_1 здійснено першу реєстрацію в Україні вантажних автомобілів, а саме: 14 жовтня 2009 року WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_1; 17 жовтня 2009 року MERCEDEZ-BENZ 208, державний номерний знак НОМЕР_2; 16 вересня 2009 року FORD TRANSIT 350 ЕF, державний номерний знак НОМЕР_3; 10 січня 2009 року WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_4; 13 грудня 2008 року WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_5; 26 листопада 2008 року MERCEDEZ-BENZ VITO 108, державний номерний знак НОМЕР_6; 06 листопада 2008 року WOLKSWAGEN Тr, державний номерний знак НОМЕР_7; 11 лютого 2009 року ІVЕСО 29L9 DAILY, державний номерний знак НОМЕР_8; 22 липня 2009 року ОРЕL СOMBO - В-LFW державний номерний знак НОМЕР_9; 07 жовтня 2009 року МАN 8.174 LC, державний номерний знак НОМЕР_10; 13 серпня 2009 року MERCEDEZ-BENZ АТЕG, державний номерний знак НОМЕР_11; 13 серпня 2009 року DAIMLER-CHRYSLER. АТЕG 970.22, державний номерний знак НОМЕР_12; 20 травня 2009 року МАN 8.145, державний номерний знак НОМЕР_13; 22 липня 2009 року DAF АЕ 45.150, державний номерний знак НОМЕР_14; 15 січня 2009 року MERCEDEZ-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_15; 15 січня 2009 року MERCEDEZ-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_16; 15 січня 2009 року MERCEDEZ-BENZ 814, державний номерний знак НОМЕР_17; 15 січня 2009 року DAF 45.130, державний номерний знак НОМЕР_18; 04 грудня 2008 року MERCEDEZ-BENZ АТЕG, державний номерний знак НОМЕР_19; 17 грудня 2008 року MERCEDEZ-BENZ 709D, державний номерний знак НОМЕР_20; 12 листопада 2008 року МАN 8.225LЕ, державний номерний знак НОМЕР_21; 29 листопада 2008 року MERCEDEZ-BENZ 609D, державний номерний знак НОМЕР_22; 22 жовтня 2008 року WOLKSWAGEN Тr, державний номерний знак НОМЕР_23; 31 жовтня 2008 року MERCEDEZ-BENZ 709D, державний номерний знак НОМЕР_24; 21 жовтня 2008 року MERCEDEZ-BENZ 410D, державний номерний знак НОМЕР_25; 12 грудня 2009 року МАN 8.145, державний номерний знак НОМЕР_26; 26 червня 2009 року МАN L2000, державний номерний знак НОМЕР_27; 06 січня 2010 року WOLKSWAGEN 70Х02А, державний номерний знак НОМЕР_28; 14 жовтня 2009 року WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_29; 06 жовтня 2009 року WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_30; 06 жовтня 2009 року WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_31; 06 жовтня 2009 року WOLKSWAGEN LТ31, державний номерний знак НОМЕР_32; 06 жовтня 2009 року WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_33; 06 жовтня 2009 року WOLKSWAGEN Т4, державний номерний знак НОМЕР_34; 24 грудня 2009 року MERCEDEZ-BENZ Sprinter 412СDІ, державний номерний знак НОМЕР_35; 17 січня 2009 року MERCEDEZ-BENZ Sprinter 312, державний номерний знак НОМЕР_36.

Відповідно до розрахунку суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що підлягає сплаті відповідачем під час здійснення першої реєстрації вказаного транспортного засобу в Україні, сума податку становить 1106515 грн.

Згідно листа Західного ГРУ «Приватбанку» від 14 листопада 2010 року № 5949 факт перерахування коштів у сумі 1106515 грн. на рахунок місцевого бюджету Личаківського району м. Львова не підтверджується, як і факт надходження до бюджету вказаних сум - за даними обліку ДПІ у Личаківському районі м. Львова.

Суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з того, що в матеріалах справи наявні докази, відповідно до яких сума податкового зобов'язання відповідача зі сплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів у розмірі 1106515,00 грн. у встановлені строки до бюджету не сплачена, відтак визнається сумою податкового боргу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанцій виходив з неможливості реєстрації транспортного засобу за відсутності проведеної попередньої оплати податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, оскільки така реєстрація є порушенням вимог «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», тоді як, доказів здійснення такої реєстрації з порушенням, не надано.

Однак, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що такі висновки судів як першої, так і апеляційної інстанцій, є передчасними та такими, що зроблені без повного та всебічного з'ясування обставин у справі, з огляду на наступне.

За змістом статті 1 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами, іноземні юридичні особи (далі - юридичні особи), а також громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства (далі - фізичні особи), які здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію транспортних засобів та/або мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні засоби, які відповідно до статті 2 цього Закону є об'єктами оподаткування.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів» податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується фізичними особами - перед проведенням першої реєстрації в Україні транспортних засобів.

Відповідно до частини 4 статті 5 вказаного Закону фізичні особи - платники податку зобов'язані пред'являти органам, що здійснюють першу реєстрацію в Україні, реєстрацію, перереєстрацію, зняття з обліку або технічний огляд транспортних засобів, квитанції або платіжні доручення про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки, а платники, звільнені від сплати цього податку, - відповідний документ, що дає право на користування цими пільгами.

У разі відсутності документів про сплату податку або документів, що дають право на користування пільгами, перша реєстрація в Україні, реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку і технічний огляд транспортних засобів не провадяться (частина 6 статті 5 Закону).

За змістом пункту 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Системний аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що платником податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які вперше реєструються в Україні, є юридичні та фізичні особи, які здійснюють першу їх реєстрацію. Так, передумовою першої реєстрації транспортних засобів закон визначає пред'явлення особами, які здійснюють першу реєстрацію, органам, які здійснюють таку реєстрацію, квитанцій або платіжних доручень про сплату податку за попередній (у разі здійснення сплати) та за поточний роки. Відсутність документів про сплату податку є умовою, за якою перша реєстрація в Україні транспортних засобів не може бути здійснена.

Згідно статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з даними управління ДАІ відповідачем проведено першу реєстрацію в Україні зазначених транспортних засобів, але при цьому за інформацією Західного ГРУ «Приватбанку», наданою до податкового органу, податок до місцевого бюджету сплачено не було.

Разом з тим, в порушення вимог статті 159 КАС України, судами першої та апеляційної інстанцій з метою реалізації принципу офіційного з'ясування всіх обставин справи, не досліджено питання щодо здійснення першої реєстрації транспортного засобу таким органом без належної сплати податку з власників транспортних засобів, враховуючи, що така реєстрація є порушенням вимог законодавства.

Отже, судам попередніх інстанцій, при вирішенні даної справи, слід вжити заходів для належного з'ясування обставин справи, зокрема, витребувати з відповідного реєстраційно-екзаменаційного підрозділу Державтоінспекції, яким здійснювалася реєстрація, докази щодо звернення особи із письмовою заявою про реєстрацію транспортних засобів, щодо переліку документів, поданих цією особою для такої реєстрації, в т.ч. документів, що посвідчують особу заявника, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (правомірність придбання) транспортних засобів, які визначаються як обов'язкові у пункті 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів.

Вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судами першої та апеляційної інстанцій, що з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), виключає можливість перевірити Вищим адміністративним судом України правильність висновків судів попередніх інстанцій в цілому по суті спору.

За вказаних обставин, Вищий адміністративний суд України приходить до висновку про необхідність скасування рішень судів попередніх інстанцій та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2014 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала підлягає перегляду Верховним Судом України у порядку, строки та з підстав, передбачених главою третьою Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий А.Ф. Загородній

Судді О.А. Веденяпін

М.П. Зайцев