Справа № 802/63/16-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

15 лютого 2016 р. Справа № 802/63/16-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: ОСОБА_1

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро» ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову у справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича компанія "Справа"

до: реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро», ОСОБА_3, ОСОБА_4 та інші (усього у кількості 154 особи)

про: визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію договорів

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Правнича компанія «Справа» (далі ТОВ ПК «Справа», позивач) звернувся у Вінницький окружний адміністративний суд із позовом до відповідача - реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області.

У позовній заяві із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просив: визнати протиправними та скасувати рішення Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди земельних ділянок за Товариством з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро» № 27682274 від 30.12.2015 року, № 27627837 від 29.12.2015 року, № 27681426 від 30.12.2015 року, № 27643664 від 29.12.2015 року, № 27393946 від 23.12.2015 року, № 27686911 від 30.12.2015 року, № 27628388 від 29.12.2015 року, № 27639175 від 29.12.2015 року, № 27631242 від 29.12.2015 року, № 27648131 від 29.12.2015 року, № 27681802 від 30.12.2015 року, № 27392133 від 23.12.2015 року, № 27638629 від 29.12.2015 року, № 27388775 від 23.12.2015 року, № 27683998 від 30.12.2015 року, № 27388912 від 30.12.2015 року, № 27389081 від 23.12.2015 року, № 27646016 від 29.12.2015 року, № 27587958 від 28.12.2015 року, № 27686004 від 30.12.2015 року, № 27390634 від 23.12.2015 року, № 27389130 від 23.12.2015 року, № 27649354 від 29.12.2015 року, № 27627044 від 29.12.2015 року, № 27630620 від 29.12.2015 року, № 27642439 від 29.12.2015 року, № 27643827 від 29.12.2015 року, № 27393919 від 23.12.2015 року, № 27635054 від 29.12.2015 року, № 27755587 від 05.01.2016 року, № 27633088 від 29.12.2015 року, № 27755950 від 05.01.2016 року, № 27680757 від 30.12.2015 року, № 27646391 від 29.12.2015 року, № 27648456 від 29.12.2015 року, № 27389603 від 23.12.2015 року, № 27683487 від 30.12.2015 року, № 27389516 від 23.12.2015 року, № 27645619 від 29.12.2015 року, № 27754685 від 05.01.2016 року, № 27638370 від 29.12.2015 року, № 27630161 від 29.12.2015 року, № 27389738 від 23.12.2015 року, № 27644482 від 29.12.2015 року, № 27390412 від 23.12.2015 року, № 27754750 від 05.01.2016 року, № 27389424 від 23.12.2015 року, № 27632456 від 29.12.2015 року, № 27391492 від 23.12.2015 року, № 27755300 від 05.01.2016 року, № 27755476 від 05.01.2016 року, № 27757794 від 05.01.2016 року, № 27756185 від 05.01.2016 року, № 27395259 від 23.12.2015 року, № 27629803 від 29.12.2015 року, № 27648983 від 29.12.2015 року, № 27649890 від 29.12.2015 року, № 27637058 від 29.12.2015 року, № 27757076 від 05.01.2016 року, № 27754876 від 05.01.2016 року, № 27637857 від 29.12.2015 року, № 27396407 від 23.12.2015 року, № 27679588 від 30.12.2015 року, № 27647372 від 29.12.2015 року, № 27390671 від 23.12.2015 року, № 27628679 від 29.12.2015 року, № 27754789 від 05.01.2016 року, № 27756595 від 05.01.2016 року, № 27754739 від 05.01.2016 року, № 27633315 від 29.12.2015 року, № 27754652 від 05.01.2016 року, № 27632068 від 29.12.2015 року, № 27648063 від 29.12.2015 року, № 27757334 від 05.01.2016 року, № 27650070 від 29.12.2015 року, № 27642738 від 29.12.2015 року, № 27641580 від 29.12.2015 року, № 27683022 від 30.12.2015 року, № 27754934 від 05.01.2016 року, № 27389684 від 23.12.2015 року, № 27627318 від 29.12.2015 року, № 27631632 від 29.12.2015 року, № 27389459 від 23.12.2015 року, № 27390049 від 23.12.2015 року, № 27647343 від 29.12.2015 року, № 27393226 від 23.12.2015 року, № 27634800 від 29.12.2015 року, № 27391064 від 23.12.2015 року, № 27637719 від 29.12.2015 року, № 27394612 від 23.12.2015 року, № 27755669 від 05.01.2016 року, № 27639632 від 29.12.2015 року, № 27389262 від 23.12.2015 року, № 27755467 від 05.01.2016 року, № 27756795 від 05.01.2016 року, № 27646841 від 29.12.2015 року, № 27640821 від 29.12.2015 року, № 27389118 від 23.12.2015 року, № 27755702 від 05.01.2016 року, № 27388879 від 23.12.2015 року, № 27755178 від 05.01.2016 року, № 27631013 від 29.12.2015 року, № 27640230 від 29.12.2015 року, № 27391590 від 23.12.2015 року, № 27648620 від 29.12.2015 року, № 27637325 від 29.12.2015 року, № 27636753 від 29.12.2015 року, № 27645308 від 29.12.2015 року, № 27755817 від 05.01.2016 року, № 27687589 від 30.12.2015 року, № 27634415 від 29.12.2015 року, № 27754994 від 05.01.2016 року, № 27627501 від 29.12.2015 року, № 27756588 від 05.01.2016 року, № 27388675 від 23.12.2015 року, № 27756331 від 05.01.2016 року, № 27389817 від 23.12.2015 року, № 27754864 від 05.01.2016 року, № 27635224 від 29.12.2015 року, № 27392873 від 23.12.2015 року, № 27730700 від 31.12.2015 року, № 27392721 від 23.12.2015 року, № 27388986 від 23.12.2015 року, № 27644950 від 29.12.2015 року, № 27392255 від 23.12.2015 року, № 27394415 від 23.12.2015 року, № 27628969 від 29.12.2015 року, № 27388717 від 23.12.2015 року, № 27391391 від 23.12.2015 року, № 27755368 від 05.01.2016 року, № 27650412 від 29.12.2015 року, № 27393412 від 23.12.2015 року, № 27633811 від 29.12.2015 року, № 27390669 від 23.12.2015 року, № 27388864 від 23.12.2015 року, № 27626900 від 29.12.2015 року, № 27629448 від 29.12.2015 року, № 27646079 від 29.12.2015 року, № 27636047 від 29.12.2015 року, № 27390989 від 23.12.2015 року, № 27390419 від 23.12.2015 року, № 27391869 від 23.12.2015 року, № 27756116 від 05.01.2016 року, № 27756403 від 05.01.2016 року, № 27644152 від 29.12.2015 року, № 27680126 від 30.12.2015 року, № 27757364 від 05.01.2016 року, № 27626731 від 29.12.2015 року, № 27757230 від 05.01.2016 року, № 27286557 від 20.12.2015 року, № 27647624 від 29.12.2015 року, № 27390159 від 23.12.2015 року, № 27631527 від 29.12.2015 року, № 27634396 від 29.12.2015 року, № 27391159 від 23.12.2015 року, № 27389244 від 23.12.2015 року, № 27685077 від 30.12.2015 року, № 27632863 від 29.12.2015 року, № 27646756 від 29.12.2015 року, № 27645026 від 29.12.2015 року, № 27643177 від 29.12.2015 року, № 27388772 від 23.12.2015 року.

Ухвалами від 22.01.2016 року та від 10.02.2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро» (далі ТОВ «Колорит Агро») та фізичних осіб власників переданих в оренду земельних ділянок (усього 154 особи).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ТОВ ПК «Справа» орендує земельні ділянки, що розташовані на території Мізяківсько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на підставі договорів оренди землі укладених між ТОВ ПК «Справа» та третіми особами. Протягом 2015 року між позивачем та третіми особами укладено додаткові угоди до договорів оренди. Проте при намаганні провести державну реєстрацію додаткових угод позивача повідомлено, що здійснити державну реєстрацію не є можливим, оскільки власники земельних ділянок які перебувають в оренді у позивача, уклали та зареєстрували договори оренди на ці ж земельні ділянки з ТОВ «Колорит Агро».

Позивач вказав, що права оренди земельних ділянок за ТОВ «Колорит Агро» зареєстровані на підставі рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятих державним реєстратором реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області позовна вимога про визнання протиправними та скасування яких і стала предметом адміністративного позову у цій адміністративній справі (усього 162 рішення).

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваних рішень позивач зазначив, що в порушення вимог чинного законодавства відповідач при проведення державної реєстрації речового права за договорами оренди землі, укладеними між ТОВ «Колорит Агро» та фізичними особами, належним чином не перевірив, чи вже зареєстроване право оренди на ці земельні ділянки, внаслідок чого неправомірно, на думку позивача, здійснив повторну реєстрацію договорів оренди, що є недопустимим, оскільки зумовлює ситуацію, за якої одні й ті ж самі земельні ділянки передано в оренду різним орендарям.

09.02.2016 року позивачем подано клопотання про забезпечення адміністративного позову, у якому позивач просив постановити ухвалу та зупинити дію оскаржуваних рішень державних реєстраторів.

Обґрунтовуючи клопотання позивач зіслався на те, що договори оренди земельних ділянок укладені між ТОВ ПК «Справа» та третіми особами є чинними, а тому ТОВ ПК «Справа» є законним користувачем земельних ділянок. Разом із тим, з моменту прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, право оренди на ті ж земельні ділянки фактично виникло і у ТОВ «Колорит Агро». Спірні рішення, на думку позивача, дають право ТОВ «Колорит Агро» до завершення розгляду справи на використання орендованої позивачем землі, зокрема здійснення посівних робіт навесні 2016 року. Вказані дії позбавлять ТОВ ПК «Справа» можливості проводити обробіток землі в 2016 році, що призведе до порушення прав та інтересів позивача та завдасть підприємству значних збитків.

Окрім того, позивач зазначив, що відповідач не обмежений у праві зареєструвати за будь якою особою право суборенди на підставі відповідного договору укладеного між ТОВ «Колорит Агро» і такою особою. У разі реєстрації відповідачем права суборенди за третіми особами, та ймовірного скасування судом рішень про реєстрацію прав оренди земельних ділянок за ТОВ «Колорит Агро», позивачу необхідно буде повторно звернутися до суду із вимогами про визнання недійсними рішень уже щодо реєстрації права суборенди.

12.02.2016 року позивач подав до суду доповнення до клопотання про забезпечення позову із доказами у підтвердження його мотивів, та просив розглянути питання про забезпечення позову невідкладно. У звязку із цим, ухвалою від 12.02.2016 року розгляд клопотання про забезпечення позову призначено на 15.02.2016 року.

15.02.2015 року ТОВ «Колорит Агро» подало до суду письмові заперечення на клопотання про забезпечення позову у якому просило відмовити у його задоволенні у звязку із необґрунтованістю клопотання.

З метою спростування викладених у клопотанні доводів, ТОВ «Колорит Агро» зазначено, що ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» передбачено лише можливість зупинення проведення державної реєстрації прав за рішенням суду, яке набуло законної сили, про заборону вчиняти дії. При цьому, на переконання третьої особи, законодавством не передбачена можливість зупинення вже прийнятого рішення. Також у запереченнях Товариство зіслалося і на відсутність ознак очевидної протиправності оскаржуваних рішень, як підстави для можливого забезпечення адміністративного позову у справі.

Крім того, ТОВ «Колорит Агро» поставило під сумнів підстави клопотання про забезпечення позову в частині легітимності ТОВ ПК «Справа» як орендаря спірних земельних ділянок. Також на думку третьої особи, забезпечення адміністративного позову призведе до втручання у господарську діяльність ТОВ «Колорит Агро».

У судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання про забезпечення адміністративного позову із зазначених у ньому мотивів.

Представник ТОВ «Колорит Агро» у наданих поясненнях висловився проти задоволення клопотання, та зіславшись на мотиви письмових заперечень, просив у його задоволенні відмовити.

Надавши оцінку доводам клопотання про забезпечення адміністративного позову у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для його задоволення із таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КАС України, суд за клопотанням позивача або з власної ініціативи може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень.

За змістом вищезазначеної норми процесуального закону забезпечення адміністративного позову розглядається законодавцем як вжиття адміністративним судом, у провадженні якого перебуває справа, певних заходів, спрямованих на охорону прав, свобод та інтересів позивача у зв'язку із розглядом такої справи, а також на створення можливостей для реального виконання рішення суду у разі задоволення адміністративного позову.

Із норми ч. 1 ст. 117 КАС України вбачається, що законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі;

захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат;

наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності.

У п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» № 2 від 06.03.2008 р., Пленум надав розяснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, в силу ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Виходячи із наведених норм процесуального Закону, суд зазначає, що обовязок довести існування обставин із якими норми ч. 1 ст. 117 КАС України повязують виникнення підстав для забезпечення позову, у випадку звернення із відповідним клопотанням, лежить на позивачу.

Тому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оцінюючи доводи позивача про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Позивач, звернувшись із клопотанням зазначив, що ТОВ ПК «Справа» орендує земельні ділянки, які розташовані на території Мізяківсько Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на підставі договорів оренди землі укладених між ТОВ ПК «Справа» та третіми особами. Позивач вважає, що строк дії вказаних договорів спливає лише у 2017 році. На момент розгляду клопотання, зазначені земельні ділянки фактично використовуються позивачем у межах господарської діяльності, що не заперечувалось представником ТОВ «Колорит Агро».

Протягом 2015 року між позивачем та третіми особами укладено додаткові угоди до договорів оренди. Проте при намаганні провести державну реєстрацію додаткових угод повідомлено, що здійснити державну реєстрацію не є можливим, оскільки власники земельних ділянок які перебувають у позивача в оренді уклали договори оренди на ці ж земельні ділянки з ТОВ «Колорит Агро». У звязку із цим, позивач вважаючи себе законним орендарем земельних ділянок, звернувся до суду із метою недопущення вибуття таких земельних ділянок із його користування у користування ТОВ «Колорит Агро», оскільки за вказаним товариством зареєстровано право оренди на ці ж земельні ділянки на підставі оскаржуваних рішень.

У судовому засіданні із пояснень представника ТОВ «Колорит Агро» встановлено, що вказане Товариство також, вважаючи себе законним орендарем земельних ділянок, має намір приступити до їх використання у своїй господарській діяльності, в тому числі не виключено, до набрання рішенням суду у цій адміністративній справі законної сили.

Проте, судом встановлено, що ТОВ ПК «Справа» з метою створення умов для посіву урожаю у 2016 році, в тому числі на спірних земельних ділянках, понесено затрати з метою придбання насіння на суму 3792373 грн., добрив на суму 1976247 грн., засобів захисту рослин на суму 2666783 грн. (а.с. 205 т. 4).

Сума вказаних витрат на переконання суду є значною. Тому, у випадку, якщо до завершення розгляду справи до користування земельними ділянками на підставі оскаржуваних рішень приступить ТОВ «Колорит Агро», існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. При цьому суд зазначає, що представником ТОВ «Колорит Агро» при розгляді клопотання не заперечено намір Товариства, до набрання рішенням суду у цій справі законної сили, приступити до використання земельних ділянок, право оренди на які набуто на підставі оскаржуваних рішень, що вказує на очевидний характер небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Крім того, як видно із довідки ТОВ ПК «Справа», позивач окрім зазначених вище затрат, провів ряд польових робіт, в тому числі на земельних ділянках до використання яких у своїй господарській діяльності має намір приступити ТОВ «Колорит Агро» на підставі рішень, що оскаржуються (а.с. 106 т. 4). Так, зокрема були проведені роботи по зорюванню 1781 га. внесено 243 т. мінеральних добрив, на 520 га засіяно озиму пшеницю, на 95 га засіяно ріпак, а всього проведено роботи на загальну суму 11009205,00 грн. Крім того, технологічна схема по вирощуванню сільськогосподарських культур передбачає, з другої половини лютого, внесення мінеральних добрив, витрати на закупівлю яких позивачем понесено, в підтвердження чого надано платіжні документи. Тому, у випадку якщо до вирішення судом спору щодо спірних рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, до використання земельних ділянок приступить ТОВ «Колорит Агро», позивач тим самим, буде позбавлений фактичної можливості зібрати раніше посіяний урожай та отримати економічний ефект від понесених у межах господарської діяльності затрат, що призведе до заподіяння збитків ТОВ ПК «Справа».

На підставі зазначеного, суд доходить висновку, що у випадку незабезпечення адміністративного позову у цій справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Крім того, суд погоджується із доводами клопотання позивача про те, що у випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову у випадку задоволення адміністративного позову для відновлення прав та інтересів позивача як орендаря земельних ділянок необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. При цьому суд виходить із наступного.

Встановлено, що згідно оскаржуваних рішень відповідачем зареєстровано право оренди ТОВ «Колорит Агро» (орендар) на земельні ділянки згідно договорів оренди укладених між ТОВ «Колорит Агро» та фізичними особами власниками земельних ділянок.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про оренду землі», орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду.

З метою зясування обставин щодо можливої передачі орендарем (ТОВ «Колорит Агро») земельних ділянок у суборенду судом витребувано у ТОВ «Колорит Агро» договори оренди для перевірки доводів клопотання позивача.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Проте, ТОВ «Колорит Агро» заперечивши проти задоволення клопотання позивача про забезпечення позову, доводів позивача про можливу передачу земельних ділянок у суборенду не спростувало. Не надано відповідних доказів і відповідачем. До того ж позивачем, у свою чергу, надано суду один із договорів оренди укладений між ТОВ «Колорит Агро» та ОСОБА_5 (орендодавець, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) пунктом 9.3 якого передбачено право орендаря (ТОВ «Колорит Агро») передати орендовану земельну ділянку або її частину в суборенду без згоди орендодавця.

На підставі зазначеного, суд доходить висновку, що у випадку задоволення позову та скасування оскаржуваних рішень Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Колорит Агро», для відновлення прав та інтересів позивача як орендаря земельних ділянок необхідно буде докласти значних зусиль та витрат у формі звернення до суду із іншим позовами, що супроводжується сплатою судового збору, з метою скасування рішень про державну реєстрацію права суборенди.

Також суд бере до уваги і те, що у випадку, якщо до завершення розгляду справи до користування земельними ділянками на підставі оскаржуваних рішень приступить ТОВ «Колорит Агро», то у випадку задоволення позову та скасування рішень, позивачу для захисту свого права необхідно буде вживати додаткових заходів для повернення земельних ділянок у своє користування.

Отже, вказане також свідчить про наявність підстав для забезпечення позову у даній адміністративній справі.

Крім цього, суд бере до уваги, що Пленум Вищого адміністративного суду України у зазначеній вище Постанові № 2 від 06.03.2008 року, звернув увагу судів на те, що вжиті адміністративним судом заходи забезпечення адміністративного позову повинні бути пов'язані з фактичними обставинами адміністративної справи та співмірними заявленим позовним вимогам.

З метою правової оцінки зв'язку між бажаним для позивача заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд зазначає, що предметом адміністративного позову є вимога позивача про визнання протиправними та скасування рішень Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Колорит Агро» земельних ділянок.

Водночас у клопотанні про забезпечення адміністративного позову позивач просив зупинити дію оскаржуваних у справі рішень. Тому, обраний позивачем спосіб забезпечення позову у справі пов'язаний із предметом адміністративного позову.

Надаючи оцінку вказаному позивачем у клопотанні способу забезпечення позову у справі (зупинення дії рішення), суд виходить із наступного.

Згідно ч. 3 ст. 117 КАС України, подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб'єкта владних повноважень, але суд у порядку забезпечення адміністративного позову може відповідною ухвалою зупинити дію рішення суб'єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються.

Частиною 4 ст. 117 КАС України передбачено, що адміністративний позов, крім способу, встановленого частиною третьою цієї статті, може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Аналіз норм частин 3, 4 статті 117 КАС України, дає підстави для висновку, що забезпечення позову в адміністративних справах допускається у двох формах це зупинення дії рішення субєкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються та заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, забезпечення позову у формі зупинення дії оскаржуваних рішень узгоджується із нормою ч. 3 ст. 117 КАС України та є допустимими.

При цьому суд критично оцінює доводи ТОВ «Колорит Агро» про те, що такий спосіб забезпечення позову не узгоджується із нормами ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» ( якими передбачено лише можливість зупинення проведення державної реєстрації прав за рішенням суду, яке набуло законної сили, про заборону вчиняти дії), оскільки виходячи із сфери правового регулювання вказаного закону, такий не є джерелом процесуального права. Натомість порядок розгляду клопотань про забезпечення позову, підстави забезпечення позову та допустимі форми (способи) забезпечення позову врегульований нормами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, як зазначалося, норма ч. 3 ст. 117 КАС України передбачає один із способів забезпечення позову - зупинення дії рішення субєкта владних повноважень.

Також, суд не погоджується із доводами ТОВ «Колорит Агро», про те, що забезпечення позову у бажаний для позивача спосіб призведе до втручання у господарську діяльність Товариства, оскільки ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову та зупинення дії оскаржуваних рішень, не скасовує їх чинність, не змінює обсягу прав та обовязків сторін у спорі, а лише тимчасово зупиняє правові наслідки таких рішень до вирішення спору по суті.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про наявність двох із передбачених ч. 1 ст. 117 КАС України підстав для забезпечення позову у адміністративній справі, а саме: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; а також, без вжиття таких заходів, для відновлення правам та інтересам позивача (за захистом яких він звернувся до суду) необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Тому клопотання позивача про забезпечення адміністративного позову у справі підлягає задоволенню, а адміністративний позов забезпеченню шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Керуючись ст.ст. 117, 118, 165, 254 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "Правнича компанія "Справа" про забезпечення позову у справі № 802/63/16-а задовольнити.

Зупинити дію рішень Реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції Вінницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27682274 від 30.12.2015 року, № 27627837 від 29.12.2015 року, № 27681426 від 30.12.2015 року, № 27643664 від 29.12.2015 року, № 27393946 від 23.12.2015 року, № 27686911 від 30.12.2015 року, № 27628388 від 29.12.2015 року, № 27639175 від 29.12.2015 року, № 27631242 від 29.12.2015 року, № 27648131 від 29.12.2015 року, № 27681802 від 30.12.2015 року, № 27392133 від 23.12.2015 року, № 27638629 від 29.12.2015 року, № 27388775 від 23.12.2015 року, № 27683998 від 30.12.2015 року, № 27388912 від 30.12.2015 року, № 27389081 від 23.12.2015 року, № 27646016 від 29.12.2015 року, № 27587958 від 28.12.2015 року, № 27686004 від 30.12.2015 року, № 27390634 від 23.12.2015 року, № 27389130 від 23.12.2015 року, № 27649354 від 29.12.2015 року, № 27627044 від 29.12.2015 року, № 27630620 від 29.12.2015 року, № 27642439 від 29.12.2015 року, № 27643827 від 29.12.2015 року, № 27393919 від 23.12.2015 року, № 27635054 від 29.12.2015 року, № 27755587 від 05.01.2016 року, № 27633088 від 29.12.2015 року, № 27755950 від 05.01.2016 року, № 27680757 від 30.12.2015 року, № 27646391 від 29.12.2015 року, № 27648456 від 29.12.2015 року, № 27389603 від 23.12.2015 року, № 27683487 від 30.12.2015 року, № 27389516 від 23.12.2015 року, № 27645619 від 29.12.2015 року, № 27754685 від 05.01.2016 року, № 27638370 від 29.12.2015 року, № 27630161 від 29.12.2015 року, № 27389738 від 23.12.2015 року, № 27644482 від 29.12.2015 року, № 27390412 від 23.12.2015 року, № 27754750 від 05.01.2016 року, № 27389424 від 23.12.2015 року, № 27632456 від 29.12.2015 року, № 27391492 від 23.12.2015 року, № 27755300 від 05.01.2016 року, № 27755476 від 05.01.2016 року, № 27757794 від 05.01.2016 року, № 27756185 від 05.01.2016 року, № 27395259 від 23.12.2015 року, № 27629803 від 29.12.2015 року, № 27648983 від 29.12.2015 року, № 27649890 від 29.12.2015 року, № 27637058 від 29.12.2015 року, № 27757076 від 05.01.2016 року, № 27754876 від 05.01.2016 року, № 27637857 від 29.12.2015 року, № 27396407 від 23.12.2015 року, № 27679588 від 30.12.2015 року, № 27647372 від 29.12.2015 року, № 27390671 від 23.12.2015 року, № 27628679 від 29.12.2015 року, № 27754789 від 05.01.2016 року, № 27756595 від 05.01.2016 року, № 27754739 від 05.01.2016 року, № 27633315 від 29.12.2015 року, № 27754652 від 05.01.2016 року, № 27632068 від 29.12.2015 року, № 27648063 від 29.12.2015 року, № 27757334 від 05.01.2016 року, № 27650070 від 29.12.2015 року, № 27642738 від 29.12.2015 року, № 27641580 від 29.12.2015 року, № 27683022 від 30.12.2015 року, № 27754934 від 05.01.2016 року, № 27389684 від 23.12.2015 року, № 27627318 від 29.12.2015 року, № 27631632 від 29.12.2015 року, № 27389459 від 23.12.2015 року, № 27390049 від 23.12.2015 року, № 27647343 від 29.12.2015 року, № 27393226 від 23.12.2015 року, № 27634800 від 29.12.2015 року, № 27391064 від 23.12.2015 року, № 27637719 від 29.12.2015 року, № 27394612 від 23.12.2015 року, № 27755669 від 05.01.2016 року, № 27639632 від 29.12.2015 року, № 27389262 від 23.12.2015 року, № 27755467 від 05.01.2016 року, № 27756795 від 05.01.2016 року, № 27646841 від 29.12.2015 року, № 27640821 від 29.12.2015 року, № 27389118 від 23.12.2015 року, № 27755702 від 05.01.2016 року, № 27388879 від 23.12.2015 року, № 27755178 від 05.01.2016 року, № 27631013 від 29.12.2015 року, № 27640230 від 29.12.2015 року, № 27391590 від 23.12.2015 року, № 27648620 від 29.12.2015 року, № 27637325 від 29.12.2015 року, № 27636753 від 29.12.2015 року, № 27645308 від 29.12.2015 року, № 27755817 від 05.01.2016 року, № 27687589 від 30.12.2015 року, № 27634415 від 29.12.2015 року, № 27754994 від 05.01.2016 року, № 27627501 від 29.12.2015 року, № 27756588 від 05.01.2016 року, № 27388675 від 23.12.2015 року, № 27756331 від 05.01.2016 року, № 27389817 від 23.12.2015 року, № 27754864 від 05.01.2016 року, № 27635224 від 29.12.2015 року, № 27392873 від 23.12.2015 року, № 27730700 від 31.12.2015 року, № 27392721 від 23.12.2015 року, № 27388986 від 23.12.2015 року, № 27644950 від 29.12.2015 року, № 27392255 від 23.12.2015 року, № 27394415 від 23.12.2015 року, № 27628969 від 29.12.2015 року, № 27388717 від 23.12.2015 року, № 27391391 від 23.12.2015 року, № 27755368 від 05.01.2016 року, № 27650412 від 29.12.2015 року, № 27393412 від 23.12.2015 року, № 27633811 від 29.12.2015 року, № 27390669 від 23.12.2015 року, № 27388864 від 23.12.2015 року, № 27626900 від 29.12.2015 року, № 27629448 від 29.12.2015 року, № 27646079 від 29.12.2015 року, № 27636047 від 29.12.2015 року, № 27390989 від 23.12.2015 року, № 27390419 від 23.12.2015 року, № 27391869 від 23.12.2015 року, № 27756116 від 05.01.2016 року, № 27756403 від 05.01.2016 року, № 27644152 від 29.12.2015 року, № 27680126 від 30.12.2015 року, № 27757364 від 05.01.2016 року, № 27626731 від 29.12.2015 року, № 27757230 від 05.01.2016 року, № 27286557 від 20.12.2015 року, № 27647624 від 29.12.2015 року, № 27390159 від 23.12.2015 року, № 27631527 від 29.12.2015 року, № 27634396 від 29.12.2015 року, № 27391159 від 23.12.2015 року, № 27389244 від 23.12.2015 року, № 27685077 від 30.12.2015 року, № 27632863 від 29.12.2015 року, № 27646756 від 29.12.2015 року, № 27645026 від 29.12.2015 року, № 27643177 від 29.12.2015 року, № 27388772 від 23.12.2015 року.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 254 КАС України. Відповідно до ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено в письмовому провадженні або згідно з частиною третьою статті 160 цього Кодексу, або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Богоніс Михайло Богданович