Справа № 641/11821/15-а
Суддя: Онупко М. Ю.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м.Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Онупко М.Ю.,

за участю секретаря Нагорної М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Харкові МВС інспектора патрульної поліції 6 роти 1 батальйону управління патрульної поліції МВС України у м. Харкові ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1В, звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у м. Харкові МВС інспектора патрульної поліції 6 роти 1 батальйону управління патрульної поліції МВС України у м. Харкові ОСОБА_2 (далі - ІПП 6 роти 1 батальйону УПП МВС України у м. Харкові ОСОБА_2Л.) в якому просить визнати дії ІПП 6 роти 1 батальйону УПП МВС України у м. Харкові ОСОБА_2 незаконними, постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ПСЗ № 084210 від 04.12.2015 року скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити, за відсутності у його діях складу правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.12.2015 у 00 год. 05 хв. він рухався на автомобілі DAEWOO Matiz, державний номер НОМЕР_1 з пасажиром в салоні ОСОБА_3 по вул. Дудинській, у м. Харкові у напрямку вул. Полтавський Шлях. Під час виконання маневру на перехресті з вул. ОСОБА_4 на панелі приладів вказаного автомобілю спалахнула сигнальна лампа, що сповіщає про несправність гальмівної системи. Керуючись п.п.1.5, 12.3, 31.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), він здійснив вимушену зупинку, та одразу ввімкнув світлову аварійну сигналізацію, як того вимагає п. 9.9 ПДР України, знак аварійної зупинки не виставлявся згідно п. 9.10 ПДР України, і вийшов з автомобіля аби перевірити справність гальмівної системи. ОСОБА_3, як спеціаліст в галузі автомобільного сервісу визначив, що несправна гальмівна система, в звязку з чим він поїхав на станцію технічного обслуговування (далі СТО) за гальмівною рідиною та ключами. Позивач залишився приглядати за автомобілем, та через приблизно 30-40 хвилин на зазначеній зупинці громадського транспорту за автомобілем DAEWOO Matiz зупинився автомобіль поліції, з якого вийшли четверо поліцейських, серед яких був відповідач, та попросили предявити документи. Він передав документи для перевірки інспектору, однак у нього був технічний паспорт на автомобіль власником якого він є, тобто Honda Accord, а технічний паспорт на автомобіль DAEWOO Matiz був у ОСОБА_3 Інспектор сказав, що позивач порушив вимоги п.п. 2.1. «б», 15.9 «Е» ПДР України і що він зараз буде складати постанову. Позивач намагався пояснити інспектору свої дії стосовно його вимушеної зупинки та те, що він не здійснював рух без технічного паспорту, але відповідач проігнорував зроблені зауваження, забрав документи і пішов у свій автомобіль складати постанову. Під час складання інспектором постанови, повернувся ОСОБА_3, який підійшов до інспектора та предявив технічний паспорт на автомобіль DAEWOO Matiz, однак, він сказав, що вже почав складати постанову.

З даною постановою позивач не погоджується, оскільки вважає, що постанова винесена неправомірно та необґрунтовано, при її винесенні не були зясовані і доведені обставини, які б свідчили про те, що в його діях є ознаки правопорушення, у звязку з чим він був змушений звернутися з позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, та посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі.

В наданих до суду запереченнях, за підписом начальника УПП у м.Харкові ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 та в судовому засіданні ОСОБА_2 проти позову заперечував та зазначив, що 04.12.2015 року позивач керуючи автомобілем DAEWOO Matiz, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку в забороненому місці ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів та не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.1 «б», 15.9 «Е» ПДР України, про що було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач в позовній заяві посилається на те, що під час виконання маневру на перехресті вулиць Дудинської та ОСОБА_4 було виявлено несправність гальмівної системи, у звязку з чим він вимушений був здійснити аварійну зупинку. Однак, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що автомобіль, яким він керував мав такі несправності.

Також, відповідач ОСОБА_2 зазначив, що позивач предявив інспектору свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Honda Accord, що не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 КУпАП, та позивачем не було доведено наявність правових підстав керування транспортним засобом DAEWOO Matiz, державний номер АН 0550 СТ.

З приводу посилань позивача на порушення інспектором патрульної поліції вимог КУпАП щодо необхідності складання протоколу про адміністративне правопорушення зазначив, що відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Тобто постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена інспектором патрульної поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до вимог Закону. Окрім того, інспектором було розяснено позивачу його права, передбачені ст. 268 КУпАП, надано памятку про права, а позивач в свою чергу власноручним підписом підтвердив факт розяснення йому прав.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІПП 6 роти 1 батальйону УПП МВС України у м. Харкові ОСОБА_2 було винесено постанову серії ПС 3 № 084210 від 04 грудня 2015 року відносно ОСОБА_1, згідно якої останній, 04.12.2015 року о 00 год. 05 хв. керуючи автомобілем DAEWOO Matiz, державний номер НОМЕР_1, здійснив зупинку в забороненому місці, ближче 30 м. від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, не мав при собі реєстраційного документа на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.1 «б», 15.9 «е» ПДР України та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 52).

Факт порушення ПДР позивач заперечує, оскільки його зупинка носила вимушений характер, у звязку з несправністю гальмівної системи керованого ним автомобіля, та під час керування транспортним засобом DAEWOO Matiz реєстраційний документ на зазначений автомобіль знаходився при ньому у пасажира, який під час руху автомобіля постійно знаходився в салоні автомобіля. Та зазначив, що на момент приїзду автомобіля патрульної поліції він не здійснював рух на вказаному автомобілі, двигун був вимкнений у звязку з несправністю автомобіля.

Допитаний в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що в грудні 2015 року приблизно о 23 год. 30 хв. він рухався на автомобілі DAEWOO Matiz з позивачем, також у салоні автомобіля знаходилася донька власника автомобіля. Коли вони знаходилися в районі «Баварія» зі слів позивача йому стало відомо, що під час руху педаль гальм провалилася та на панелі приладів загорівся індикатор несправності гальмівної системи, у звязку з чим він відразу ж зрозумів, що в автомобіля несправна гальмівна система. Після чого він поїхав на СТО за ключами та випадково взяв з собою документи про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль DAEWOO Matiz, які знаходилися у нього в кишені. Приблизно через 40 хвилин після того, як він вій їхав з місця пригоди, йому зателефонував ОСОБА_1 та запитав чи у нього знаходиться технічний паспорт на автомобіль DAEWOO Matiz, на що він відповів ствердно. Після чого ОСОБА_1 попросив його негайно повернутися до місця, де знаходився несправний автомобіль та предявити працівникам поліції технічний паспорт на автомобіль. Після повернення він показав працівникам поліції, які знаходилися біля автомобіля DAEWOO Matiz технічний паспорт.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтею 33 КУпАП, передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідачем у оскаржуваній постанові було зазначено про порушення позивачем п. 2.1 «Б» та п. 15.9 «Е» ПДР, відповідальність за які передбачена різними нормами КУАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п'ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред'явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідачем в супереч вимогам чинного законодавства було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122, ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов'язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що складення у даному випадку відповідачем у справі постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без складення протоколу про адміністративне правопорушення, здійснено у відповідності до законодавства.

Посилання позивача на те, що при розгляді справи йому не було розяснено його права та не надано можливості скористатися юридичною допомогою, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Позивач в судовому засіданні підтвердив факт надання йому представниками поліції витягу про права, в якому він власноручно поставив підпис. Окрім того, оскаржувана позивачем постанова не містить будь-яких зауважень позивача стосовно необхідності надання йому правової допомоги фахівця.

Щодо посилання позивача щодо неповного встановлення відповідачем у справі всіх обставин справи та недоведеність правомірності свого рішення, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов'язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Вищезазначених вимог закону відповідачем при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не дотримано.

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення визначений главою 22 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 084210 від 04.12.2015 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення винесене ІПП 6 роти 1 батальйону УПП МВС України у м. Харкові ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Окрім того, в судовому засіданні відповідач пояснив, що під час виявлення 04.12.2015 року автомобіля DAEWOO Matiz, зазначений автомобіль не рухався, а стояв на узбіччі дороги.

Диспозицією ст. 126 КУАП встановлено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не предявила реєстраційний документ на автомобіль. У зазначеному випадку не можна вважати, що ОСОБА_1 під час виявлення вказаного автомобіля інспекторами поліції, керував автомобілем DAEWOO Matiz, та не надано доказів керування таким транспортним засобом ОСОБА_1 без зазначених документів. Факт несправності гальмівної системи автомобіля DAEWOO Matiz, державний номер НОМЕР_1, та необхідність вжиття заходів для усунення несправностей судовому засіданні було підтверджено свідком ОСОБА_3

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечував проти вчинення ним правопорушення.

Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. ч. 1 та 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 № 216359 від 25 травня 2015 року прийнята з порушенням норм КУпАП.

Також із наявних у суду матеріалів, не вбачається сукупності доказів, пояснень свідків, матеріалів фото-кінозйомки або відеозапису, тощо, передбачених ст. 251 КУпАП України, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Інспектором патрульної служби не враховані положення ст.62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість.

Відповідачем, в порушення ч. 2 ст. 71 КАС України не доведено та не надано суду доказів щодо правомірності прийнятого рішення.

Окрім того, слід зазначити, що за змістом ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Тобто, в таких випадках остаточне стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Проте, вказані вимоги законодавства відповідачем при винесенні постанови не були враховані і в постанові не вказано. Так, в постанові не визначено розмір стягнення за кожне правопорушення окремо і після цього остаточне стягнення, вказано тільки про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУАП та відсутнє посилання про застосування при призначенні позивачу стягнення положень ст. 36 КУАП, хоча справи про вчинення адміністративних правопорушень розглядалися відповідачем одночасно.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 128, 158, 159, 160-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції 6 роти 1 батальйону управління патрульної поліції МВС України у м. Харкові ОСОБА_2 щодо складання постанови в справі про адміністративне правопорушення від 04 грудня 2015 року серії ПС3 №084210 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУАП.

Постанову інспектора патрульної поліції 6 роти 1 батальйону управління патрульної поліції МВС України у м. Харкові ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 3 № 084210 від 04 грудня 2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, справу провадженням відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім гривень) грн. 20 коп.

Постанова суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Суддя - ОСОБА_6