Справа № 385/1320/15-а
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2016 рокусправа № 385/1320/15-а

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року у справі № 385/1320/15-а за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області про зобов'язання провести перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 звернувся у Гайворонський районний суд Кіровоградської області з позовом до управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області, в якому просив, з урахуванням уточнень, визнати протиправними дії щодо зменшення розміру пенсії, зобов'язання здійснювати виплату пенсії у розмірі, визначеному на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2010 року станом на 01 жовтня 2011 року, провести відповідні перерахунки за минулий час починаючи з 01 квітня 2015 року та утриматися від зменшення її розміру.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року позов залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що залишаючи позов без розгляду та повертаючи позивачу суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява подана з порушенням вимог частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з частиною 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

У такій заяві зазначаються: найменування адміністративного суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім'я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; ім'я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв'язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; номер адміністративної справи; відомості про набрання постановою законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; інформація про день отримання виконавчого листа та пред'явлення його до виконання; інформація про хід виконавчого провадження; документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду. У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що суд залишає без розгляду заяву за умови якщо в ній відсутні певні реквізити або пропущений десятиденний строку, встановлений на її подання.

При цьому, положення зазначеної норми спрямовані на гарантування фактичного виконання рішення суду та можуть бути застосовані виключно до заяв, зміст яких спрямований на визнання протиправними рішень дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при виконанні постанови суду, ухваленої на її користь або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправними дій відповідача по зменшенню розміру пенсії, встановленої на виконання постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2010 року та зобов'язання здійснювати виплату пенсії у розмірі, визначеному при виконанні вказаної постанови станом на 01 жовтня 2011 року, провести перерахунки за минулий час починаючи з 01 квітня 2015 року та утриматися від зменшення її розміру.

Отже, позивач в даному випадку звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів в порядку позовного провадження.

Предмет спірних правовідносин не може бути беззаперечною підставою для самостійного висновку щодо порядку розгляду справи, оскільки за приписами Кодексу адміністративного судочинства України, спосіб звернення особи до суду є її правом та залежить від її волевиявлення.

Звернення позивача до суду оформлено у формі адміністративного позову, що в свою чергу свідчить про ініціювання ним адміністративного процесу саме у формі позовного провадження.

Враховуючи наведене, спірні правовідносини мають вирішуватися судом в порядку позовного провадження, що в свою чергу свідчить про безпідставність застосування до спірних правовідносин положень частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 199, пунктом 4 частини 1 статті 204 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, суд апеляційної інстанції скасовує її і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, якщо визнає, що судом порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо залишення позову без розгляду та його повернення позивачу, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 204, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2015 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та не підлягає оскарженню, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя І.Ю. Богданенко

суддя: С.А. Уханенко

суддя: Ю.М. Дадим