Справа № 820/9176/15
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 р.Справа № 820/9176/15

Колегія суддів Харківського апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дудки О.А.,

представника третьої особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фінансової інспекції в Харківській області на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2015р. по справі № 820/9176/15

за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області

до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м.Харкова, третя особа - Український державний університет залізничного транспорту -

про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

20.08.2015р. Державна фінансова інспекція в Харківській області звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просила суд стягнути з Управління Пенсійного фонду в Московському районі м. Харкова (61170, м. Харків, вул. Блюхера, 22 Б, код ЄДРПОУ - 22682655) кошти у розмірі 176781,12 грн. до бюджету на розрахунковий рахунок №0007 ГУ ДКСУ у Харківській області.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Інспекція під час проведення ревізії фінансово - господарської діяльності Української державної академії залізничного транспорту виявила незаконні витрати бюджетних коштів, допущені внаслідок нарахування та виплати посадових окладів у завищених розмірах, безпідставного нарахування та виплати надбавок, доплат, основної та додаткової щорічної допомоги, компенсації за невикористану відпустку при звільненні, не відпрацювання робочого часу працівниками закладу, у зв'язку з чим здійснені незаконні витрати бюджетних коштів внаслідок нарахування і перерахування внесків до Пенсійного фонду України в загальній сумі 176781,12 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2015р. у задоволенні адміністративного позову Державної фінансової інспекції в Харківській області відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу позивача, Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа - Український державний університет залізничного транспорту - подав до суду апеляційної інстанції письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник третьої особи просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції залишити без змін.

У судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 11.02.2016р., учасники процесу не прибули, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись своєчасно та належним чином.

Неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши представника третьої особи, переглянувши в межах апеляційної скарги постанову суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що в період з 27.03.2014 року по 18.06.2014 року Харківською об'єднаною державною фінансовою інспекцією відповідно до п.9.1.1.1 плану роботи Державної фінансової інспекції в Харківській області на І квартал 2014 року проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Української державної академії залізничного транспорту за період з 01.01.2012 року по 01.03.2014 року. За результатами ревізії позивачем складено акт №810-40/55 від 25.06.2014 року, який підписано посадовими особами підконтрольної установи із запереченнями (т.1 а.с. 16-37).

На підставі висновків, викладених в акті ревізії №810-40/55 від 25.06.2014 року, позивачем винесена вимога №810-17/2624 від 01.08.2014 року про усунення виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності Української державної академії залізничного транспорту порушень законодавства з фінансових питань, зокрема:

- пунктом 2 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати незаконні витрати бюджетних коштів в загальній сумі 490796,15 грн., допущені внаслідок нарахування та виплати посадових окладів у завищених розмірах, безпідставного нарахування та виплати надбавок, доплат, основної та додаткової щорічної допомоги, компенсації за невикористану відпустку при звільненні, не відпрацювання робочого часу працівниками закладу, шляхом перерахування коштів в загальній сумі 490796,15 грн. до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007;

- пунктом 3 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати незаконні витрати бюджетних коштів в загальній сумі 176781,12 грн., допущені внаслідок нарахування і перерахування внесків до Пенсійного фонду України на суми незаконно нарахованої заробітної плати, шляхом перерахування коштів в загальній сумі 176781,12 грн., до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007 або проведенням коригуючої звірки з Пенсійним фондом;

- пунктом 4 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати незаконні витрати бюджетних коштів в загальній сумі 2743,53 грн., допущені внаслідок нарахування і перерахування внесків до Пенсійного фонду України на фонд заробітної плати працюючих інвалідів у завищених розмірах, шляхом перерахування коштів в загальній сумі 2743,53 грн. до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007 або проведенням коригуючої звірки з Пенсійним фондом;

- пунктом 5 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано забезпечити відшкодування незаконних витрат бюджетних коштів в загальній сумі 75139,46 грн., які були зайво виділені внаслідок завищення потреби у бюджетних асигнуваннях на оплату праці та нарахувань на неї у 2012 - 2013 роках, шляхом зменшення асигнувань по КПКВ 2201160 "Підготовка кадрів вищими навчальними закладами III і IV рівнів акредитації та забезпечення діяльності їх баз практики" за КЕКВ 2282 "Окремі заходи по реалізації державних (регіональних) програм, не віднесені до заходів розвитку" за загальним фондом кошторису закладу на оплату праці та нарахувань на неї на поточний рік на суму 75139,46 гривень;

- пунктом 6 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати незаконні витрати бюджетних коштів в загальній сумі 60410,89 грн., допущені внаслідок нарахування і перерахування внесків до Пенсійного фонду України на фонд оплати праці громадянам - виконавцям науково-дослідних робіт, які виконували їх відповідно до укладених контрактів у завищених розмірах, шляхом перерахування коштів в загальній сумі 60410,89 грн., до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007;

- пунктом 7 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати незаконні витрати бюджетних коштів в загальній сумі 97855,47 грн., допущені внаслідок оплати вартості фактично спожитих послуг теплопостачання їдальнею та інститутом підвищення кваліфікації Академії, виключно за рахунок коштів загального фонду кошторису, шляхом перерахування відповідної суми коштів до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007 або шляхом зменшення асигнувань по КПКВ 2201160 "Підготовка кадрів вищими навчальними закладами III і IV рівнів акредитації та забезпечення діяльності їх баз практики" за КЕКВ 2282 "Окремі заходи по реалізації державних (регіональних) програм, не віднесені до заходів розвитку" за загальним фондом кошторису закладу на оплату теплопостачання на поточний рік на суму 97855,47 гривень;

- пунктом 8 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати зайві витрати бюджетних коштів в сумі 4093,11 грн, допущені внаслідок проведення оплати за фактично не спожиті закладом послуги теплопостачання, шляхом перерахування коштів в загальній сумі 4093,11 грн., до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007 або врахувати в подальших розрахунках з організаціями- надавачами послуг теплопостачання;

- пунктом 9 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати незаконні витрати бюджетних коштів в загальній сумі 1412,89 грн., допущені внаслідок не відшкодування організаціями - орендарями вартості витрат на реактивну електроенергію, а саме: ПАТ КБ "Приватбанк" на - 124,42 грн., ТОВ "ДІО ГРУПП" на - 90,24 грн., ФОП ОСОБА_2 на - 246,75 грн., ПП "Екомерс" на - 325,63 грн. та ПАТ "Мегабанк" на - 625,85 грн., шляхом перерахування коштів в загальній сумі 1412,89 грн. до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007. В разі необхідності провести претензійно-позовну роботу;

- пунктом 10 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати зайві витрати бюджетних коштів в загальній сумі 40974,07 грн., допущені внаслідок завищення вартості виконаних робіт з капітального та поточного ремонтів приміщень закладу підрядними організаціями: приватним підприємством "Курортбуд" - 16716,00 грн., Підприємцем ОСОБА_3М - 635,00 грн., товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничим підприємством "ТЕПЛОСЕРВІС" - 8628,77 грн. та товариством з обмеженою відповідальністю науково - виробничим підприємством "ТЕПЛОХОЛОДСЕРВІС" - 14994,30 грн, шляхом перерахування коштів в загальній сумі 40974,07 грн. до державного бюджету на реєстраційний рахунок 0007. В разі необхідності провести претензійно-позовну роботу;

- пунктом 11 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати зайві витрати бюджетних коштів в сумі 35925,64 грн., допущені внаслідок безпідставної сплати земельного податку шляхом перерахування відповідної суми коштів до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007;

- пунктом 12 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати зайві витрати бюджетних коштів в сумі 9223,63 грн., допущені внаслідок безпідставного списання продуктів харчування, списання продуктів харчування за завищеними нормами та з терміном реалізації, що минув, шляхом перерахування відповідної суми коштів до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007;

- пунктом 13 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати зайві витрати бюджетних коштів в загальній сумі 2340,00 грн., допущені внаслідок відшкодування витрат на проїзд працівникам Академії без наявності підстав, шляхом перерахування відповідної суми коштів до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007;

- пунктом 14 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано відшкодувати зайві витрати бюджетних коштів в загальній сумі 15000,00 грн., допущені внаслідок безпідставного нарахування та виплати матеріальної допомоги студентам механічного факультету та факультету управління процесами перевезень, шляхом перерахування відповідної суми коштів до державного бюджету на розрахунковий рахунок 0007;

- пунктом 15 вимоги від 01.08.2014 р. зобов'язано забезпечити надходження коштів в загальній сумі 5178,83 грн., допущені внаслідок несплати 5-ма організаціями-орендарями завдатку, передбаченого умовами укладених договорів оренди, а саме: ТОВ "Фортуна" - 2669,79 грн., ПАТ КБ "Приватбанк" - 450,45 грн., ТОВ "ДІО ГРУПП" - "93,88 грн., ФОП ОСОБА_2 - 473,27 грн. та ТОВ "Квінта" - 791,44 грн. шляхом перерахування відповідної суми коштів на спеціальний рахунок закладу 1596 ( т.1 а.с.86-89).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки суми нарахувань та виплат, що слугували базою нарахування єдиного внеску у розмірі 176781,12 гривень, не повернуті на користь підконтрольної установи, що виключає можливість стягнення сум єдиного внеску по вказаним виплатам.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як передбачено ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 23 квітня 2011 року № 499/2011, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин (далі - Положення), Державна фінансова інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з пп. 4 п. 4 Положення Держфінінспекція України відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших підконтрольних установ усунення виявлених порушень законодавства; звертається до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 6 Положення Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред'являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням встановлено, що Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 7 ст. 10 Закону України № 2939-XII "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні", згідно з якими державній контрольно-ревізійній службі надано право пред'являти керівникам та іншим службовим особам підконтрольних установ, що ревізуються, вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства з питань збереження і використання державної власності та фінансів, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов'язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб'єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів всіх рівнів, державних фондів або використовуються (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб'єктів господарювання, визначає Порядок проведення інспектування державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550, у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, (далі - Порядок № 550).

Відповідно до п. 2 Порядку № 550 інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об'єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За змістом ч. 3 ст. 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" порядок проведення Держфінінспекцією державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. п. 45, 46 Порядку № 550 у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державної контрольно-ревізійної служби, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об'єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо ж вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, контролюючим органом у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об'єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.

Згідно з п. 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред'являти обов'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про наявність у органу державного фінансового контролю права заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обовязкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.

За змістом п. 3 Порядку №550, об'єкт контролю - підконтрольна установа, інший суб'єкт господарювання, включаючи його структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами, щодо якого контролюючий орган має повноваження та підстави для проведення ревізії відповідно до законодавства; контролюючий орган - Держфінінспекція, її територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, районах, містах або міжрайонні, об'єднані в районах та містах територіальні органи, головні державні фінансові інспектори в районах та містах.

Відповідно до акту ревізії №810-40/55 від 25.06.2014 року, контролюючим органом проведено ревізію фінансово господарської діяльності Української державної академії залізничного транспорту, за результатами якої встановлено, зокрема, зайві витрати бюджетних коштів в загальній сумі 490796,15 грн., допущені внаслідок нарахування та виплати посадових окладів у завищених розмірах, безпідставного нарахування та виплати надбавок, доплат, основної та додаткової щорічної допомоги, компенсації за невикористану відпустку при звільненні тощо в загальній сумі 490796,15 грн.

Судом встановлено, що наказом Міністерства освіти і науки України №1457 від 10.12.2014 р. реорганізовано Українську державну академію залізничного транспорту шляхом її перетворення в Український державний університет залізничного транспорту. ( т.1 а.с. 49).

Із матеріалів справи вбачається, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.03.2015 р., залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015 року, у справі №820/1915/15 за позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до Українського державного університету залізничного транспорту про зобов'язання виконати вимогу у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

У вищевказаних судових рішеннях суди першої та апеляційної інстанції послались на те, що про наявність виявлених збитків, завданих державі чи об'єкту контролю, може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті, тобто повернуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом (т.5 а.с.82-87).

У серпні 2015 р. Державна фінансова інспекція в Харківській області звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Українського державного університету залізничного транспорту, в якому просила суд стягнути з Українського державного університету залізничного транспорту (61050, м. Харків, майдан Феєрбаха, 7, код ЄДРПОУ - 01116472) кошти у розмірі 490796,15 грн. до бюджету на розрахунковий рахунок №0007 ГУ ДКСУ у Харківській області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 р. позовну заяву Державної фінансової інспекції в Харківській області залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2016 р. апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 р. по справі № 820/9173/15 за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Харківській області до Українського державного університету залізничного транспорту про стягнення суми - повернуто апелянту.

Доказів скасування вищевказаних судових рішень відповідачем не надано.

Згідно з положеннями статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо якої встановлені ці обставини.

В силу наведеної норми процесуального закону обставини, встановлені вказаними вище судовими рішеннями, що набрали законної сили, мають преюдиціальне значення при вирішенні спору у цій справі.

Відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року за №2464-VI ( в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов'язкового державного соціального страхування в обов'язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Абзацом 1 пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" передбачено, що єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

У справі, яка розглядається, Інспекція пред'явила позов до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, в якому просила стягнути з відповідача кошти в загальній сумі 176781,12 грн., у звязку з необґрунтованим нарахуванням та перерахуванням до Пенсійного фонду України внесків, які нараховані на суми зайво нарахованої працівникам Української державної академії залізничного транспорту заробітної плати, інших виплат, що передбачені Законом України "Про оплату праці", та сум винагород фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Судом встановлено та не спростовано учасниками процесу факт нарахування та виплати Університетом застрахованим особам заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суми винагород фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки бюджетні кошти, витрачені підконтрольною установою на нарахування та виплату працівникам посадових окладів, надбавок, доплат, основної та додаткової щорічної допомоги, компенсації за невикористану відпустку при звільненні тощо в загальній сумі 490796,15 грн. не стягнуті до Державного бюджету, то відсутні підстави для стягнення з Управління Пенсійного фонду України сплачених сум єдиного внеску в розмірі 176781,12 гривень, які нараховані на вищевказані суми.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову Державної фінансової інспекції в Харківській області.

Відповідно до ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 року відповідає вимогам ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта - позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Судові витрати по справі підлягають розподілу в порядку ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної фінансової інспекції в Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 26.11.2015р. по справі № 820/9176/15 залишити без змін.

Стягнути на користь Державного бюджету України з Державної фінансової інспекції в Харківській області (код 21266914) судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 3889,18 грн. (три тисячі вісімсот вісімдесят дев'ять грн. 18 коп.) на реквізити: отримувач УДКСУ у Червонозаводському районі м. Харкова, МФО 851011, , банк : ГУ ДКСУ в Харківській області, рахунок 1011, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ Харківського апеляційного адміністративного суду 34331173.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання ухвали у повному обсязі шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5 ОСОБА_6
Повний текст ухвали виготовлений 16.02.2016 р.