Справа № 815/2851/15
Суддя: Зуєва Л.Є.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 р.м.ОдесаСправа № 815/2851/15

Категорія: 8.3.12 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Одеський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Зуєвої Л.Є.,

суддів Шевчук О.А. та Федусика А.Г.

при секретарі Кучмій І.В.

за участю представника апелянта ОСОБА_1;

представника вiдповiдача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Одесагаз" на постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Одесагаз" до Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових вимог, податкових повідомлень-рішень, зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року публічне акціонерне товариство "Одесагаз" звернулось з позовом до суду до Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових вимог №Ю-30697-15 від 04.07.2014 року, №Ю-40428-15 від 12.12.2014 року, податкових повідомлень-рішень № від 19.03.2015 року, № від 19.03.2015 року, № від 18.12.2014 року, № від 08.12.2014 року, № від 25.11.2014 року та зобовязання внести до зворотного боку картки особового рахунку, відомостей про сплату позивачем відповідних сум податків.

В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що податкові вимоги та податкові повідомлення-рішення є неправомірними та такими, що прийняті з порушенням норм діючого законодавства, в зв'язку з чим підлягають скасуванню.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 року позов задоволено частково. Скасовано винесені Любашівською ОДПІ ГУ Міндоходів в Одеській області податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 08.12.2014 року та рішення про застосування штрафних санкцій № НОМЕР_2 від 25.11.2014 року.

Скасовано винесені Любашівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Ананьївське відділення) податкові повідомлення-рішення № НОМЕР_3 від 18.12.2014 року, № НОМЕР_4 від 19.03.2015 року, № НОМЕР_5 від 19.03.2015 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по справі судовим рішенням, публічне акціонерне товариство "Одесагаз" в апеляційній скарзі зазначає про невідповідність висновків суду обставинам справи. При цьому апелянт вважає, що судом допущено порушення матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. У звязку з чим в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції і винесення нової постанови із задоволенням позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно до відомостей з ЄДР, ПАТ „Одесагаз зареєстровано Виконавчим комітетом Одеської міської ради Одеської області 28.12.1994 року за № 1 008373 та знаходиться на податковому обліку в Любашівській ОДПІ.

ПАТ "Одесагаз" були надані АТ «Єврогазбанк» на виконання платіжні доручення №13181 від 17.06.2014 року на суму 21 855,97 грн., спрямоване на сплату податку на доходи фізичних осіб із зарплати за травень 2014 р., №13180 від 17.06.2014 р. на суму 99 390,64 грн., спрямоване на сплату єдиного внеску за травень 2014 р., №13206 від 18.06.2014 р. на суму 3 978 грн., спрямоване на сплату авансового внеску з податку на прибуток за липень 2014 р., №13312 від 18.06.2014 р. на суму 10894,68 грн., спрямоване на сплату збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ за травень 2014 р., №13328 від 18.06.2014 р. на суму 10900,00 грн., спрямоване на сплату збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ за червень 2014 р., №13222 від 18.06.2014 р. на суму 1337,74 грн., спрямоване на сплату оренди землі з юридичних осіб за травень 2014 р.

Згідно відміток АТ «Єврогазбанк» вказані платіжні доручення прийняті до виконання.

Після цього ПАТ "Одесагаз" заявами № 95 від 26.06.2014 року та №80 від 20.06.2014 року повідомило ДПІ про сплату грошових зобов'язань згідно платіжних доручень, зазначених вище.

04.07.2014 року Любашівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Ананьївське відділення) сформовано податкову вимогу форми «Ю» №30697-15 на суму податкового боргу 26256,32 грн. (а.с. 8 т.1).

12.12.2014 року Любашівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Ананьївське відділення) сформовано податкову вимогу форми «Ю» №40428-15 на суму податкового боргу 76343,30 грн. (а.с. 9 т.1).

Разом з тим, Любашівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Ананьївське відділення) винесені податкові повідомлення-рішення № від 19.03.2015 року про сплату штрафу в сумі 140,04 грн. за порушення граничного строку сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств, № від 19.03.2015 року про сплату штрафу в сумі 3120,38 грн. за порушення граничного строку сплати авансових внесків з податку на прибуток приватних підприємств, № від 18.12.2014 року про сплату штрафу в сумі 134,31 грн. за порушення граничного строку сплати орендної плати земельного податку з юридичних осіб, № від 08.12.2014 року про сплату штрафу в сумі 117,77 грн. за порушення граничного строку сплати орендної плати земельного податку з юридичних осіб, № від 25.11.2014 року про сплату штрафу в сумі 12961,32 грн. та пені в сумі 2130,53 грн. за порушення граничного строку сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог, вважає їх вмотивованими та зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.1 ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Згідно з п. 22.3, 22.4 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги-доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу для платника вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання.

Днем подання до установ банків платіжного доручення за всіма видами податкових платежів вважається день його реєстрації у цих установах (п.п.16.5.2 п.16.2 ст.16 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Відповідальність банків при здійсненні переказу визначається положеннями ст. 32 вказаного Закону, якою, зокрема, передбачено право отримувача на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Відповідно до п.п. 129.1.1 ст. 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається, серед іншого, при самостійному нарахуванні суми грошового зобов'язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов'язання, визначеного цим Кодексом.

Згідно до п. 129.6 ст. 129 Податкового кодексу України за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

При цьому порядок ведення органами державної податкової служби обліку нарахування та погашення пені, що справляється з платників податків у зв'язку із несвоєчасним погашенням узгодженого грошового зобов'язання, та пені на податкове зобов'язання, нараховане контролюючим органом у разі виявлення його заниження встановлено Інструкцією про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 17.12.2010 року № 953, що зареєстрований Міністерством юстиції України 27.12.2010 року за № 1350/18645.

Так, за змістом п. 2.10 вказаного порядку встановлено, що за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі податків, зборів і інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, якщо таке несвоєчасне або неповне перерахування відбулось через порушення банком строків зарахування податків, зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів, встановлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» пеня не нараховується.

Відповідно до п. 57.4 ст. 57 Податкового кодексу України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов'язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов'язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Отже, враховуючи те, що перерахування до бюджету сплаченої позивачем суми податку відбулось через порушення банком строку зарахування податку до бюджету, встановленого Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», то притягнення до відповідальності за неперерахування коштів до бюджету має бути застосовано у відношенні до такого банку.

Судова колегія зазначає, що з огляду на викладене, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку, що відповідальність за несвоєчасне перерахування коштів до бюджету несе банк. Оскільки позивач у вказаних спірних правовідносинах здійснив усі передбачені законодавством дії по сплаті відповідних сум до бюджету, дії відповідача щодо нарахування та стягнення з ПАТ «Одесагаз» спірної суми пені є протиправними.

Разом з тим щодо позовних вимог ПАТ «Одесагаз» про скасування податкових вимог № Ю-30697-15 від 01.07.2014 року та № Ю-40428-15 від 12.12.2014 року та внесення інформації до зворотного боку картки особового рахунку, відомостей про сплату позивачем відповідних сум податків, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 13.06.2014 року ПАТ „Одесагаз було подано до Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Ананьївське відділення) звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за травень 2014 року, згідно якої визначив зобовязання по сплаті єдиного внеску за травень 2014 року в розмірі 136 490,67 грн. (а.с. 56-62 т. 1).

Згідно даних картки особового рахунку ПАТ «Одесагаз» (платіж 71010000 єдиний внесок), станом на 30.06.2015 року за платником податку обліковувався податковий борг у розмірі 26256, 32 грн. (а.с. 40 т. 1). Дана заборгованість виникла, внаслідок того, що позивачу було нараховане податкове зобовязання відповідно до поданої ним звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за травень 2014 року від 13.06.2014 року в сумі 136490,67 грн. За наявності переплати в сумі 62846,15 грн. та відсутності надходжень коштів на бюджетний рахунок органа державної служби й зарахування їх у дохідну частину бюджету у ПАТ «Одесагаз» утворився зазначений податковий борг.

12.11.2014 року ПАТ „Одесагаз було подано до Любашівської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Ананьївське відділення) звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за жовтень 2014 року, згідно якої визначив зобовязання по сплаті єдиного внеску за жовтень 2014 року в розмірі 118 622,20 грн.(а.с. 63-69 т. 1).

Згідно даних картки особового рахунку ПАТ «Одесагаз» (платіж 71010000 єдиний внесок), станом на 30.11.2015 року за платником податку обліковувався податковий борг у розмірі 67343,30 грн. (а.с. 45 т. 1). Дана заборгованість виникла, внаслідок того, що позивачу було нараховане податкове зобовязання відповідно до поданої ним звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за жовтень 2014 року від 12.11.2014 року в сумі 118622,20 грн. За наявності переплати в сумі 37455,40 грн. та відсутності надходжень коштів на бюджетний рахунок органа державної служби й зарахування їх у дохідну частину бюджету у ПАТ «Одесагаз» утворився зазначений податковий борг.

Любашівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області (Ананьївське відділення) 04.07.2014 року сформовано податкову вимогу форми «Ю» №30697-15 на суму податкового боргу 26256,32 грн. (а.с. 8 т.1).

Також 12.12.2014 року сформовано податкову вимогу форми «Ю» №40428-15 на суму податкового боргу 76343,30 грн. (а.с. 9 т.1).

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк.

Згідно п.56.11 ст.56 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями) «... не підлягає оскарженню податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків». Виходячи з вище викладеного позивач оскаржує рішення визначене ним самостійно, що не є логічно допустимим відповідно до вимог чинного законодавства

Платіжним дорученням № 338 від 04.07.2014р. скаржником здійснений переказ коштів у сумі 68330.99 грн. на сплату єдиного внеску, зарахований до бюджету 04.07.2015 року. При цьому відбулося погашення податкового боргу з основного боргу по єдиному внеску в сумі 26256.32 гривень.

Платіжним дорученням № 126 від 05.12.2014р.у сумі 72051.81 грн. та 152 від 19.12.2014р. у сумі 35626,33грн. скаржником був здійснений переказ коштів на сплату єдиного внеску, зарахований до бюджету 19.12.2014 року. При цьому відбулося погашення податкового боргу з основного платежу по єдиному податку.

Відповідно до пункту 60.1 статті 60 Кодексу податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

У випадках, зазначеному в абзаці першому цього пункту, вимога вважається відкликаною у день, протягом якого відбулося погашення суми податкового боргу.

За таких обставин податкові вимоги Любашівської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС в Одеській області №Ю-30697-15 від 04.07.2014р., вважається відкликаною 04.07.2014р., а №Ю-40428-15 від 12.12.2014р. вважаються відкликаною 19.12.2004р, а тому предмет спору щодо оскарження цих податкових вимог - відсутній.

Статтею 4 Податкового кодексу України (далі - Податковий кодекс) встановлено, що податкове законодавство України ґрунтується, зокрема, на принципі загальності оподаткування, невідворотності настання визначеної законом відповідальності у разі порушення податкового законодавства, фіскальної достатності, соціальної справедливості, рівномірності та зручності сплати податків та зборів.

Податкові періоди та строки сплати податків та зборів установлюються, виходячи з необхідності забезпечення своєчасного надходження коштів до бюджетів, з урахуванням зручності виконання платником податкового обов'язку та зменшення витрат на адміністрування податків та зборів.

Згідно з пунктом 6.1 статті 6 Податкового кодексу податком є обов'язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 36 Податкового кодексу визначений податковий обов'язок платника податку, а саме - обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов'язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

В Україні встановлені загальнодержавні та місцеві податки та збори (пункт 8.1 статті 8 Податкового кодексу).

Відповідно до пункту 9.3 статті 9 Податкового кодексу зарахування загальнодержавних податків та зборів до державного і місцевих бюджетів здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу України (далі - Бюджетний кодекс).

Зарахування місцевих податків та зборів до відповідних місцевих бюджетів також здійснюється відповідно до Бюджетного кодексу (пункт 10.6 статті 10 Податкового кодексу).

Бюджетним кодексом визначаються правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства.

Так, частиною четвертою статті 45 Бюджетного кодексу передбачено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету зараховуються безпосередньо на єдиний казначейський рахунок Державного бюджету України. Забороняється акумулювати ці платежі на рахунках контролюючих органів (органів, що контролюють справляння надходжень бюджету), за винятком установ України, які функціонують за кордоном (порядок зарахування до бюджету їх коштів визначається окремо Кабінетом Міністрів України).

Єдиний казначейський рахунок - це рахунок, відкритий Державному казначейству України в Національному банку України для обліку коштів та здійснення розрахунків у Системі електронних платежів Національного банку України. Ведення єдиного казначейського рахунку здійснюється відповідно до Положення про єдиний казначейський рахунок, затвердженого наказом Державного казначейства України від 26.06.2002 № 122 (зареєстровано Міністерством юстиції України 18.07.2002 за № 594/6882).

Єдиний казначейський рахунок об'єднує кошти субрахунків, що відкриті в Державному казначействі України (центральний рівень), управлінням Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Функціонування єдиного казначейського рахунку забезпечує: можливість швидкої мобілізації коштів, які протягом дня надходять на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства України, та використання їх для проведення бюджетних видатків і здійснення інших операцій, що не суперечать законодавству України; надання інформації органам законодавчої та виконавчої влади за здійсненими на єдиному казначейському рахунку операціями; оптимальні можливості для прийняття представниками законодавчої та виконавчої влади оперативних рішень щодо забезпечення ефективного використання коштів бюджетів.

Частиною п'ятою статті 45 Бюджетного кодексу встановлено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування коштів на єдиний казначейський рахунок державного бюджету України.

Аналогічно, частиною п'ятою статті 78 Бюджетного кодексу встановлено, що податки і збори (обов'язкові платежі) та інші доходи місцевого бюджету визнаються зарахованими до місцевого бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок і не можуть акумулюватися на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 14.1.153 ст.14 ПК України визначено, що податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу. Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

За порушення строків зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку такий банк сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції (п. 129.6 ст. 129 Кодексу).

Таким чином, незважаючи на причину несплати податкових зобов'язань, зокрема, у разі порушення банком строків виконання доручень клієнтів на переказ коштів, Кодекс не звільняє платника податків від обов'язку сплатити основну суму податкового зобов'язання або податкового боргу, а податковий орган, відповідно, - від стягнення такого податкового боргу.

Механізм ведення територіальними органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, визначений в Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, (затвердженому Наказом Міністерства доходів і зборів України 05.12.2013 року № 765, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 4 лютого 2014 року за № 217/24994) (далі Порядок).

Відповідно до п. З р. 1 Порядку, інтегрована картка платника - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску, що включає комплекс облікових показників з інтегрованих підсистем, за повноту, достовірність і своєчасність відображення яких несуть відповідальність структурні підрозділи територіальних органів Міндоходів за функціональними напрямами роботи.

Приписами п. 4 р.1 Порядку, передбачено, що облік податків, зборів та єдиного внеску ведеться підрозділами Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників, спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників, державних податкових інспекцій в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об'єднаних державних податкових інспекцій відповідно до функціональних повноважень.

Зі змісту п.1 р.2 Порядку, вбачається, що інтегровані картки платників відкриваються за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів.

Пунктом 1 р.4 Порядку, передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників територіальні органи Міндоходів проводять оперативний облік надходжень: за податками, зборами, митними платежами на підставі документів, визначених Порядком взаємодії органів Міністерства доходів і зборів України та органів Державної казначейської служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 4 грудня 2013 року № 760/1031, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 грудня 2013 року за № 2193/24725; за єдиним внеском на підставі документів, визначених Положенням про рух коштів єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України, Міністерства фінансів України від 19 вересня 2013 року № 493/815, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 вересня 2013 року за № 1667/24199. Органи Міндоходів України щоденно одержують від уповноваженого банку відповідно до укладених договорів зведену інформацію про рух коштів на банківських балансових рахунках 2603.

Згідно п.5 р.4 Порядку, дані про надходження податків, зборів, митних платежів, передоплати та єдиного внеску відображаються територіальним органом Міндоходів, на який покладено функції з ведення обліку відповідного платежу, в інтегрованій картці платника і в реєстрі надходжень та повернень у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування та повернення надміру сплачених платежів у вигляді електронного реєстру розрахункових документів.

З зазначених приписів даного Порядку вбачається, що в Любашівській ОДПІ відображається в інтегрованій картці платника дані про надходження податків, зборів та єдиного внеску у день отримання від органів Державної казначейської служби України відомостей про зарахування сплачених платежів.

Отже законодавчо визначена процедура за якої відображаються дані в інтегрованій картці платника.

У разі ненадходження грошових коштів на бюджетні рахунки органу державного казначейства і незарахування їх до дохідної частини державного або місцевого бюджетів податкові зобов'язання або податковий борг не можуть вважатися погашеними.

Виходячи з цього відомості про сплату позивачем, згідно платіжних доручень № 13181 від 17.06.2014 року на суму 21 855,97 грн., спрямоване на сплату податку на доходи фізичних осіб із зарплати за травень 2014 р., №13180 від 17.06.2014 р. на суму 99 390,64 грн., спрямоване на сплату єдиного внеску за травень 2014 р., №13206 від 18.06.2014 р. на суму 3 978 грн., спрямоване на сплату авансового внеску з податку на прибуток за липень 2014 р., №13312 від 18.06.2014 р. на суму 10894,68 грн., спрямоване на сплату збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ за травень 2014 р., №13328 від 18.06.2014 р. на суму 10900,00 грн., спрямоване на сплату збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ за червень 2014 р., №13222 від 18.06.2014 р. на суму 1337,74 грн., спрямоване на сплату оренди землі з юридичних осіб за травень 2014 р. може бути відображена відповідачем в інтегрованій картці позивача тільки у разі отримання останнім відомостей від органів Державної казначейської служби України про зарахування вказаної суми до відповідного бюджету.

З огляду на викладене суд першої інстанцій дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, щодо часткового задоволення позовних вимог.

Отже суд першої інстанції виконавши всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, постановив обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та з огляду на викладене апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, зазначених у рішенні суду першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. 200 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 195,196,198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Одесагаз" залишити без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 22.10.2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Адміністративного Суду України протягом двадцяти днів після складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 12.02.2016 року

Головуючий: суддя Л.Є. Зуєва

суддя О.А. Шевчук

суддя А.Г. Федусик