Справа № 537/4770/15-а
Суддя: Демиденко І. О.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/5/2016
Справа № 537/4770/15-а
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.02.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Демиденка І.О.

при секретарі Уткіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління ОСОБА_2 фонду України в м. Кременчуці про визнання неправомірною бездіяльність та зобов»язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління ОСОБА_2 фонду України в м. Кременчуці, в якому просить визнати неправомірною бездіяльність Управління ОСОБА_2 фонду України в м. Кременчуці, яка полягає у відмові здійснити перерахунок та індексацію виплати поновленої йому (позивачу) в розмірі не нижче рівня прожиткового мінімуму згідно заяви від 15.10.2015 року та зобов»язати Управління ОСОБА_2 фонду України в м. Кременчуці здійснити перерахунок та виплачувати поновлену пенсію з урахуванням усіх перерахунків та індексації пенсії відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» з 01.08.2015 року.

На обґрунтування позову зазначив, що 11.03.2013 року набрало законної сили рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.12.2012 року , згідно якого було зобов»язано Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці з 03.06.2012 року поновити та виплачувати йому (позивачу) , який постійно проживає за межами України в Німеччині пенсію за віком, яку він постійно отримував до виїзду на постійне місце проживання за межі України на підставах , визначених законодавством України. Відповідач поновив йому виплату пенсії, проте з 01.08.2015 року розмір його пенсійної виплати встановив на рівні 347 грн. 19 коп. 04.09.2015 року він звернувся до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці з заявою, згідно якого просив розібратися та надати обґрунтовану відповідь щодо заниження його пенсійної виплати. Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці своїм листом від 14.09.2015 року повідомило його (позивача), що згідно роз»яснень ОСОБА_2 фонду України щодо виконання рішень судів про поновлення виплати пенсії в Україні особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон , якщо в судовому засіданні не вказана кінцева дата періоду, за який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії, виплата такої пенсії здійснюється до зміни умов пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства, якими керувався суд, постановляючи своє рішення. У випадках, коли інше не зазначено в рішенні суду, пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати. Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці зазначило, що його (позивача) пенсійну справу приведено у відповідність шляхом поновлення пенсії у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати, оскільки іншого не зазначено в судовій постанові та повідомили, що з 01.08.2015 року розмір пенсійної виплати встановлено на рівні 347 грн. 19 коп. 15.10.2015 року він звертався до Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці з заявою про проведення перерахунку та індексації поновленої пенсії, оскільки її розмір нижчий від прожитого мінімуму. Однак пенсійний фонд відмовив йому у проведенні перерахунку та індексації поновленої пенсії, посилаючись на те, що рішення суду виконано в повному обсязі . Поновлення виплати пенсії в розмірі меншому від рівня прожиткового мінімуму на час такого поновлення та ігнорування заяви про перерахунок пенсії суперечать нормам міжнародного права, так як згідно з ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Зазначив, що відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені цим законом індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення та перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Тобто, він (позивач) має право на перерахунок пенсії, виходячи із чинного пенсійного законодавства. З урахуванням вищевикладеного просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав та мотивів викладених у позові, надавши суду пояснення аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що відповідно до постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.12.2012 року Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці зобов»язано з 03.06.2012 року поновити та виплачувати позивачу, який постійно проживає за межами України в Німеччині пенсію за віком , яку він постійно отримував до виїзду на постійне місце проживання за межі України на підставах, визначених пенсійним законодавством України. Інших зобов»язань щодо проведення індексації чи перерахунку пенсії у рішенні суду не було зазначено. Дана постанова суду була залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2013 року та ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.07.2014 року. На виконання постанови суду відповідно до розпорядження управління № 2133 від 20.11.2013 року позивачу була поновлена виплата пенсії з 03.06.2012 року. Зазначив, що згідно чинного законодавства механізм призначення (перерахунку) пенсії особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон на даний час відсутній. Судовим рішенням зобов»язання щодо проведення індексації та перерахунку пенсії позивача у зв»язку із збільшенням середньої заробітної плати (доходу) в Україні на управління ОСОБА_2 фонду України в м. Кременчуці не покладено. ОСОБА_2 фонду України від 17.02.2015 року було повідомлено, що якщо в судовому рішенні не вказана кінцева дата періоду, за який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії, виплата такої пенсії здійснюється до зміни умов пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства , якими керувався суд, постановляючи своє рішення. У випадках, коли інше не зазначено у рішенні суду, пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати. На виконання листа управління з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління пенсійного фонду у Полтавській області від 23.04.2015 року управлінням пенсійного фонду в м. Кременчуці було направлено пенсійну справу позивача для отримання роз»ясень щодо поновлення виплати пенсії. 06.07.2015 року пенсія справа ОСОБА_1 була повернута та було зазначено, що відповідно до листа ОСОБА_2 фонду України від 17.02.2015 року пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати . Розпорядженням ОСОБА_2 фонду України в м. Кременчуці від 14.07.2015 року позивачу встановлено виплату пенсії з 01.08.2015 року у розмірі 347 грн. 19 коп., яку він постійно отримував до виїзду на постійне місце проживання на межі України. Зазначив, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, індексація пенсій особам, що постійно проживають за межами України не проводиться. А відтак, вважає, що у позивача відсутні підстави вимагати проведення індексації, оскільки лише наявним міжнародним договором можуть бути передбачені чіткі права та обов»язки громадян України, які проживають на постійному місці проживання на території Німеччини. Вказав, що порядку нарахування індексації пенсії особам, які постійно проживають за межами України чинним законодавством не встановлено. Вважає, що Управлінням пенсійного фонду України в м. Кременчуці поновлення та виплата пенсії позивачу проводиться відповідно до чинного законодавства . З урахуванням вищевикладеного, просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків .

Встановлено, що постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.12.2012 року були визнані неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці та зобов»язано Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області з 03.06.2012 року поновити та виплачувати ОСОБА_1 , який постійно проживає за межами України в Німеччині пенсію за віком, яку він постійно отримував до виїзду на постійне місце проживання за межі України на підставах, визначених пенсійним законодавством України .

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.03.2013 року вищезазначена постанова Крюківського районного суду м. Кременчука від 24.12.2012 року залишена без змін.

На виконання постанови суду , згідно розпорядження Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці від 20.11.2013 року за № 2133 ОСОБА_1 з 03.06.2012 року поновлено виплату пенсії ( а.с.34).

Відповідно до розпорядження 163738 від 14.07.2015 року ОСОБА_1 була встановлена пенсія у розмірі 347 грн. 19 коп. ( а.с.35).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з заявою щодо проведення перерахунку та індексації поновленої пенсії, оскільки розмір його пенсійної виплати на рівні 347 грн. 19 коп. нижчий від прожиткового мінімуму.

Управління пенсійного фонду України в м. Кременчуці Полтавської області листом від 29.10.2015 року за вих. № 270/В-10 повідомило ОСОБА_1, що при виконанні рішення суду , в якому не вказана кінцева дата періоду , за який слід здійснювати нарахування та виплату пенсії, виплата такої пенсії здійснюється до зміни умов пенсійного забезпечення особи або зміни чи скасування норм законодавства, яким керувався суд, постановляючи рішення. У випадках, коли інше не зазначено у рішенні суду, пенсія поновлюється у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв»язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов»язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Стаття 24 Конституції України гарантує громадянам України рівність конституційних прав незалежно від місця проживання. Крім того, Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам, які перебувають за її межами ( ч.3 ст. 25 Конституції України).

Кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів, незалежним і неупередженим судом ( ст. 6 КАС України) .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод чи інтересів сторін.

Згідно ч.1 ст. 7 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» загальнообов»язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов»язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов»язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, ОСОБА_1, проживаючи в Німеччині, як громадянин України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція України і пенсійне законодавство України не допускає обмеження прав на соціальний захист , зокрема права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Окрім того, Рішенням Конституційного суду України від 07.10.2009 року № 25-рп/2009 визнано неконституційними пункт 2 частини 1 ст. 49 та друге речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів ОСОБА_2 фонду або за рішенням суду припиняється зокрема на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов»язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 51 вказаного Закону під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов»язковість якої надана Верховною Радою України.

У відповідності з ч.3 ст. 3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини , кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з ч.2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод , передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За таких обставин, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав, гарантованих Конституцією та державою Україна.

Таким чином, суд вважає, що із визнанням неконституційними положень п.2 ч.1 ст. 49 та другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» зникли перешкоди для реалізації позивачем своїх прав на пенсійне забезпечення. Позивач, як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма конституційними правами , в тому числі і на пенсійне забезпечення, з застосуванням всіх доплат, підвищень, здійснення перерахунків, які передбачені діючим пенсійними законодавством України для всіх громадян України незалежно від їх місця проживання, а тому будь-які перешкоди , при наявності умов, зазначених в законі для перерахунку, виплати підвищення відсутні.

Аналіз наведених норм свідчить, що після прийняття Конституційним судом України вищезазначеного рішення, Законом України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» не встановлено підстав для незастосування до пенсіонерів громадян України, які перебувають за кордоном, норм цього Закону, які регулюють порядок проведення перерахунків, підвищення пенсії.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги , що є основним джерелом існування мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму , встановленого законом.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність складав 949 грн.

З матеріалів справи вбачається, що з 01.08.2015 року розмір пенсії ОСОБА_1 було встановлено у розмірі 347 грн. 19 коп., що є нижчим від прожиткового мінімуму .

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставі , в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені ) вони на підставах, у межах повноважень то у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій або бездіяльності суб»єкта владних повноважень обов»язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Окрім того, слід зазначити, що відповідно до Закону України № 1166-11 від 27.03.2014 року «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» зупинено дію ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» до стабілізації економічного ситуації в країні. Отже, перерахунки відповідно до ч.2 ст. 42 вищезазначеного Закону не проводяться.

З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з»ясувавши обставини , які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому , всебічному, повному та об»єктивному досліджені на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв»язку доказів у їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати для спірних правовідносин, з метою захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6,12,94, 159-163 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Визнати неправомірною бездіяльність Управління ОСОБА_2 фонду України в м. Кременчуці щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті поновленої пенсії ОСОБА_1 в розмірі не нижче рівня прожиткового мінімуму згідно заяви від 15.10.2015 року.

Зобов»язати Управління ОСОБА_2 фонду України в м. Кременчуці здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії та виплачувати поновлену йому пенсію , починаючи з 01.08.2015 року відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування» З урахуванням Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року № 1166-VII.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука шляхом подання апеляційної скарги на постанову суду протягом десяти днів з дня її проголошення, а особам, які не приймали участь у розгляді справи, в цей же термін з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.О.ДЕМИДЕНКО

Повний текст постанови виготовлений 19.02.2016 року