Справа № П/811/2076/15
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року справа № П/811/2076/15

12 год. 10 хв. П/823/15/15 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Рідзеля О.А.,

при секретарі судового засідання - Сосюрі Ф.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіровоградського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Черкаським окружним адміністративним судом прийнято до свого провадження адміністративну справу за позовом судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Флоренка Олексія Юрійовича (далі - позивач) до Кіровоградського окружного адміністративного суду (далі - відповідач), про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити дії.

У позовній заяві позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду, що полягає у затримці виплати позивачеві суддівської винагороди за час відпустки з 06.07.2015 до 17.07.2015;

- стягнути з Кіровоградського окружного адміністративного суду на користь позивача втрати частини суддівської винагороди, у звязку із порушенням строків її виплати;

- у випадку прийняття постанови на користь позивача - зобовязати відповідача подати звіт про її виконання відразу після отримання її копії, про що окремо зазначити у резолютивній частині постанови; постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.01.2016 до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено головне управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області.

Відповідно до ст. 55 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов'язкові для особи, яку він замінив.

Судом під час розгляду справи встановлено, що згідно Указу Президента України від 14.07.2015 № 419/2015, на підставі якого прийнято наказ голови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.07.2015 № 101-К (а.с.143), ОСОБА_1 звільнено з посади судді Кіровоградського окружного адміністративного суду у звязку із закінченням строку, на який його призначено.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що для фізичної особи ОСОБА_1 усі дії, вчинені в адміністративному процесі обов'язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були обов'язкові для судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Флоренка Олексія Юрійовича.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 115 Кодексу законів про працю України, ч. 1 ст. 21 Закону України «Про відпустки», заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Наказом від 17.06.2015 № 88-в судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Флоренку Олексію Юрійовичу надано частину щорічної основної відпустки за період роботи з 06.05.2014 по 05.05.2015 тривалістю 10 робочих днів, у період з 06.07.2015 по 17.07.2015 включно, а наказом від 17.06.2015 №78-к наказано здійснити виплату матеріальної допомоги на оздоровлення до частини щорічної основної відпустки з 06.07.2015 ОСОБА_1 у розмірі посадового окладу. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що останнім днем виплати відпускних був четвер 02.07.2015, проте відповідачем не було цього зроблено.

10.02.2016 на адресу суду надійшла заява позивача, відповідно до якої позивач просить судове засідання 12.02.2016 провести за його відсутності.

Відповідач позов не визнав, направив на адресу суду заперечення від 11.12.2015, що надійшли 14.12.2015. Відповідно до заперечень відповідач зазначає, що відповідно до наказу № 88-в відпустка позивача починається 06.07.2015, а отже для виконання норм ст. 115 КЗпП України та ст. 21 Закону України «Про відпустки» відповідачем мають бути вжиті заходи щодо нарахування, виплати, зарахування на особистий рахунок ОСОБА_1 відпускних коштів і коштів на матеріальну допомогу не пізніше ніж 03.07.2015, що відповідачем і було здійснено. Відповідач зазначає, що станом на 25.06.2015 на рахунку Кіровоградського окружного адміністративного суду залишок відкритих асигнувань по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» обліковувався у сумі 410649 грн. 99 коп., проте у червні відповідачу необхідно було здійснити перерахування обов'язкових платежів на суму 407000 грн., після чого на рахунку суду залишок становив 3633 грн. 88 коп. Зазначеної суми коштів було недостатньо для виплати суддівської винагороди позивачеві за час відпустки та матеріальної допомоги у повному обсязі, так як сума до виплати перевищувала залишок по рахунку, що призвело би до кредиторської заборгованості по КЕКВ 2111 «Заробітна плата». Станом на 01.07.2015 на рахунку суду по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» рахувалось 3633 грн. 88 коп. Згідно плану асигнувань 02.07.2015 на вищезазначений рахунок надійшло 395900 грн. Після надходження коштів на рахунок КЕКВ 2111 коштів, було здійснено нарахування обов'язкових до виплати сум позивачеві та зареєстровано в ГУ ДКСУ у Кіровоградській області 03.07.2015.

Відповідач зазначив, що цілком та у повному обсязі виконав вимоги встановлені Кодексом законів про працю України в частині, що стосується виплати заробітної плати за час відпустки, оскільки були вжиті заходи для зарахування на особистий рахунок позивача коштів, саме 03.07.2015. Причини з якої ГУ ДКСУ у Кіровоградській області здійснило перерахування в банк та оплату на особистий рахунок 06.07.2015, а не 03.07.2015, як це було необхідно відповідно до законодавства, відповідачу не відомо. У звязку з обмеженим фінансуванням відповідач просив розгляд справи № П/811/2076/15 провести без участі представника відповідача.

ГУ ДКСУ у Кіровоградській області у письмових поясненнях від 11.02.2016 зазначило, що реєстри бюджетних зобовязань від 03.07.2015 № 46 та бюджетних фінансових зобовязань від 03.07.2015 № 57 Кіровоградським окружним адміністративним судом було надано до органу Казначейства 03.07.2015 про що свідчить відмітка у верхньому правому у полі «Одержано Державною казначейською службою», які були опрацьовані та взяті на облік протягом одного операційного дня (03.07.2015), про що свідчить відмітка у рядку «Дата прийняття», в якому вказується дата реєстрації бюджетного зобовязання та відбиток штампу «Зареєстровано та взято на облік».

Разом з тим, ГУ ДКСУ у Кіровоградській області зазначило, що відповідно до п. 11. 3 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407, передбачено, що органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень, за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобовязання та бюджетного фінансового зобовязання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Платіжне доручення подане Кіровоградським окружним адміністративним судом від 03.07.2015 № 203 на загальну суму 73074 грн. 65 коп. було оплачено 06.07.2015, тобто на наступний робочий день після реєстрації бюджетних фінансових зобовязань, оскільки 04.07.2015 та 05.07.2015 були вихідні дні. У звязку з обмеженим фінансуванням третя особа просила розгляд справи № П/811/2076/15 провести без участі її представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши позиції сторін, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII (далі-Кодекс № 322) зазначений кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини. Законодавство про працю встановлює високий рівень умов праці, всемірну охорону трудових прав працівників.

Статтею 94 Кодексу № 322 визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 115 Кодексу № 322 заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Законом, що встановлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров'я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи є Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі-Закон № 504/96).

Відповідно до ст. 1 Закону № 504/96 державні гарантії та відносини, пов'язані з відпусткою, регулюються Конституцією України, цим Законом, Кодексом № 322, іншими законами та нормативно-правовими актами України.

Статтею 2 Закону № 504/96 встановлено, що право на відпустки мають громадяни України, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи.

За приписами ст. 21 Закону № 504/96 заробітна плата працівникам за час відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до її початку.

Судом встановлено, що 16.06.2015 позивачем подано заяву про надання йому частини невикористаної щорічної основної оплачуваної відпустки тривалістю 10 робочих днів, з 06.07.2015 по 17.07.2015 включно та про надання матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу до щорічної основної відпустки.

Наказом голови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 № 88-в судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Флоренку Олексію Юрійовичу надано частину щорічної основної відпустки за період роботи з 06.05.2014 по 05.05.2015 тривалістю 10 робочих днів, у період з 06.07.2015 по 17.07.2015.

Також, наказом голови Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 № 78-к наказано здійснити виплату матеріальної допомоги на оздоровлення до частини щорічної основної відпустки.

Нарахування обовязкових до виплати сум позивачеві було здійснено 03.07.2015, що підтверджується реєстром бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 03.07.2015 № 57 (а.с.147).

Виплату в міжрозрахунковий період позивачеві було здійснено 06.07.2015, що підтверджується списком перерахування в банк № 1 зарплати у між розрахунковий період липня 2015 (а.с.151).

Судом встановлено, що щорічна основна відпустка у позивача розпочалась 06.07.2015.

Відповідно до Європейської конвенції про обчислення строків (далі-Конвенція) від 16.05.1972 (ст. 2) для цілей цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до ст. 3 Конвенції строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках, починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. Проте положення попереднього пункту не заважають тому, щоб та чи інша дія, яка має бути здійснена до спливу встановленого строку, виконувалася у день dies ad quem лише до закінчення нормального робочого часу.

Отже, якщо першим днем відпустки позивача є 06.07.2015, то останнім днем виплати суддівської винагороди позивачу є 02.07.2015.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач повинен був виплатити позивачеві суддівську винагороду за час відпустки ще 02.07.2015.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час судового розгляду судом встановлено, що допускаючи порушення встановлених ст. 115 Кодексу № 322 та ст. 21 Закону №504/96 строків виплати заробітної плати відповідач діяв не на підставі, не у межах та не у спосіб що передбачені Конституцією та законами України, у звязку із чим позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду, що полягає у затримці виплати позивачеві суддівської винагороди за час відпустки належить до задоволення, оскільки відповідач повинен був здійснити позивачеві виплату суддівської винагороди за час відпустки ще 02.07.2015, а як встановлено судом з матеріалів справи, відповідач здійснив нарахування обовязкових до виплати сум позивачеві 03.07.2015.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III (далі-Закон № 2050), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно із ст. 2 Закону № 2050 компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 визначено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

У справі, що розглядається відповідач зобовязаний був виплатити позивачу суддівську винагороду за час відпустки до 02.07.2015 включно, а фактично вказана винагорода була виплачена позивачу 06.07.2015. Таким чином, затримка виплати позивачу вказаної винагороди за час відпустки склала 3 календарні дні, що є менше ніж календарний місяць.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині щодо стягнення з Кіровоградського окружного адміністративного суду на користь позивача компенсації втрати частини суддівської винагороди, у звязку із порушенням строку її виплати належить відмовити.

Судом враховано, що згідно виписки Головного управління державної казначейської служби України у Кіровоградській області станом на 25.06.2015 на рахунку Кіровоградського окружного адміністративного суду залишок відкритих асигнувань по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» обліковувався в сумі 410649,99 грн. та, що згідно виписки ГУ ДКСУ у Кіровоградській області станом на 01.07.2015 на рахунку відповідача по КЕКВ 2111 «Заробітна плата» рахувалось 3633,88 грн. Нарахування обовязкових до виплати сум позивачеві було здійснено 03.07.2015, що підтверджується реєстром бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 03.07.2015 № 57.

Згідно із п. 11. 3 Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, № 1407, передбачено, що органи Казначейства здійснюють платежі на підставі платіжних доручень, за дорученнями розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів у разі наявності в обліку відповідного бюджетного зобовязання та бюджетного фінансового зобовязання у межах залишків на рахунках для обліку відкритих асигнувань.

Суд зазначає, що дії головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області щодо підстав неперерахування 03.07.2015 судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Флоренку Олексію Юрійовичу суддівської винагороди за час відпустки з 06.07.2015 по 17.07.2015 не є предметом розгляд у даній адміністративній справі, оскільки, як встановлено судом з матеріалів справи, позивач оскаржує саме бездіяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду, що полягає у затримці виплати йому суддівської винагороди за час відпустки з 06.07.2015 по 17.07.2015.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної вимоги, згідно якої позивач просить у випадку прийняття постанови на користь позивача - зобовязати відповідача подати звіт про її виконання відразу після отримання її копії, про що окремо зазначити у резолютивній частині постанови; постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб - належить відмовити.

Відповідно до ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково, у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення. Суд запропонував особам, які беруть участь у справі, подати докази і з власної ініціативи витребував докази, яких, на думку суду, не вистачало для вирішення справи (ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 14, 70, 71, 94, 159 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Кіровоградського окружного адміністративного суду, що полягає у не виплаті 02.07.2015 судді Кіровоградського окружного адміністративного суду Флоренку Олексію Юрійовичу суддівської винагороди за час відпустки з 06.07.2015 по 17.07.2015.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.А. Рідзель

Постанова складена у повному обсязі 17.02.2016.