Справа № 814/5087/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" лютого 2016 р. м. Київ К/800/6636/15

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України в складі:

Калашнікової О.В.,

Васильченко Н.В.,

Леонтович К.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" до Миколаївської митниці Міндоходів, про визнання протиправним та скасування рішень, -

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноторг" звернулося в суд з позовом до Миколаївської митниці Міндоходів, в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2013 року № 504070000/2013/000013/1; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17.10.2013 року № 504070000/2013/00045.

Позовні вимоги мотивовано тим, що митним органом протиправно, на підставі необґрунтованого висновку щодо заниження позивачем митної вартості товарів, що ввозилися на територію України, прийнято рішення про визначення іншої, відмінної від заявленої декларантом, митної вартості товарів.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2013 року № 504070000/2013/000013/1; визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Миколаївської митниці Міндоходів від 17.10.2013 року № 504070000/2013/00045.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, ТОВ "Техноторг" звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, у якій просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 20.05.2013 року між CHN International SA та ТОВ "Техноторг" укладено контракт № UA-TT-WR-1-2013, відповідно до специфікацій якого товар становлять трактор сільськогосподарський, жатка зернова.

Позивачем було подано декларацію відповідно до вимог Митного кодексу України та заявлена митна вартість 10000,00 дол. США.

Під час здійснення митного контролю, відповідач поставив під сумнів правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, оскільки згідно програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міндоходів України рівень митної вартості подібного (аналогічного) товару, митне оформлення якої здійснено Київською регіональною митницею за основним методом визначення митної вартості складає 15000,00 євро за 1 одиницю.

У зв'язку з наведеним, митний орган витребував у позивача бухгалтерську інформацію щодо оплати складових митної вартості; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач своїм листом від 17.10.2013 року повідомив відповідача про те, що страхування товару не проводилось, отже митна вартість товару не включає в себе страхові платежі. Інших документів, витребуваних Митницею, позивач не надав. Як пояснив представник підприємства, каталоги і прейскуранти, а також експертні висновки у нього відсутні. Крім того, подані раніше документи, на думку позивача, дозволяють відповідачу перевірити дані задекларованого товару.

17 жовтня 2013 року митним органом складено картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № 504070000/2013/00045 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № 504070000/2013/000013/1.

Як зазначено судами попередніх інстанцій, основний метод визначення митної вартості товару (за ціною контракту) не застосовувався у зв'язку із тим, що задекларовані позивачем дані не підтверджені документально, а в наданих ним документах відсутні відомості, які підтверджують числові значення складової митної вартості товарів. Крім того, за даними Митниці, звичайна ціна одиниці товару (жатки зернової) складає приблизно 21000,0 доларів США.

У зв'язку з наведеним, митна вартість визначена відповідачем за допомогою другорядного методу - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що митний орган в межах спірних відносин діяв з порушенням норм законодавства.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у митного органу були обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а відтак, оскільки декларант не подав додаткові документи для підтвердження митної вартості, митниця після проведення консультацій правомірно прийняла рішення про застосування методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів та інше.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраною декларантом або уповноваженою ним особо. Методу визначення митної вартості умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Таким чином, митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Разом з тим, саме припущення митного органу щодо подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв'язку з чим вимагає від суду в кожному випадку здійснювати аналіз поданих декларантом документів. Колегія суддів зазначає, що необхідність подачі додаткових документів має бути обумовлена тим, які факти в аспекті митної вартості товару мав на меті встановити (спростувати) митний орган.

Згідно з частинами другою, третьою, четвертою, п'ятою, шостою статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п'ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо подані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв'язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно частинами другою, третьою статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та зазначено вище, згідно програмно-інформаційного комплексу Єдиної автоматизованої інформаційної системи Міндоходів рівень митної вартості подібного (аналогічного) товару, митне оформлення якої здійснено Київською регіональною митницею за основним методом визначення митної вартості складає 15000,00 євро за 1 одиницю. Позивачем заявлена контрактна ціна 10000,00 дол. США.

Оскільки документи не містили всіх даних щодо складової митної вартості декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

У зв'язку з тим, що позивач не надав документів протягом встановленого строку на підтвердження вартості товару відповідачем було прийнято оскаржувані рішення.

В той же час, судом першої інстанції встановлено, що аналіз документів, поданих позивачем до митниці, дозволяє стверджувати, що остання мала в своєму розпорядженні всі дані, які надавали їй можливість перевірити числові значення складових митної вартості товарів, які були задекларовані позивачем.

Так, у МД 504070000/2013/ у графі 31, вказано, що позивачем декларується зернова жниварка 24GHCP. Ці дані щодо найменування товару, його вартості, співпадають із такими, що зазначеними в інвойсі № FTCNH130403868 від 30.09.2013 року.

Крім того, під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач надав на огляд суду лист CNH International SA від 09.01.2014 року, в якому продавець підтвердив, що ціна одиниці товару - жатки зернової для позивача склала 10000,00 дол. США.

Суттєво нижча ціна товару за звичайну пояснюється його придбанням після закінчення сезону збирання зернових, а також придбанням партії товару, а не одиниці. В матеріалах справи мається лист CNH International SA від 30.08.2013 року, адресований позивачу, в якому міститься пропозиція продажу 5 зернозбиральних комбайнів та 5 зернових жаток 24GHCP за ціною 10000,00 доларів США та зазначено, що така ціна є дійсною за умови придбання не менше 5 одиниць цієї техніки. Відповідно до специфікації № 4, позивач придбав 9 одиниць жаток, тобто мав право на отримання спеціальної ціни в 10000,00 дол. США.

Зазначений лист-пропозицію від CNH International SA позивач подавав митниці, але остання безпідставно не прийняла його до уваги, що призвело до помилкового висновку про заниження позивачем ціни товару, порівняно із звичайними цінами на нього.

Вказані доводи судом апеляційної інстанції спростовані не були.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову.

За правилами статті 226 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції та залишає в силі рішення суду першої інстанції, яке ухвалено відповідно до закону і скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 226, 230, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2015 року скасувати.

Залишити в силі постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2014 року.

Ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і оскарженню не підлягає, але може бути переглянута Верховним судом України з підстав, в порядку та у строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС України.

Судді: