Справа № 369/153/16-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2016-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/153/16-а
Провадження № 2-а/369/59/16
ПОСТАНОВА

іменем України

05.02.2016 року суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М., розглянувши в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку адміністративного судочинства із позовом до відповідача ОСОБА_2 ПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії.

Свої вимоги мотивує тим, що вона являється потерпілою внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС 1-ї категорії, та інвалідом ІІ групи.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» їй, як інваліду ІІ групи захворювання, яке повязане з впливом аварії на ЧАЕС, пенсія повинна призначатись не нижче 8 мінімальних пенсій за віком, а додаткова пенсія повинна бути призначена у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком.

Зазначений розмір пенсії повинен постійно коригуватися у відповідності до збільшення прожиткового мінімуму та розміру мінімальної пенсії за віком. Обов'язок проведення перерахунку пенсії покладено на органи пенсійного забезпечення незалежно від наявності заяви пенсіонера про проведення такого перерахунку. За вказаних обставин пенсійний фонд повинен був самостійно зробити перерахунок призначеної їй основної та додаткової пенсії, однак перерахунок пенсії зроблений не був.

Своїми неправомірними діями ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області грубо порушив її конституційні права на отримання пенсії у розмірах встановлених ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Призначену пенсію вона отримує з 23 грудня 2000 року, однак отримуючи розмір пенсії вона була впевнена, що відповідач, як субєкт владних повноважень нараховує пенсію згідно вимог чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1 просила зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок та проводити подальшу виплату пенсії з 17 грудня 1999 року, виходячи із розміру мінімальної пенсії з урахуванням вимог ч. 4 ст. 54, ч. 3 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до збільшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлений законом; зобовязати ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області здійснити перерахунок пенсії та проводити в подальшому виплату додаткової пенсії за шкоду завдану здоров'ю, встановивши її у розмірі 75 % пенсії з 17 грудня 1999 року, виходячи із розміру мінімальної пенсії, з урахуванням вимог ст. ст. 50, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно до збільшення розміру прожиткового мінімуму, передбаченого законом.

Згідно вимог п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС України суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі. За результатами розгляду справи у скороченому провадженні суддя, оцінивши повідомлені позивачем, відповідачем обставини, за наявності достатніх підстав приймає законне та обґрунтоване судове рішення.

Ухвалою судді від 12 січня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії в частині позовних вимог про здійснення перерахунку пенсії за період з 17 грудня 1999 року по 11 липня 2015 року залишено без розгляду.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, що підтверджується посвідченням серії А № 123642, видане Київською облдержадміністрацією 14 січня 2000 року.

Згідно довідки МСЕК Сер. КИО І № 146013 від 29 січня 2001 року ОСОБА_1 є інвалідом другої групи по захворюванню, що повязане з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, група інвалідності встановлена довічно.

До 01 жовтня 2013 року позивач перебувала на обліку в УПФУ в Радомишльського району Житомирської області. З 01 жовтня 2013 року і по даний час ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області та отримує пенсію як інвалід ІІ групи у зв'язку із захворюванням, повязаним із впливом аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно розпорядження № 133063 від 04 січня 2012 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності.

У поданих до суду письмових запереченнях відповідач УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області зазначив, що відповідно до матеріалів пенсійної справи № 199709 ОСОБА_1 вже раніше зверталась до суду з тими ж самими вимогами, тим же предметом позову щодо перерахунку пенсії. На підтвердження даної обставини відповідачем було надано копію постанови Макарівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2011 року, згідно якої позов ОСОБА_1 до УПФУ в Макарівському районі Київської області задоволено частково. Визнано відмову УПФУ в Макарівському районі Київської області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 протиправною. Зобовязано УПФУ в Макарівському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 доплати до пенсії в розмірі однієї мінімальної заробітної плати відповідно до ст. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, особам віднесеним до 1-ї категорії інваліду другої групи в розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, починаючи з 24 січня 2011 року по 22 липня 2011 року включно та державної пенсії особам, які віднесені до другої категорії по 2-й групі по інвалідності у розмірі 08 мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 24 січня 2011 року.

Як зазначив відповідач у своїх письмових запереченнях на адміністративний позов, постанова Макарівського районного суду Київської області від 28 жовтня 2011 року згідно розпорядження УПФУ у Макарівському районі за № 133065 від 04 січня 21012 року вже виконана.

Згідно вимог ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до частини 4 статті 54 цього Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особам, віднесеним до категорії І розміри пенсій для інвалідів II групи, щодо яких установлено зв'язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими восьми мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі статтею 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), особам, віднесеним до категорії І, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, зокрема, інвалідам ІI групи - у розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до абз. 8 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема, питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв'язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», фінансування виплат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету.

Частиною 9 Прикінцевих положень Закону України «Про державний бюджет на 2015 рік» також передбачено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Отже, чинним законодавством визначення порядку та розмірів виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у 2015 році, делеговано Кабінету Міністрів України.

Постановами Кабінету Міністрів України № 745 від 06 липня 2011 року та № 1210 від 23 листопада 2011 року визначені мінімальні розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено причинний зв'язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що положення ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, а тому розмір пенсії ОСОБА_1, як особі, яка постраждала від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у 2015 році повинен визначатися відповідно до вказаних постанов КМУ.

За таких обставин вимоги позивача про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок та виплату підвищення до пенсії, відповідно до положень ст. ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У позовній заяві позивач вказує, що обовязок проведення перерахунку пенсії покладено на органи пенсійного забезпечення незалежно від наявності заяви пенсіонера про проведення такого перерахунку. Оскільки перерахунок її пенсії відповідачем проведений не був, тому своїми діями відповідач УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області обмежує її право на соціальний захист, встановлений нормою статті 46 Конституції України.

Відповідно до положень п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення

(перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління ПФУ 07 липня 2014 № 13-1), заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у звязку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сімї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сімї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

З наданих відповідачем письмових заперечень на адміністративний позов вбачається, що позивач не зверталась до ОСОБА_2 пенсійного фонду з будь-якими зверненнями або заявами про перерахунок власної пенсії, жодної відповіді їй не надавалось.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач не зверталась до УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області з відповідною заявою про проведення перерахунку пенсії.

З викладеного вбачається, що відповідач УПФУ в Києво-Святошинському районі Київської області діяв в межах наданих повноважень та не порушував прав позивача ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку пенсії.

Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено та не надано суду доказів про порушення його прав при зверненні до суду з даним позовом, а тому суд відмовляє у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Рішення Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012, п. 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 50, 54, 63 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 6, 17, 99, 121, 158-162, 183-2 КАС України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі Київської області про визнання дій протиправними та зобовязання здійснити перерахунок пенсії відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Київського апеляційного адміністративного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови або протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Л.М. Ковальчук