Справа № 373/46/16-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 373/46/16-а Головуючий у 1-й інстанції: Керекеза Я.І.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
ПОСТАНОВА
Іменем України

17 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Старової Н.Е.,

суддів: Літвіної Н.М., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м.Переяслав-Хмельницький та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в м.Переяслав-Хмельницький та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області про: визнання неправомірною відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії відповідно до Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; та зобов`язання призначити пенсію на вищезазначених умовах з часу подачі заяви про призначення пенсії.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.01.2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із зазначеною постановою, апелянтом було подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Справа розглянута у відповідності до п.2 ч.1 ст.197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС 2 категорії згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.12.1992 року (а.с.6).

30.09.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком (а.с.39-40).

Доводи позивача ґрунтуються, зокрема на тому, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В травні 1986 року ОСОБА_1 був командирований підприємством, на якому працював водієм, для виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, а тому на підставі ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», яка передбачає право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, оскільки він досяг 50 років та має посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Переяславі-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області №7064/03 від 29.12.2015 року було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки ним не надано первинні документи, які б підтверджували період роботи в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.4).

Судом встановлено також, що відповідно до довідок Управління соціального захисту населення Переяслав-Хмельницької РДА Київської області №08-06-2283 та №11-06-2285 від 30.12.2015 року позивач перебуває на обліку, які учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії та отримує компенсаційні виплати на продукти харчування (а.с.9, 10).

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 , в період із лютого 1985 по січень 2002 року позивач працював водієм в колгоспі ім. Горького с. Єрковці. (а.с.12-17).

Листом Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації № 05-52-1915 від 18.09.2015 року підтверджено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії було видане на ім`я позивача Київською обласною державною адміністрацією на підставі довідки колгоспу ім.Горького №232 від 10.12.1992 року про підвищену заробітну плату за роботу в зоні відчуження м.Чорнобиль в період з 03.05.1986 по 04.05.1986. Посвідчення перереєстроване Тимчасовою комісією з питань проведення перевірки правильності видачі посвідчень „Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" (протокол засідання комісії №41 від 30.06.1998 року) (а.с.27).

Крім того, в матеріалах справи містяться копії шляхових листів за 03.05.1986 та 09.05.1986 (а.с.7-8) та довідка колгоспу ім. Горького №232 від 10.12.1992 року про період роботи в м.Чорнобиль з 03 травня 1986 року по 04 травня 1986 року, та про виплату по місцю основної роботи додаткової заробітної плати в підвищеному розмірі в сумі 11 крб. 92 коп. (а.с.11).

Приписами ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що особи які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 01.07.1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 01.07.1986 по 31.12.1986 року не менше п`яти календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку на 10 років.

Згідно п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, згідно з яким документами які засвідчують особливий статус особи є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позивач має статус особи, що працювала в зоні відчуження, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2-ї категорії.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону №796-ХІІ, категорія 2 особі, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, встановлюється учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів.

Відтак, документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у тому числі призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС».

Підстави для видачі посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» та призначення пенсії відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є аналогічними.

Враховуючи вищезазначені обставини справи та положення законодавства, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що позивач не має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до вимог ст.55 Закону України №796-ХІІ.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надані позивачем документи, які у відповідності до вимог ч.1 ст.79 КАС України, є письмовими доказами, у своїй сукупності у повній мірі підтверджують право позивача на призначення пенсії з урахуванням ч.1 ст.55 Закону України №796-ХІІ, та відповідають вимогам ст.70 КАС України.

При цьому, відповідач фактично не заперечує сам факт участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте вимагає надання додаткових документів, та вказує на недостатність тих, які містяться в матеріалах справи.

Крім того, зазначення про відсутність усіх первинних документів не може бути підставою для відмови ОСОБА_1 в його законному праві на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, з урахуванням того, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується відповідним посвідченням, та не спростовано органом пенсійного фонду у встановленому порядку. Відповідно, таке звуження кола прав позивача як учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є неправомірним.

Суд апеляційної інстанції вказує на те, що з доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається відповідність доводів позивача обставинам справи та їх обґрунтованість. Крім того, надані матеріали відповідають вимогам належності та допустимості доказів, передбаченими ст.70 КАС України.

Відтак, колегією суддів встановлено обставини справи та відповідність доводів апелянта, з урахуванням того, що останній надав необхідні документи, та навів обґрунтовані доводи, які підтверджують його право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що відмова відповідача у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ч.1 ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ є правомірною. Відповідно, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з дня звернення позивача з відповідною заявою до органу Пенсійного фонду, тобто з 30.09.2015 року.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач як суб`єкт владних повноважень всупереч вимог ч.2 ст.71 КАС України не надав до суду належних доказів правомірності своїх дій та рішень.

Судова колегія апеляційної інстанції вбачає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, та вважає, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини справи, яким надана неправильна правова оцінка на підставі законодавства, яке врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, викладені у постанові від 28.01.2016 року, та є підставою для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до ст.202 КАС України, апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції - скасувати.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 186, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28.01.2016 року скасувати, та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати неправомірною відмову в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку та зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м.Переяслав-Хмельницький та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 10 років, на підставі ч.1 ст.55 ЗУ « Про статус і соціальний захист громадян , які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 30.09.2015 року.

Постанова набирає законної сили згідно ст.254 КАС України, та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України в порядку і строки, визначені ст.212 КАС України.

Головуючий суддя

Судді:

Головуючий суддя Старова Н.Е.

Судді: Літвіна Н. М.

Чаку Є.В.