Справа № 815/343/16
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/343/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Харченко Ю.В.

Суддів Марин П.П.

ОСОБА_1

При секретарі Мацвейко О.І.

Розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій, та зобовязання утриматися від вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (від 10.02.2016р. вхід.№3092/16), просить суд визнати неправомірними дії Міністерства охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації щодо проведення третього раунду додаткової вакцинації проти поліомієліту, та зобовязати Міністерство охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації утриматися від вчинення на території Одеської області дій щодо організації та проведення третього раунду додаткової вакцинації проти поліомієліту, а також будь-яких інших профілактичних щеплень проти поліомієліту за епідемічними показниками за відсутності підстав, передбачених для цього законодавством України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 ОСОБА_4 народження. Також, позивач зазначає, що 25 січня в Україні стартує третій раунд додаткової вакцинації проти поліомієліту. Відповідно до повідомлення заступника Міністра охорони здоров'я ОСОБА_5 усі області вже отримали від МОЗ детальну інформацію з роз'ясненнями, як проводити третій тур, у звязку з чим Міністерство охорони здоровя України, та Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації здійснили підготовчі заходи, та з 25 січня розпочали "третій раунд додаткової вакцинації" проти поліомієліту усіх дітей віком до 10 років. При цьому, на думку ОСОБА_2, необхідність профілактичних щеплень, у разі загрози виникнення епідемій, визначають головні державні санітарні лікарі та інші посадові особи, які здійснюють державний санітарно-епідеміологічний нагляд, а позачергові профілактичні щеплення можуть запроваджувати головні державні санітарні лікарі, у звязку з чим дії відповідачів щодо підготовки та проведення профілактичних щеплень проти поліомієліту за епідемічними показаннями та позачергових профілактичних щепленнях на території Одеської області є неправомірними та суперечать порядку, встановленому Законом України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення" та Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", оскільки здійснюються без відповідних рішень Головного державного санітарного лікаря України та Головного державного санітарного лікаря Одеської області. Крім того, позивач зазначає, що будь-які дії відповідачів щодо проведення додаткової вакцинації проти поліомієліту (у випадку підтвердження виділення «дикого» вірусу поліомієліту або циркуляції вірусу поліомієліту вакцинного походження) мають здійснюватися виключно на підставі рішення МОЗ про проведення турів імунізації із відповідним зазначенням віку дітей цільової групи, видів поліомієлітної вакцини. Таке рішення ухвалюється за результатами проведення наукової оцінки та пропозиціями Державної санітарно-епідеміологічної служби України, тоді як відповідне рішення МОЗ відсутнє, наукова оцінка не проводилася, пропозиції Державної санітарно-епідеміологічної служби України до МОЗу надані не були. Таким чином, ОСОБА_2 вважає, що проведення масової вакцинації є цілком неприпустимим, та таким, що може завдати істотної шкоди правам та інтересам особи, в інтересах якої позивач звертається до суду за захистом прав свобод, та охоронюваних законом інтересів. Зокрема, через вакцинальні ускладнення, ймовірність яких встановлена МОЗ, може бути завдано шкоди життю та здоров»ю малолітньої ОСОБА_3.

Відповідач Міністерство охорони здоровя України, з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмових запереченнях на адміністративний позов (від 09.02.2016р. вхід.№ЕП/351/16), наголошуючи, зокрема, що заходи щодо імунізації населення від поліомієліту, є такими, що порушують права і свободи в тому разі, якщо оспорюванні дії є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізовувати належне означеній особі право або шляхом покладення на неї будь-якого обов'язку. Також, згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особам, які не досягли п'ятнадцятирічного віку чи визнані у встановленому законом порядку недієздатними, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх об'єктивно інформованих батьків або інших законних представників. До того ж, відповідач наголошує, що проведення заходів щодо імунізації населення від поліомієліту не створює для позивача жодних правових наслідків та не змінює стану його суб'єктивних прав.

Представник відповідача - Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації у судове засідання 11.02.2016р. не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином та своєчасно, заперечення на позов не надав, у зв'язку з чим справу розглянуто на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, з урахуванням того, що від позивача ОСОБА_2, до суду надійшла заява (від 08.02.2016р. вхід.№2909/16) про розгляд справи без його участі, представники відповідачів Міністерства охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації до суду не з»явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином та своєчасно, а також зважаючи на відсутність потреби у витребуванні додаткових доказів, виклику у судове засідання свідка, експерта, судом ухвалено рішення щодо розгляду даної адміністративної справи в порядку письмового провадження, відповідно до ч.6 ст.128 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на виконання вимог Законів України "Про захист населення від інфекційних хвороб", "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", пункту 2 протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 08.10.2015року №109, з урахуванням листа Президента України №1-1/688 від 2015року, відповідно до пункту 9 розділу IV "Положення про організацію і проведення профілактичних щеплень" наказу МОЗ України 11.08.2014р. №551 "Про удосконалення проведення профілактичних щеплень в Україні", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2014р. за №1237/26014, та рішення оперативного штабу МОЗ України з попередження циркуляції вакциноспоріднених поліовірусів, затвердженого Наказом МОЗ України від 11.09.2015р. №590 "Про утворення оперативного штабу МОЗ України з попередження циркуляції вакциноспоріднених поліовірусів", Міністерством охорони здоровя України винесено Наказ «Про затвердження плану заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015 рік» від 09.10.2015р. №671, пунктом 1 якого затверджено План заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015рік.

Планом заходів Міністерства охорони здоровя України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015рік, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоровя України від 09.10.2015р. №671, передбачено забезпечення проведення в Україні додаткової вакцинації проти поліомієліту у три раунди: перший і другий раунди дітям віком від 2 місяців до 6 років (5 років, 11 місяців, 29 днів), третій розширений раунд із залученням дітей віком від 2 місяців до 10 років (9 років, 11 місяців, 29 днів) згідно з рекомендаціями ВООЗ (термін виконання 31.12.2015р.).

Відповідно до Положення про організацію і проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ України від 16 вересня 2011року №595 "Про порядок проведення профілактичних щеплень в Україні та контроль якості й обігу медичних імунобіологічних препаратів", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 жовтня 2011року за №1159/19897, та рішення Оперативного штабу МОЗ України з попередження циркуляції вакциноспоріднених поліовірусіввід 19 січня 2016року, Міністерством охорони здоровя України винесено Наказ «Про внесення змін до Плану заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015рік» №933 від 31.12.2015р., яким внесено зміни до Плану заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015рік, затвердженого наказом МОЗ України від 09 жовтня 2015року №671, викладено пункт 1 наступній редакції: «Забезпечити проведення в Україні додаткової вакцинації проти поліомієліту у три раунди: перший і другий раунди дітям віком від 2 місяців до 6 років (5 років 11 місяців 29 днів), третій розширений раунд - із залученням дітей віком від 2 місяців до 10 років (9 років 11 місяців 29 днів) згідно з рекомендаціями ВООЗ (термін виконання 15 лютого 2016року)».

Вищеозначене послугувало підставою для звернення ОСОБА_2 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій з урахуванням уточнень позивач просить суд визнати неправомірними дії Міністерства охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації щодо проведення третього раунду додаткової вакцинації проти поліомієліту, та зобовязати Міністерство охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації утриматися від вчинення на території Одеської області дій щодо організації та проведення третього раунду додаткової вакцинації проти поліомієліту, а також будь-яких інших профілактичних щеплень проти поліомієліту за епідемічними показниками за відсутності підстав, передбачених для цього законодавством України.

Так, на думку суду, уточнені позовні вимоги ОСОБА_2 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій, та зобовязання утриматися від вчинення певних дій, є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, підставою для звернення ОСОБА_2 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 до Одеського окружного адміністративного суду з даним позовом послугувало проведення Міністерством охорони здоров'я України та Управлінням охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації на території Одеської області третього раунду додаткової вакцинації проти поліомієліту.

Відповідно до п.п.1,2 Положення про Міністерством охорони здоров'я України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015р. №267 (зі змінами та доповненнями), Міністерство охорони здоровя України (МОЗ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МОЗ є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоровя, захисту населення від інфекційних хвороб, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, а також забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з п.п.12 п.4 Положення про Міністерством охорони здоров'я України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015р. №267 МОЗ України відповідно до покладених на нього завдань аналізує і прогнозує епідемічну ситуацію та показники здоровя населення в Україні та в окремих регіонах, розробляє і забезпечує реалізацію заходів, спрямованих на профілактику та зниження рівня інфекційних хвороб, на поліпшення епідемічної ситуації; визначає необхідність здійснення профілактичних щеплень.

Як встановлено судом, та зазначено вище, на виконання Законів України "Про захист населення від інфекційних хвороб", "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", пункту 2 протокольного рішення засідання Кабінету Міністрів України від 08.10.2015року №109, з урахуванням листа Президента України №1-1/688 від 2015року, відповідно до пункту 9 розділу IV "Положення про організацію і проведення профілактичних щеплень" наказу МОЗ України 11.08.2014р. №551 "Про удосконалення проведення профілактичних щеплень в Україні", зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13 жовтня 2014р. за №1237/26014, та рішення оперативного штабу МОЗ України з попередження циркуляції вакциноспоріднених поліовірусів, затвердженого Наказом МОЗ України від 11.09.2015р. №590 "Про утворення оперативного штабу МОЗ України з попередження циркуляції вакциноспоріднених поліовірусів", Міністерством охорони здоровя України винесено Наказ «Про затвердження плану заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015 рік» від 09.10.2015р. №671, пунктом 1 якого затверджено План заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015рік.

Наказом Міністерства охорони здоровя України «Про внесення змін до Плану заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015рік» №933 від 31.12.2015р., внесено зміни до Плану заходів Міністерства охорони здоров'я України щодо імунізації населення від поліомієліту на 2015рік, затвердженого наказом МОЗ України від 09 жовтня 2015року №671, викладено пункт 1 наступній редакції: «Забезпечити проведення в Україні додаткової вакцинації проти поліомієліту у три раунди: перший і другий раунди дітям віком від 2 місяців до 6 років (5 років 11 місяців 29 днів), третій розширений раунд - із залученням дітей віком від 2 місяців до 10 років (9 років 11 місяців 29 днів) згідно з рекомендаціями ВООЗ (термін виконання 15 лютого 2016року)».

Правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, визначено Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 6 квітня 2000року №1645-III (зі змінами та доповненнями), яким встановлює права, обов'язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Згідно з ч.6 ст.2 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", особам, які не досягли п'ятнадцятирічного віку чи визнані у встановленому законом порядку недієздатними, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх об'єктивно інформованих батьків або інших законних представників. Особам віком від п'ятнадцяти до вісімнадцяти років чи визнаним судом обмежено дієздатними профілактичні щеплення проводяться за їх згодою після надання об'єктивної інформації та за згодою об'єктивно інформованих батьків або інших законних представників цих осіб. Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов'язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що профілактичні щеплення проводяться лише за згодою об'єктивно інформованих батьків, а тому будь-яка особа, у т.ч., позивач ОСОБА_2 має право відмовитись від профілактичних щеплень своєї дитини.

Також, суд вважає за доцільне наголосити, що відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з п.п.6,8 ч.1 ст.3 КАС України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих положень вбачається, що метою та завданням адміністративного судочинства, є захист та поновлення порушених прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась з відповідним позовом до суду. Тобто, захисту підлягає вже порушене право, а не ті права, та інтереси щодо яких існує певна ймовірність порушення їх у майбутньому.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна її субєктивних прав та обовязків, тобто припинення чи неможливість реалізації її прав та/або виникнення додаткових обовязків.

Отже, заходи щодо імунізації населення від поліомієліту, є такими, що порушують права і свободи у тому разі, якщо оспорювані дії є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб'єктивні права та обов'язки особи шляхом позбавлення можливості реалізовувати належне їй право, або шляхом покладення на неї певних обов'язків.

Водночас, рішення суду не може бути прийнято на майбутнє, та не може ґрунтуватися на припущеннях, домислах, і фактичних обставинах, котрі на момент його ухвалення, хронологічно ще не відбулися, проте ймовірно можуть мати місце у майбутньому, оскільки таке рішення не буде ґрунтуватися на приписах чинного законодавства та буде суперечити законодавчо визначеним принципам і завданням адміністративного судочинства.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем ОСОБА_2, котрий звернувся до суду в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3, не доведено, та не надано жодних доказів на підтвердження порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів під час проведення Міністерством охорони здоров'я України та Управлінням охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації на території Одеської області третього раунду додаткової вакцинації проти поліомієліту, позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, та такими, що задоволенню не підлягають.

Вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відтак, беручи до уваги наведене, та оцінюючи надані сторонами по справі письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_2, заявлені в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій, та зобовязання утриматися від вчинення певних дій, не обґрунтовані, документально не підтверджені, не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, отже задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст.158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 до Міністерства охорони здоровя України, Управління охорони здоровя Одеської обласної державної адміністрації про визнання неправомірними дій, та зобовязання утриматися від вчинення певних дій, відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили в порядку, передбаченому приписами ст.254 КАС України.

Головуючий суддя Харченко Ю.В.

Судді Марин П.П.

ОСОБА_1