Справа № 426/4807/15-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пчолкін С.А.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року справа №426/4807/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Казначеєва Е.Г., суддів Васильєвої І.А., Жаботинської С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 13 листопада 2015 р. у справі № 426/4807/15-а (головуючий І інстанції Пчолкін С.А.) за позовом ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Сватівського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області, в якому просив визнати незаконним протокол Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області від 13.08.2015 року № 2 про відмову в призначені пенсії по Списку № 2; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по Списку № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) період роботи з 03.09.1984 по 19.02.1987 року, з 12.03.1987 року по 21.08.1992 року та з 26.06.1993 року по 04.12.2000 року у Сватівському птахокомбінаті (після реорганізації ЗАТ «Сватівський мясокомбінат») на посаді машиніста аміачно-холодильних установок; зобовязати Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області призначити пенсію по Списку № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII з 08.09.2015 року (а.с.3-7).

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 13 листопада 2015 р. позовні вимоги задоволені. Суд першої інстанції визнав незаконним протокол від 13.08.2015 року № 2 Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_2; зобовязав Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_2 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії по Списку № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII період роботи з 03.09.1984 року по 19.02.1987 року, з 12.03.1987 року по 21.08.1992 року та з 26.06.1993 року по 04.12.2000 року у Сватівському птахокомбінаті (після реорганізації ЗАТ «Сватівський мясокомбінат») на посаді машиніста аміачно-холодильних установок; зобовязав Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області призначити ОСОБА_2 пенсію по Списку № 2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII з 08.09.2015 року (а.с.42-46).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову якою відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи (а.с.50).

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. Від позивача надійшли письмові заперечення.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд в межах апеляційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, колегія суддів встановила наступне.

ОСОБА_2 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області з заявою про призначення пенсії по Списку № 2 відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII.

Відповідно до рішення Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області викладеному в протоколі № 2 засідання комісії з призначення пенсії при управлінні Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області від 13.08.2015 року, ОСОБА_2 відмовлено в призначенні (перерахунку) пенсії, оскільки неможливо зарахувати період роботи у Сватівському мясокомбінаті на посаді машиніста аміачних холодильних установок з 03.09.1984 року 19.02.1987 року та 12.03.1987 року по 04.12.2000 року до стажу роботи який дає право на призначення пенсії по Списку № 2 згідно статті 13 Закону № 1788-XII, у звязку з відсутністю документів, які встановлені порядком подання та оформлення документів, необхідних для призначення пенсії. В рішенні зазначено, що надана заявником довідка, що уточнює особливий характер роботи не містить дати та номеру, містить виправлення та форма довідки не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 920 від 05.07.2006 року. Також в рішенні зазначено, що документи про атестацію робочого місця заявником при зверненні не надано. Підтвердити право на призначення пенсії по Списку № 2 заявнику в порядку встановленому постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 року № 18-1 неможливо, оскільки документи на зберігання до архіву не надходили (а.с.18).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що УПФУ неправомірно відмовило позивачу у врахуванні періоду роботи з 03.09.1984 року по 19.02.1987 року, з 12.03.1987 року по 21.08.1992 року та з 26.06.1993 року по 04.12.2000 року у Сватівському птахокомбінаті (після реорганізації ЗАТ «Сватівський мясокомбінат») на посаді машиніста аміачно-холодильних установок до пільгового стажу роботи за Списком № 2.

Колегія суддів з зазначеним висновком суду першої інстанції, погоджується з наступних підстав.

Відповідно до записів трудової книжки, позивач в період з 03.09.1984 року по 19.02.1987 року та з 12.03.1987 року по 04.12.2000 року працював у Сватівському птахокомбінаті (після реорганізації ЗАТ «Сватівський мясокомбінат») на посаді машиніста аміачно-холодильних установок (а.с.10-14).

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XIІ, право на пенсію на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним КМУ, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пунктом 3 якого визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Професія - машиніст холодильної установки, що обслуговує аміачно - холодильні установки вперше зазначена у підрозділі відповідного розділу (розділ ХХХІІ «Загальні професії») Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173.

В подальшому у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10 у розділі ХХХІІІ «Загальні професії» передбачено аналогічну професію, зайнятість за якою повний робочий день дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а також у Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

Таким чином, Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими умовами праці, зайнятість у яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах передбачено, що зайнятість на посаді машиніста аміачно-холодильних установок, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що записи у трудовій книжці позивача підтверджують характер роботи позивача у спірний період за професію, передбаченою вказаним Списком № 2 і свідчать про необхідність включення цього періоду до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку, коли в трудовій книжці містяться неправильні чи неточні записи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, які містять відомості про роботу.

Згідно пункту 20 Порядку, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Колегія суддів вважає, що аналіз наведених норм дає право дійти висновку, що уточнююча довідка є обов'язковою лише в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенси на пільгових умовах або за вислугу років.

З матеріалів справи вбачається, що відповідний стаж роботи позивача підтверджено копією трудової книжки, запис в якій щодо посади позивача відповідає посаді передбаченій Списком № 2.

Крім того, довідкою ЗАТ «Сватівський мясокомбінат» підтверджено повний робочий день позивача в період з 03.09.1984 року по 19.02.1987 року та з 12.03.1987 року по 04.12.2000 року на посаді машиніста аміачно-холодильних установок. Зазначена довідка видана ЗАТ «Сватівський мясокомбінат», яке ліквідоване в 2004 році.

Посилання відповідача на невідповідність форми довідки, що дає право для зарахування стажу ,є неправомірними, оскільки відповідач в першу чергу повинен надати перевагу трудовій книжці позивача, яка є відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом про трудову діяльність працівника, а довідка відповідно, лише уточнює характер роботи позивача.

Тобто, подані ним документи свідчать про те, що позивач повний робочий день виконував трудові обов'язки з особливо шкідливими умовами праці і його професія входить до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до пункту 18 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до ухвали господарського суду Луганської області від 21.12.2004 року справа № 10/158б, ліквідовано банкрута Закрите акціонерне товариство «Сватівський мясокомбінат», як юридичну особу (а.с.19).

Згідно довідки Комунальної установи Нижньодуванської селищної ради «Трудовий архів територіальних громад Сватівського району», архівні документи сватівського мясокомбінату на зберігання до трудового архіву не надходили (а.с.20).

Відповідно до матеріалів справи, доводи позивача щодо роботи повний робочий день на підприємстві на посаді передбаченою Списком № 2, крім відомостями зазначеними у довідці, підтверджуються допитаними в суді першої інстанції свідками, які працювали з позивачем на одному підприємстві.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо необхідності підтвердження проведення атестації робочих місць на підприємстві де працював позивач, колегія суддів зазначає.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (далі Порядок № 442), та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до положень Порядку № 442 відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров'я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Постанова, якою затверджено Порядок № 442 набула чинності з 21 серпня 1992 року.

Аналізуючи наведені норми Порядку № 442 та Методичні рекомендації вбачається, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992 року, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно.

З урахуванням викладено, комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ після 21 серпня 1992 року, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відсутність підтвердження вищезгаданих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року справа № 21-183а13, від 10 березня 2015 року № 21-51а15, від 19 травня 2015 року справа № 132/1749/14-а.

В матеріалах справи містяться документи про проведення атестації робочих місць на підприємстві, а саме наказ по ЗАТ «Сватівський мясокомбінат» № 54 від 25.06.1998 року «Про підсумки атестації робочих міст за умовами праці» (а.с.16) та лист Управління праці та зайнятості населення Луганської області державної адміністрації № 69/05-568 від 26.06.1998 року про відповідність проведеної атестації вимогам законодавства (а.с.17).

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріалами справи підтверджується стаж роботи позивача на посаді передбаченій Списком № 2 в період з 03.09.1984 року по 19.02.1987 року, з 12.03.1987 року по 21.08.1992 року та з 26.06.1993 року по 04.12.2000 року, у зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про те, що вказаний період роботи підлягає зарахуванню у пільговий стаж роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2.

Також, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України № 18-1 від 10.11.2006 року. Пенсійний фонд України визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника.

Відповідно до положень пункту 6 згаданого вище Порядку основним завданням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття рішень щодо підтвердження стажу для призначення пенсії або відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

Враховуючи вищевикладене відповідачем необґрунтовано відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах з підстав неможливості зарахувати стаж роботи на пільгових умовах на посаді машиніста аміачно-холодильних установок за спірний період роботи до пільгового стажу роботи за Списком № 2.

За наведених обставин справи суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи та не можуть бути підставою для її задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що постанова прийнята судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому апеляційна скарга відповідача залишається без задоволення, а постанова суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Сватівському районі Луганської області на постанову Сватівського районного суду Луганської області від 13 листопада 2015 р. у справі № 426/4807/15-а залишити без задоволення.

Постанову Сватівського районного суду Луганської області від 13 листопада 2015 р. у справі № 426/4807/15-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через пять днів після направлення її копії особам, які беруть участь в справі, та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.А. Васильєва

ОСОБА_3