Справа № 803/3741/15
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 р. Справа № 876/104/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Пліша М.А., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представника позивача Тарана О.П.,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,-

ВСТАНОВИВ :

ФОП ОСОБА_3 16.11.2015 року звернувся в суд з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 17.08.2015 року № 205000011/2015/000063/2 та картки відмови у митному оформленні № 205070001/2015/00075.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу в якій просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, покликаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 17.08.2015 року позивачем в електронному вигляді було подано митну декларацію № 205070001/2015/011833 для митного оформлення товарів: «персики свіжі» - 8390 кг. (торговельна марка - TORRE MOLINS, FRUTAS SALUD, KROSA), «нектарини свіжі» - 8160 кг. (торговельна марка - FRUTAS SALUD), «ківі свіжі» - 1200 кг. (торговельна марка - EXSA).

На підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації позивачем додано: контракт від 01.07.2015 року № 1, рахунок-фактура експортна від 14.08.2015 року №/00502/2015/MG, міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 16.08.2015 року № 059860, сертифікат походження товару від 14.08.2015 року №/MF/AL0000695, сертифікат відповідності стандартам ЄС для свіжих овочів і фруктів від 14.08.2015 року № КО.8231.3.469.2015.10, копія митної декларації країни відправлення від 16.08.2015 року № 15PL302010Е000030, а також інші документи, зазначені в графі 44 вантажно-митної декларації.

При цьому, як слідує із графи 43 зазначеної електронної митної декларації від 17.08.2015 року № 205070001/2015/011833 товар було задекларовано за 1 методом, тобто за ціною контракту відповідно до вищезазначених документів.

У зв'язку з тим, що подані документи не містили всіх даних відповідно до обраного декларантом методу та містили розбіжності, посадовою особою митниці направлено повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження заявленої вартості, а саме: розрахунок транспортних витрат; прайс-лист від виробника товару; фактури на закупівлю товару у виробника; виписки з бухгалтерської документації; висновків про вартісні та якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Декларантом у свою чергу на митницю було додатково подано: експертний висновок № В-599 від 17.08.2015 року; платіжне доручення в іноземній валюті № 26 від 05.08.2015 року; виписку з банку від 05.08.2015 року, прас-лист від 14.08.2015 року, акт № ОУ-0000137 здачі-прийняття робіт від 28.07.2015 року, рахунок № СФ-0000137 від 28.07.2015 року, податкову накладну попередніх перевезень № 16 від 28.07.2015 року, платіжний документ № 405 від 06.08.2015 року, що підтверджує оплату транспортно-експедиційних послуг.

17.08.2015 року позивачу було відмовлено у митному оформленні товару та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № 205070001/2015/00075. Як зазначено у вказаній картці відмови, м/п «Луцьк» повідомляє про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: невідповідність заповнення граф 12,45 МД вимогам статті 53 Митного кодексу України, рішення про визначення митної вартості від 17.08.2015 року № 205000011/2015/000063/2.

У цій же Картці відмови митний орган роз'яснив вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 ВМД у відповідності до рішення про визначення митної вартості від 17.08.2015 року № 205000011/2015/000063/2.

Згідно із графами 30 рішення про коригування митної вартості товару від 17.08.2015 року № 205000011/2015/000063/2 митним органом було визначено митну вартість товарів: «персики свіжі», вагою 8390 кг. за ціною 1,05 дол. США за 1 кг. (замість 0,70 дол. США за 1 кг., що була заявлена декларантом); «нектарини свіжі», вагою 8160 кг. за ціною 1,05 дол. США за 1 кг. (замість 0,70 дол. США за 1 кг., що була заявлена декларантом); «ківі свіжі», вагою 1200 кг. за ціною 1,32 дол. США за 1 кг. (замість 1,30 дол. США за 1 кг., що була заявлена декларантом).

У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною договору, у зв'язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять розбіжності та неточності, а саме: відповідно до заявки-договору на автоперевезення від 14.08.2015 року та довідки від 17.08.2015 року податкове навантаження до кордону становить 34,65 грн./км, а після перетину кордону - 66,67 грн./км. Декларанту запропоновано надати додаткові документи: розрахунок транспортних витрат, висновки про вартісні та якісні характеристики товару; фактуру на закупівлю товару у виробника; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; прайс-лист виробника товару.

З метою пропуску товару через митний кордон ФОП ОСОБА_3 подано нову митну декларацію від 17.08.2015 року № 205070001/2015/011977. Митне оформлення проведено за резервним методом, на підставі цінової інформації, наявної в митного органу.

Статтею 49 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - другою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов'язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об'єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов'язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За правилами частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов'язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов'язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов'язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із частиною першою статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов'язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною п'ятою статті 54 МК України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Частинами першою - третьою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Зокрема, частиною другою статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов'язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості товарів: «персики свіжі», «нектарини свіжі», «ківі свіжі», імпортованих на підставі контракту від 01.07.2015 року № 1 між компанією «BURY Trade Sp.z о.о.» та ФОП ОСОБА_3, за основним методом (за ціною договору) та надання відповідачу необхідних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

В силу вимог Митного кодексу України обов'язок доведення митної ціни товару лежить у даному випадку на позивачеві.

Разом із тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. При цьому імперативною умовою для витребування вказаних документів є наявність у митного органу саме обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

На думку суду, сумніви митного органу можна вважати обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Наведене свідчить про обов'язок митного органу зазначити конкретні обставини, що викликають такі сумніви, та причини неможливості підтвердження заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів, а також зазначити конкретні документи, надання яких може розвіяти вказані сумніви.

Отже, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен чітко вказати які саме складові митної вартості, на його думку, є непідтвердженими, а також які документи слід надати для підтвердження того чи іншого показника.

Частина четверта статті 54 МК України передбачає обов'язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Однак, витребовуючи додаткові документи, відповідач не зазначив які саме недоліки містять подані декларантом документи, які саме обставини ці додаткові документи повинні підтвердити або у своїй сукупності можуть спростувати/чи впливають на митну вартість товару.

Відтак, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митним органом необхідності їх подання для усунення певних спірних відомостей щодо митної вартості не може бути підставою для відмови у митному оформленні товару.

Судом встановлено, що позивачем були надані усі документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме: прайс-лист компанії-постачальника «BURY Trade» Sp.z o.o. (Польща) на товар від 14.08.2015 року; рахунок-фактура експортна від 14.08.2015 року № FX/00502/2015/MG; міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) від 16.08.2015 року № 059860; сертифікат про походження товару від 14.08.2015 року №/MF/AL0000695; сертифікат відповідності стандартам ЄС для свіжих овочів і фруктів від 14.08.2015 року № КО.8231.3.469.2015.10; копія митної декларації країни відправлення від 16.08.2015 року № 15PL302010Е000030.

Із зазначених документів слідує, що заявлена декларантом у митній декларації митна вартість товарів: «персики свіжі», вагою 8390 кг. (0,70 дол. США за 1 кг.), «нектарини свіжі», вагою 8160 кг. (0,70 дол. США за 1 кг.), «ківі свіжі», вагою 1200 кг. (1,30 дол. США за 1 кг.) повністю підтверджується, а зазначені документи містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

На вимогу митного органу позивачем також було надано експертний висновок Волинської торгово-промислової палати № В-599 від 17.08.2015 року, яким ще раз підтверджено, що вартість, зазначена у фактурі від 14.08.2015 року № FX/00502/2015/MG та комерційній пропозиції (прайс-листі) фірми «BURY Trade» Sp.z о.о. (Польща) від 14.08.2015 року, відповідає рівню цін, який існує на ринку по продажу фруктів.

Також декларантом були надані документи, що підтверджують факт використання транспортних послуг та понесені витрати на них, а саме: договір перевезення вантажів транспортними засобами від 01.07.2015 року, укладений між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_3; довідку про транспортні витрати від 17.08.2015 року, заявку-договір на автоперевезення № 3 від 14.08.2015 року.

Таким чином, документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, містять усю необхідну інформацію про вартість товару та транспортних послуг, а також реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Крім того, вказані документи чітко ідентифікують оцінюваний товар та містять об'єктивні і достовірні дані, що піддаються обчисленню, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що ФОП ОСОБА_3 при здійсненні митного оформлення товарів правомірно визначив їх митну вартість за основним методом - за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартістю операції), тому відповідач не мав правових підстав застосовувати резервний метод визначення митної вартості товару.

Посилання відповідача на результати порівнянь рівня заявленої митної вартості товарів та наявність певної різниці між заявленою декларантом вартістю та рівнем митної вартості аналогічних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснене, на думку суду, є безпідставним, оскільки зазначене не входить до виключного переліку підстав для відмови митного органу у митному оформленні товарів, які визначені частиною шостою статті 54 МК України.

Безпідставними також є покликання апелянта на те, що декларантом не включено до митної вартості товару витрати на страхування та навантаження (розвантаження) товару та не надано документів на підтвердження розміру цих витрат, виходячи з наступних підстав.

МК України не встановлює особливих вимог до форми, типу та вигляду документів, які підтверджують вартість перевезення, як це зроблено в деяких інших законодавчих актах, що регулюють окремі сфери діяльності суб'єктів господарювання (наприклад, ведення бухгалтерського обліку). Так, для надання інформації митниці перевізниками складаються спеціальні документи - довідки/калькуляції, що містять всю необхідну інформацію для митного оформлення товарів.

Таким чином, якщо довідки про вартість перевезення до місця ввезення на митну територію України, які надаються імпортерами на митницю під час оформлення тимчасових декларацій та другі примірники яких можуть бути надані перевіряючим, містять всю інформацію, необхідну для надання їм юридичної сили, а саме: прописано зміст довідки (надання інформації про вартість перевезення до місця ввезення на митну територію України), описано маршрут, наведено дані про транспортні засоби, на яких здійснювалося перевезення, присутня дата складання довідки, зроблено підпис керівника, який має право вчиняти юридичні дії від імені підприємства, то можна зробити висновок, що такі довідки є належним чином складеними документами.

Колегія суддів звертає також увагу на те, що застосуванню другорядних методів повинна передувати процедура консультацій між митним органом та декларантом згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Доводи Волинської митниці про те, що консультації проводились у вигляді надіслання декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимоги про надання додаткових документів, є необґрунтованими, оскільки право вимоги таких документів, передбачене у ч.3 ст.53 МК України, не може вважатися частиною процедури консультацій, передбачених ч.4 ст.57 МК України та свідчить про недотримання відповідачем процедури при обранні методу визначення митної вартості товару, що є порушенням прав декларанта.

Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на виявлені в контракті неточності - вказівки на необхідність видачі на кожну партію товару коносаменту, який є документом що підтверджує наявність і зміст договору морського перевезення вантажу, то необхідно зазначити, що така неточність, за наявності інших документів, з яких вбачається, що товар поставлявся автомобільним транспортом, не давала обґрунтованих підстав для сумніву у достовірності поданих позивачем відомостей та жодним чином не впливала на можливість визначення митної вартості за основним методом.

Аналогічна правова позиція вирішена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 31 березня 2015 року по справі № 21-53а15.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення та картка відмови Волинської митниці ДФС щодо вказаних товарів, підлягають визнанню протиправними та скасуванню, а позов слід задовольнити.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до частини 1 статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного адміністративного суду від 07.12.2015 року у справі № 803/3741/15 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а у разі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий Н.В. Ільчишин

Судді М.А. Пліш

Т.І. Шинкар

Повний текст ухвали виготовлено 17.02.2016 року