Справа № 466/10263/15-а
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Зими І.Є.

при секретарі Губач Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби Міністерства внутрішніх справ в м. Львові про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

у с т а н о в и в :

18.12.15 р. позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить скасувати постанову ПСЗ № 120866 від 10.12.2015 року про накладення на нього адміністративного стягнення.

Заяву мотивує тим, що 10.12.2015 року інспектором ДПС м. Львова була складена постанова у справі про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. Зокрема за те, що він, 10.12.15р. керуючи автомобілем «Hyundai», н.з. АА 3893 ОР по вул. Стрийській ОСОБА_2 в м. Львові, здійснив проїзд на заборонний (червоний) сигнал світлофору.

На його думку вищевказана постанова є незаконною та винесена з порушенням порядку її винесення, оскільки такого правопорушення він не вчиняв, а проїхав перехрестя на дозволений, а саме миготливий зелений сигнал світлофору. Тому дані, зазначені в постанові в справі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, такі є лише припущенням інспектора патрульної служби.

Таким чином стверджує, що в його діях був відсутній склад адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи та за відсутності належних доказів про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, проте надіслав заперечення в яких зазначає, що оскаржувана постанова є законною, винесена з дотриманням усіх вимог чинного законодавства, а відтак в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши письмові заперечення відповідача, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів.

Судом встановлено, що 18 грудня 2015 року постановою ПСЗ № 120866 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Зокрема за те, що ОСОБА_1 10.12.15р. керуючи автомобілем «Hyundai», н.з. АА 3893 ОР по вул. Стрийській ОСОБА_2 в м. Львові, здійснив проїзд на заборонний (червоний) сигнал світлофору.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення , винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Здійснюючи розлогий аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України, принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов'язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Так, відповідно до ст.245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність та інше.

Судом оглянуто долучений до заперечень відеозапис, з якого вбачається, що позивач 10.12.2015 надавав інспектору усні пояснення стосовно вищезазначених обставин, зокрема про те, що він не проїжджав перехрестя на червоний сигнал світлофору, а на миготливий зелений. Проте, незважаючи на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, у постанові відповідачем не було наведено будь-якої оцінки вказаного доказу. Крім того, вказаним відеозаписом ніяким чином не зафіксовано факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного у постанові. Жодних інших доказів на спростування тверджень позивача, суду надано не було.

Отже, суд переконаний, що інспектором не враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують відповідальність.

Враховуючи наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови порушив права позивача, притягнув до адміністративної відповідальності передчасно, не взяв до уваги і не спростував пояснення позивача стосовно його проїзду перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору, не провів повний розгляд справи, а упереджено виніс постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оцінивши всі зібрані по справі докази, враховуючи обовязок суб`єкта владних повноважень доводити суду правомірність прийнятого ним рішення, вчинених дії чи бездіяльності, суд приходить до висновку, що при винесенні постанови було порушено права позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає достовірними обставини, повідомлені позивачем, які жодним чином не спростовані відповідачем, тому з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача оскаржувану постанову слід визнати протиправною та скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Покликання відповідача на необхідність та обов'язковість оплати судового збору не заслуговують на увагу, оскільки у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір. Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 104, 259, 160, 161 КАС України, 247, 251,289,292,293 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ПСЗ № 120866 від 10.12.2015р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.2 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Суддя ОСОБА_3