Справа № 2а-1099/10/1370
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2016 року м. Київ К/800/51571/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2013 по справі № 2а-1099/10/1370

за позовом Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго»

до Державної податкової інспекції у м. Червонограді Львівської області

третя особа: Червоноградська міська рада

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Підприємством до суду заявлений позов про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 21.07.2009 № /0, від 25.09.2009 № /1, від 23.10.2009 № /2 та від 11.01.2010 № /3, якими позивачу визначено суму податкового зобов'язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем на суму 857 426,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 42 871,30 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2010, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2013, позов задоволено, оскаржувані податкові повідомлення - рішення визнано нечинними.

Задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що міська рада наділена повноваженнями зі встановлення додаткових пільг щодо оподаткування у межах сум, що надходять до її бюджету.

Не погодившись із судовими рішеннями, відповідач до Вищого адміністративного суду України подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи касаційні вимоги, відповідач зазначив, що згідно ст. 15 Закону України від 28.12.1994 № 334/94-ВР «Про оподаткування прибутку підприємств» ставки податку на прибуток, пільги щодо податку, об'єкт оподаткування, порядок обчислення оподатковуваного прибутку, строки і порядок сплати та зарахування податку до бюджетів можуть встановлюватися та змінюватися лише шляхом внесення змін до цього Закону. Крім того, контролюючий орган зазначає, що Законом № 334/94-ВР не передбачено встановлення пільг щодо сплати податку на прибуток підприємствами комунальної форми власності, а віднесення податку на прибуток до джерел поповнення місцевого бюджету не породжує в його розпорядника права на встановлення пільг по сплаті цього податку, тому що такий податок є загальнодержавним.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, Вищий адміністративний суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є комунальним підприємством та підпорядковане виконавчому комітету Червоноградської міської ради. Червоноградська міська рада Львівської області своїм рішенням від 17.07.2008 № 309 «Про встановлення пільги щодо податку на прибуток та відрахувань частини прибутку, які виникають у зв'язку з виконанням постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2008 № 440» встановила пільгу позивачу по сплаті податку на прибуток підприємств комунальної власності та відрахуваннях частини прибутку до міського бюджету у розмірі 90% від суми нарахованих податків, які виникають у зв'язку з виконанням постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2008 № 440 «Про реалізацію статті 54 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Фахівцями податкової інспекції проведено перевірку Підприємства, результати якої оформлено актом від 09.07.2009 №1107-138/15-016/2396624, у ході якої встановлено порушення п. 10.1 ст. 10, ст. 15 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», що призвело до заниження позивачем податку на прибуток за 2008 рік на 857 426,00 грн., внаслідок застосування пільги щодо цього податку. Такий висновок мотивовано тим, що міські ради не мають права приймати рішення стосовно встановлення пільг з податку на прибуток, оскільки такий податок є загальнодержавним.

Так, відповідно до ст. 15 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», ставки податку на прибуток, пільги щодо податку, об'єкт оподаткування, порядок обчислення оподатковуваного прибутку, строки і порядок сплати та зарахування податку до бюджетів можуть встановлюватися та змінюватися лише шляхом внесення змін до цього Закону.

Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про систему оподаткування» передбачено, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим і сільські, селищні, міські ради можуть встановлювати додаткові пільги щодо оподаткування у межах сум, що надходять до їх бюджетів.

Згідно ст. 8 вказаного Закону, порядок зарахування податків і зборів (обов'язкових платежів) до Державного бюджету України і місцевих бюджетів та державних цільових фондів встановлюється Верховною Радою України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим і сільськими, селищними, міськими радами відповідно до цього Закону та інших законів України.

Відповідно до п. 15 ст. 69 Бюджетного кодексу України (чинного на час виникнення спірних відносин) податок на прибуток підприємств комунальної власності належить до доходів місцевих бюджетів, що не враховуються при визначенні міжбюджетних трансфертів.

У резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України від 16.02.2010 № 5-рп/2010 викладено думку про те, що положення частини другої ст. 1 Закону № 1251-XII та ст. 15 Закону № 334/94-ВР у системному зв'язку з положеннями статей 5, 7, 8, 67, 92, 140, 142, 143 Конституції України, статей 7, 9, 69, 96, 97, 103, 108 БК, статей 16, 61, 62, 63, 66 Закону № 280/97-ВР треба розуміти так, що Верховна Рада Автономної Республіки Крим, сільські, селищні, міські ради мають право безпосередньо на підставі ч. 2 ст. 1 Закону № 1251-XII встановлювати пільги щодо загальнодержавного податку на прибуток підприємств комунальної власності, якщо він згідно із законами України справляється до бюджету Автономної Республіки Крим, сільських, селищних, міських бюджетів, у межах сум, які підлягають зарахуванню до цих бюджетів.

Частиною 2 ст. 38 Закону України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» передбачено, що податок на прибуток підприємств комунальної власності, засновником яких є Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні, міські, селищні та сільські ради, зараховується відповідно до бюджету Автономної Республіки Крим, обласних, районних, міських, селищних та сільських рад.

Таким чином, у 2008 році податок на прибуток підприємств комунальної власності в повному обсязі зараховується до бюджету АРК, обласних, районних, міських, селищних та сільських рад, а отже податок на прибуток позивача у 2008 році зараховувався до бюджету Червоноградської міської ради, яка у відповідності до норм чинного законодавства має право встановлювати пільги щодо вказаного податку.

Отже, суди дійшли вірного висновку про необґрунтованість та безпідставність висновків податкового органу щодо заниження позивачем податку на прибуток на суму 857 426,00 грн.

З огляду на зазначене у суду відсутні правові підстави для висновку про законність оскаржених податкових повідомлень-рішень.

З урахуванням викладеного, суд касаційної інстанції відхиляє доводи Державної податкової інспекції, викладені у касаційній скарзі, і не вбачає підстав для скасування судових рішень першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Червонограді Головного управління Міндоходів у Львівській області відхилити.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 02.06.2010 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2013 по справі № 2а-1099/10/1370 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко