Справа № 826/22764/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 лютого 2016 року 11:00 № 826/22764/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі колегії суддів: головуючого судді Іщука І.О., суддів: Погрібніченка І.М., Шулежка В.П., при секретарі судового засідання Мині І.І., вирішив адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особа Кабінету Міністрів України, Тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної авіаційної служби України ОСОБА_5, Державної авіаційної служби України, Міністра інфраструктури України Пивоварського Андрія Миколайовича Міністерство юстиції України
провизнання незаконними дій, рішень,
за участю представників сторін:

позивач: ОСОБА_1;

від відповідача 1, третьої особи: Жамбровський М.С.;

від відповідача 2: ОСОБА_7.;

від відповідача 3: Кушпіль Д.С.;

від відповідача 4: Сєчко А.В.;

від відповідача 5: Роменський Д.В.

На підставі частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 09 лютого 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час проголошення вступної та резолютивної частин постанови сторонам роз'яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту постанови, визначеного статтею 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, Тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державної авіаційної служби України ОСОБА_5, Державної авіаційної служби України, Міністра інфраструктури України Пивоварського Андрія Миколайовича, третя особа: Міністерство юстиції України, в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.09.2015 р. № 883-р «Про тимчасове покладення виконання обов'язків Голови Державної авіаційної служби України на ОСОБА_5.»;

2) визнати протиправним та скасувати наказ Державної авіаційної служби України «Про скасування довіреностей» від 24.09.2015 р. № 588;

3) визнати протиправними дії ОСОБА_5 щодо відкликання апеляційної скарги у справі № 759/7729/15-ц, яка перебуває в провадженні Апеляційного суду м. Києва;

4) визнати протиправними дії ОСОБА_5 щодо оформлення та підписання від імені Державної авіаційної служби України довіреності від 25.09.2015 р. № 1.22-15455 та довіреності від 25.09.2015 р. № 1.22-15454;

5) визнати протиправними дії ОСОБА_5 щодо подання клопотання до Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 759/7729/15-ц;

6) визнати протиправними дії Міністра інфраструктури України Пивоварського Андрія Миколайовича щодо внесення пропозиції Прем'єр-міністру України про призначення ОСОБА_5 тимчасово виконуючим обов'язки Голови Державної авіаційної служби України.

Позовні вимоги мотивовані тим, що діями відповідача 2 фактично позбавлено позивача можливості виконувати свої посадові обов'язки, а також можливості здійснювати повноваження начальника відділу правового забезпечення Державної авіаційної служби України.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги зазначили, що розпорядження Кабінету Міністрів України прийнято не на засіданні Кабінету Міністрів України, що свідчить про порушення Урядом порядку прийняття останнього, у зв'язку із чим воно є незаконним. Також позивач стверджує, що призначення ОСОБА_5. тимчасово виконуючим обов'язки Голови Державної авіаційної служби України суперечить Закону України «Про очищення влади».

Представник відповідача 1 та третьої особи проти позову заперечував з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки матеріали справи не містять доказів порушення прав позивача. Розпорядження про призначення ОСОБА_5. тимчасово виконуючим обов'язки Голови Державної авіаційної служби України прийнято у відповідності до закону та порядку, а також узгоджується із положеннями Закону України «Про очищення влади».

Представник відповідача 2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні з огляду на їх необґрунтованість.

Представник відповідача 3 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки ОСОБА_5. не призначений виконувачем обов'язки Голови Державіаслужби, на нього Кабінетом Міністрів України покладено відповідні тимчасові обов'язки. Відомості щодо ОСОБА_5. в Єдиному державному реєстрі осіб щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» відсутні, а тому на нього не можуть бути поширені обмеження, визначені названим Законом.

Представник відповідача 4 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд відмовити в їх задоволенні, оскільки твердження позивача про те, що ОСОБА_5. не має права обіймати посаду тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державіаслужби та про те, що пропозиції Міністра інфраструктури України щодо призначення ОСОБА_5. тимчасово виконуючого обов'язки Голови Державіаслужби є безпідставними. Також представник зазначив, що оскаржуване розпорядження не породжує, не змінює і не припиняє трудових правовідносин позивача і Державної авіаційної служби України, а лише є підставою для прийняття відповідного кадрового наказу.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 працює на посаді начальника відділу правового забезпечення Державної авіаційної служби України з 15.12.2014 р. та є державним службовцем 5 рангу третьої категорії.

04.09.2015 р. розпорядженням Кабінету Міністрів України № 883-р, у зв'язку із звільненням Голови Державної авіаційної служби України ОСОБА_8. було вирішено тимчасово покласти виконання обов'язків Голови Державної авіаційної служби України на ОСОБА_5.

В той же час, 22.09.2015 р. тимчасово виконуючий обов'язки Голови Державної авіаційної служби України ОСОБА_5. видав окреме доручення № 1-23-79, яким доручив позивачу: подати на підпис нові проекти довіреностей для представлення інтересів Державіаслужби в судах на працівників відділу правового забезпечення. В довіреностях на ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 зазначити «представляти інтереси Державної авіаційної служби в судах виключно за позовами ВАТ «Аерофлот-російські авіалінії»; повернути оригінали довіреностей, які діють на даний час та підписані колишнім Головою ОСОБА_8. на право представлення інтересів Державіаслужби в судах (довіреності видавалися наступним працівникам: ОСОБА_1, ОСОБА_10, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14.).

Позивач направив на ім'я відповідача 2 лист від 23.09.2015 р. № 11/70-212-15 щодо незаконності дій останнього.

Проте, відповідач 2, на думку позивача, не маючи права здійснювати повноваження Голови Державіаслужби, підписав наказ Державіаслужби «Про скасування довіреностей» від 24.09.2015 р. № 588.

Як зазначає позивач, скасування довіреностей позивача особою, яка не має на це повноважень призвело до того, що позивач фактично позбавлений можливості виконувати свої посадові обов'язки, передбачені пп. 12 п. 10 Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 р. № 1040 та пп. 10 пп. 3.3.1 п. 3 Положення про відділ забезпечення Державної авіаційної служби України, затвердженим Головою Державіаслужби ОСОБА_8. 12.12.2014 р.

В подальшому, відповідач 2 направив до Апеляційного суду м. Києва за власним підписом заяву про відкликання апеляційної скарги у справі № 759/7729/15-ц (лист Державіаслужби від 23.09.2015 р. № 1.22-1535) та клопотання у справі № 759/7729/15-ц до Окружного адміністративного суду м. Києва (лист від 24.09.2015 р. № 03.22-15383).

Оскільки вказані вище дії відповідач 2 вчинив без відома позивача та інших працівників відділу правового забезпечення Державіаслужби, відповідно останні є такими, що фактично позбавляють позивача можливості виконувати свої посадові обов'язки належним чином, а також позбавляють позивача можливості здійснювати повноваження начальника відділу правового забезпечення Державної авіаційної служби України, що порушує положення ст. 11, 12 Закону України «Про державну службу».

Позивач, вважаючи дії відповідачів протиправними, звернулась до суду із позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: 1) суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; 2) суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Щодо тверджень позивача, що розпорядження № 883-р було прийнято Кабінетом Міністрів України з порушенням встановленого чинним законодавством України порядку, слід зазначити наступне.

Згідно із статтею 113 Конституції України Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України і Верховною Радою України, підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених цією Конституцією.

Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується цією Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання.

Організація, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України, інших центральних та місцевих органів виконавчої влади визначаються Конституцією і законами України (ч. 2 ст. 120 Конституції України).

Організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначено Законом України «Про Кабінет Міністрів України» від 27 лютого 2014 року N 794-VII (надалі - Закон N 794-VII).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 50 названого Закону право ініціативи у прийнятті актів Кабінету Міністрів України мають члени Кабінету Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Проекти актів Кабінету Міністрів України готуються міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Згідно із ч. 3 ст. 4 Закону N 794-VII Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції України та цього Закону затверджує Регламент Кабінету Міністрів України, який визначає порядок проведення засідань Кабінету Міністрів України, підготовки та прийняття рішень, інші процедурні питання його діяльності.

Порядок проведення засідань Кабінету Міністрів України (далі - Кабінет Міністрів), підготовки та прийняття рішень, визначення інших процедурних питань його діяльності визначено Регламентом Кабінету Міністрів України (далі - Регламент), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 липня 2007 р. N 950 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 9 листопада 2011 р. N 1156) (надалі - Регламент).

Відповідно до п. 1 § 32 Регламенту проекти актів Кабінету Міністрів готуються на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів, доручень Прем'єр-міністра, а також за ініціативою членів Кабінету Міністрів, центральних органів виконавчої влади, державних колегіальних органів, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій з дотриманням вимог цього Регламенту.

Пунктами 1, 2 § 33 визначено, що Головним розробником проекту акта Кабінету Міністрів є орган, який вносить проект акта до Кабінету Міністрів.

Розробниками проектів актів Кабінету Міністрів є міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, державні колегіальні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські держадміністрації відповідно до своєї компетенції.

Пунктами 1 та 2 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого Указом Президента України від 6 квітня 2011 року N 398/2011 Державна авіаційна служба України (Державіаслужба України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра інфраструктури України.

Державіаслужба України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики в сфері цивільної авіації.

Державіаслужба України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства інфраструктури України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Віце-прем'єр-міністра України - Міністра інфраструктури України.

Відповідно до п.п. 8, 9 цього ж Положення Державіаслужба України в межах своїх повноважень, на основі і на виконання Конституції України та законів України, актів і доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства інфраструктури України та доручень Віце-прем'єр-міністра України - Міністра інфраструктури України видає накази організаційно-розпорядчого характеру, які підписує Голова Державіаслужби України.

Державіаслужбу України очолює Голова, якого призначає на посаду за поданням Прем'єр-міністра України, внесеним на підставі пропозицій Віце-прем'єр-міністра України - Міністра інфраструктури України, та звільняє з посади Президент України.

Як вбачаться із матеріалів справи, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.07.2015 р. № 658-р «Про відсторонення ОСОБА_8. від виконання повноважень за посадою Голови Державної авіаційної служби України» відсторонено ОСОБА_8. від виконання повноважень за посадою Голови Державіаслужби до завершення службового розслідування.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.09.2015 р. № 882-р «Про звільнення ОСОБА_8. з посади Голови Державної авіаційної служби України» звільнено ОСОБА_8. з посади Голови Державіаслужби за порушення Присяги державного службовця (п. 6 ч. 1 ст. 30 Закону України «Про державну службу»).

Відповідно до п. 10 Положення про Міністерство інфраструктури України, затвердженого Указом Президента України від 12 травня 2011 року N 581/2011, Міністр інфраструктури України, зокрема, очолює Міністерство, здійснює керівництво його діяльністю; 2) спрямовує і координує здійснення іншими центральними органами виконавчої влади заходів з питань, що належать до компетенції Мінінфраструктури України; порушує перед Кабінетом Міністрів України питання щодо скасування актів центральних органів виконавчої влади повністю чи в окремій частині; приймає рішення щодо проведення перевірки діяльності центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів; вносить пропозиції Прем'єр-міністрові України щодо кандидатур на посади керівників відповідних центральних органів виконавчої влади і за пропозицією їх керівників - кандидатур на посади їх заступників; погоджує призначення на посади керівників та заступників керівників територіальних органів центральних органів виконавчої влади.

Тобто порушення клопотання перед Прем'єр-міністром України щодо звільнення чи призначення на посади керівників центральних органів виконавчої влади, діяльність яких координується Міністром є прерогативою Міністра відповідно до законодавства.

Так, листом від 04.09.2015 № 4616/0/14-15 Міністром Міністерства інфраструктури України Пивоварським А. було порушено питання щодо тимчасового покладання виконання обов'язків Голови Державної авіаційної служби України на ОСОБА_5., заступника директора Департаменту льотної експлуатації - начальника Управління виконання польотів - державного інспектора з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією Державіаслужби до призначення в установленому порядку Голови Державної авіаційної служби України.

Згідно із ч. 2 ст. 41 Закону N 794-VII Кабінет Міністрів України відповідно до Конституції та законів України здійснює свої повноваження шляхом прийняття рішень на його засіданнях більшістю голосів від посадового складу Кабінету Міністрів України, визначеного відповідно до статті 6 цього Закону.

Згідно із пунктами 1, 2 § 24 Регламенту за результатами засідання Кабінету Міністрів складається протокол, який є офіційним документом. У протоколі засідання зазначаються прізвища та ініціали членів Кабінету Міністрів, а також інших посадових осіб, які взяли участь у засіданні, питання, що розглядалися, та рішення, прийняті за результатами розгляду.

Водночас § 25 визначено, що Секретаріат Кабінету Міністрів здійснює стенографування засідання Кабінету Міністрів.

Стенограма засідання Кабінету Міністрів є внутрішнім робочим документом Кабінету Міністрів, що має конфіденційний характер, використовується лише для складення протоколу засідання і зберігається в установленому порядку разом з матеріалами засідання. Стенограма надається Верховній Раді, Президентові України, членам Кабінету Міністрів на їх запит.

Як вбачається з матеріалів справи, на засіданні Кабінету Міністрів України 04.09.2015 р., оформленого протоколом № 95, було розглянуто кадрові питання, зокрема, прийняття розпорядження Кабінету Міністрів України «Про звільнення ОСОБА_8. з посади Голови Державної авіаційної служби України», погоджено пропозицію Міністра інфраструктури Пивоварського А.М. щодо тимчасового покладення обов'язків Голови Державної авіаційної служби України на ОСОБА_5.

В судове засідання стенограми засідання Кабінету Міністрів України не було надано, оскільки, на думку відповідача 1, належним та допустимим доказом є саме протокол засідання Кабінету Міністрів № 95 від 04.09.2015 р., а стенограма є внутрішнім документом Уряду.

За результатами розгляду вказаного питання 04.09.2015 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення про видання розпорядження Кабінету Міністрів України № 883-р «Про тимчасове покладення виконання обов'язків Голови Державної авіаційної служби України на ОСОБА_5.».

Частиною 7 ст. 21 Закону N 794-VII визначено, що Кабінет Міністрів України призначає на посаду та звільняє з посади за поданням Прем'єр-міністра України:

1) керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України;

2) відповідно до закону членів колегіальних центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України;

3) перших заступників і заступників міністрів;

4) перших заступників і заступників керівників інших центральних органів виконавчої влади.

Виходячи із наведених норм права, Кабінет Міністрів України наділений повноваженнями щодо призначення та звільнення з посади керівників центральних органів виконавчої влади, їх перших заступників та заступників.

Разом з тим, оскільки чинним законодавством чітко не врегульовано питання щодо тимчасового покладення обов'язків керівника центрального органу виконавчої влади на іншу особу у інший спосіб, ніж через процедуру призначення на посаду, при цьому і не містить таких заборон, суд приходить до висновку, що у випадку наявності вакантної посади у відповідному центральному органі виконавчої влади до обрання його керівника (Голови), є правомірним прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо покладення виконання обов'язків керівника центрального органу виконавчої влади на іншу особу.

З урахуванням наведеного, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що прийнявши розпорядження № 883-р, Кабінет Міністрів України вийшов за межі своїх повноважень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження видано Кабінетом Міністрів України в порядку та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Щодо твердження позивача про те, що призначення ОСОБА_5. тимчасово виконуючим обов'язки Голови Державіаслужби суперечить Закону України «Про очищення влади», слід зазначити наступне.

Як встановлено судом, у зв'язку із звільненням Голови Державіаслужби на ОСОБА_5. покладено тимчасово, до призначення в установленому порядку Голови Державіаслужби, виконання обов'язків останнього.

Отже, ОСОБА_5. не призначено виконувачем обов'язків Державіаслужби, а лише як на працівника Державіаслужби (заступника директора департаменту - начальника управління виконання польотів - державного інспектора з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією управління виконання польотів департаменту льотної експлуатації) тимчасово покладено виконання обов'язків Голови Державіаслужби.

Матеріали справи свідчать, що на час виконання обов'язків Голови Державіаслужби ОСОБА_5. табелюється не як Голова, а як заступник директора департаменту - начальника управління виконання польотів - державного інспектора з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією управління виконання польотів департаменту льотної експлуатації.

Правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні визначено Законом України «Про очищення влади» від 16 вересня 2014 року N 1682-VII (надалі - Закон N 1682-VII).

Згідно із ч. 1 ст. 1 названого Закону очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування.

Статтею 2 Закону N 1682-VII визначено вичерпний перелік посад щодо яких здійснюються заходи з очищення влади (люстрації).

Заходи із очищення влади (люстрації) здійснюються на підставі критеріїв, визначених ст. 3 цього Закону, за умови наявності яких до особи можуть бути застосовані такі заборони.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", відбувається відповідно до вимог Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених ч. 3 і ч. 4 ст. 3 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 р. № 563 (далі - Порядок № 563).

Згідно п. п. 14, 14 1 названого Порядку відповідальний структурний підрозділ протягом десяти днів з дня надходження заяви особи, яка підлягає перевірці, на підставі відомостей, наявних в особовій справі такої особи, або на підставі наданих особою документів, а також інформації з Реєстру про внесення відомостей про особу до Реєстру або відсутність у Реєстрі таких відомостей, перевіряє достовірність відомостей, зазначених у заяві, щодо незастосування до неї заборон, передбачених частиною третьою статті 1 Закону, на основі критеріїв, визначених пунктами 1 - 8 частини другої, пунктами 1 і 2 частини четвертої статті 3 Закону: заборони, яка застосовується до осіб, що обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 р. по 22 лютого 2014 р. та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням.

Відповідальний структурний підрозділ у разі відсутності відомостей про особу, яка підлягає перевірці, у Реєстрі роздруковує відповідну інформацію та додає її до особової справи; наявності відомостей про особу, яка підлягає перевірці, у Реєстрі надсилає до Мін'юсту або головних територіальних управлінь юстиції Мін'юсту в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі за місцем проживання такої особи запит про проведення перевірки за формою згідно з додатком 3 для отримання витягу з Реєстру.

У разі виявлення відповідальним структурним підрозділом відомостей щодо застосування до особи, яка підлягає перевірці, заборони, передбаченої пунктом 14 цього Порядку, керівник органу не пізніш як на третій день з дня виявлення таких відомостей приймає рішення про звільнення особи і в той самий день надсилає до Мін'юсту повідомлення про звільнення особи за формою згідно з додатком 6, відомості з якого не пізніш як на третій день з дня надходження до Мін'юсту вносяться до Реєстру (п. 15 цього ж Порядку).

Як вже зазначалось, ОСОБА_5. обіймає посаду заступника директора департаменту льотної експлуатації - начальника управління викання польотів - державного інспектора з авіаційного нагляду за льотною експлуатацією Державіаслужби.

Указом Президента України від 21.06.2012 № 408/2012 ОСОБА_5. призначено на посаду заступника Голови Державіаслужби. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 560-р ОСОБА_5. звільнено з посади заступника Голови Державіаслужби.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 3 Закону визначено, що заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, які обіймали посаду (посади) у період з 21 листопада 2013 року по 22 лютого 2014 року та не були звільнені в цей період з відповідної посади (посад) за власним бажанням, зокрема, до керівника центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову та/або митну політику, податкової міліції, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Глави Адміністрації Президента України, Керівника Державного управління справами, Керівника Секретаріату Кабінету Міністрів України, Урядового уповноваженого з питань антикорупційної політики, їх першого заступника, заступника.

Оскільки, Кабінетом Міністрів України не було призначено ОСОБА_5. на посади, визначені п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про очищення влади», відповідно оскаржуване розпорядження не може йому суперечити.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно до ст. 7 Закону N 1682-VII відомості про осіб, щодо яких встановлено заборону, передбачену частиною третьою або четвертою статті 1 цього Закону, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади" (далі - Реєстр), що формується та ведеться Міністерством юстиції України. Положення про Реєстр, порядок його формування та ведення затверджуються Міністерством юстиції України.

Відомості про осіб, щодо яких застосовано заборону, передбачену частиною четвертою статті 1 цього Закону, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України та вносяться до Реєстру протягом трьох робочих днів з дня надходження із Державної судової адміністрації України до Міністерства юстиції України наданої з Єдиного державного реєстру судових рішень електронної копії рішення суду, яке набрало законної сили. Державна судова адміністрація України надсилає до Міністерства юстиції України таку електронну копію рішення суду не пізніш як на десятий день з дня набрання ним законної сили.

Так, відомості щодо ОСОБА_5. в Єдиному державному реєстрі осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади" відсутні, а отже, і відсутні підстави вважати, що на останнього поширюються обмеження, передбачені вказаним Законом.

Таким чином, розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.09.2015 р. № 883-р узгоджується із положеннями Закону України «Про очищення влади», а тому підстави для визнання його незаконним відсутні.

Враховуючи те, що судом визнано правомірність розпорядження від 04.09.2015 р. № 883-р, відповідно посилання позивача на відсутність у ОСОБА_5. повноважень на видачу окремих доручень, підписання наказів та складання процесуальних документів, є помилковими.

Отже, оскільки на ОСОБА_5. Кабінетом Міністрів України тимчасово покладено виконання обов'язків Голови Державіаслужби, відповідно видача та скасування довіреностей на право представлення інтересів юридичної особи, складання процесуальних документів є її правом, яке реалізується відповідною уповноваженою особою (керівником), яка діє від імені юридичної особи.

Слід зазначити також, що позивачем не доведено, що позбавлення її довіреності якимось чином вплинуло на її повноваження як працівника відділу.

Згідно із ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов - звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів або на виконання повноважень у публічно-правових відносинах.

Отже, невід'ємною ознакою адміністративної справи є наявність публічно-правового спору щодо порушення прав, свобод та інтересів юридичної чи фізичної особи з боку суб'єкта владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 цього ж Кодексу).

Таким чином при розгляді вказаної справи суд повинен встановити порушення прав позивача саме оскаржуваним розпорядженням Кабінету Міністрів України.

Зважаючи на викладене вище, оскільки позивачем не доведено порушення її прав оскаржуваним розпорядженням Кабінету Міністрів України, відповідно позов задоволенню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, зважаючи на взаємний та достатній зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи, що докази, наведені відповідачем у запереченнях на позов, не спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку, що адміністративний підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 69 - 71, 160- 163, 167, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня отримання її повного тексту особою, яка оскаржує постанову, за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.О. Іщук

Судді: І.М. Погрібніченко

В.П. Шулежко

Повний текст постанови виготовлено 16.02.2016 р.