Справа № 233/2930/15-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Білик О. В.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року справа №233/2930/15-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд колегією в складі

головуючого судді Гайдара А.В.

суддів Васильєвої І.А.,

ОСОБА_2,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2015 р. у справі № 233/2930/15-а за позовом ОСОБА_3 до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся 22 травня 2015 року з адміністративним позовом до першого заступника начальника Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення АА № 187267 від 18 травня 2015 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 165-1 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі 2550 гривень, а провадження у справі закрити у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення (арк. справи 1-3).

Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2015 р. у справі № 233/2930/15-а адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено, постанову по справі про адміністративне правопорушення АА № 187267 від 18 травня 2015 року скасовано, а справу закрито (арк. справи 53-54).

Відповідач з постановою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на те, що посадова особа Костянтинівської ОДПІ під час розгляду справи про адміністративне правопорушення діяла на підставі в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Апелянт наполягає на тому, що судом першої інстанції не враховано те, що Закон № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» не скасовує обовязків визначених ч.2 ст. 6 Закону України № 2464, а дає можливість платникам єдиного внеску на період проведення АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі. Умовою такого звільнення (відстрочення) є заява у довільній формі, яка подається до контролюючого органу за основним місцем обліку або за місцем тимчасового проживання не пізніше 30 календарних днів, наступних за днем закінчення АТО, та сертифіката Торгово-промислової палати України. Апелянт звертає увагу на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 28 квітня 2015 року по справі К/19383/15 якою зупинено виконання постанови окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року предметом яких було визнання нечинним розпорядження КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053». Отже на думку апелянта, наявність сертифікату (висновку) Торгово-промилової палати за відсутністю затвердженого переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція не дає змоги застосувати норми Закону України № 1669 та не дає підстав для звільнення від відповідальності посадової особи ОСОБА_5 як головного бухгалтера платника єдиного внеску КП «Костянтинівське трамвайне управління».

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України розгляд справи колегією суддів здійснений в письмовому провадженні.

Відповідно до вимог ст. 195 ч.1 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Дослідивши письмові матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Постановою першого заступника начальника Костянтинівської ОДПІ ГУ Міндоходів у Донецькій області від 18 травня 2015 року серія АА № 187267, ОСОБА_3, керівника КП «КТУ» піддано адміністративному стягненню за ст. 165-1 ч.5 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу 2550 гривень за несплату єдиного соціального внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування за лютий 2015 року, нарахованого в сумі 30479,52 гривень, по граничному строку сплати 20.03.2015 року, збільшено недоїмки 584080,20 грн., фактично не сплачено, чим порушено п.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» (арк. справи 4).

Не погодившись з зазначеною постановою, ОСОБА_3 змушений звернутися до суду з зазначеним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції зробив висновок про те, що у складі правопорушення скоєного ОСОБА_3 умислу на скоєння умисного адміністративного правопорушення не встановлено, відповідач не довів що позивач мав можливість і повинен був з наявних коштів сплатити відповідно до п.1 ч.1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» необхідні суми до бюджету як посадова особа підприємства.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 234-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення щодо порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (ст. 165-1). Від імені органів доходів і зборів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники органів доходів і зборів та їх заступники. Отже судова колегія з урахуванням викладених норм робить висновок про наявність компетенції у першого заступника начальника Костянтинівської ОДПІ на прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 165-1 КпАП України.

Відповідно до вимог ст. 288 КпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення. Отже, у разі незгоди з постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, встановлено законодавче право її оскарження до суду.

Щодо наявності в діях (бездіяльності) позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 165-1 КпАП України, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до диспозиції ч.5 ст. 165-1 КпАП України, передбачено, що несплата або несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообовязкове державне пенсійне страхування, вчинено особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі порушення, тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності від 150 до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст. 284 КпАП України, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 247 КпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон 1669), внесено зміни у Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування», а саме розділ VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 93 такого змісту: платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014, звільняються від виконання своїх обов'язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції. Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов'язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

На виконання абзацу третього пункту 5 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до додатку до розпорядження м. Костянтинівка (Костянтинівська міська рада) значиться як місто в якому проводиться антитерористична операція.

Пунктом 5 ст. 11 Закону № 1669 передбачено обов'язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 р. № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Відповідно до додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Костянтинівка.

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Кабінет Міністрів України 2 грудня 2015 року розпорядженням № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (далі - Перелік), і пунктом 3 вказаного розпорядження визнав такими, що втратили чинність, розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р та від 05.11.2014 року № 1079-р.

Позивач вважає, що є суб'єктом правовідносин, для врегулювання яких необхідно застосувати розпорядження КМУ, оскільки внаслідок його прийняття у нього виникає можливість застосувати п. 93 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» щодо звільнення від виконання обов'язків, визначених частиною другою статті 6 цього Закону.

Колегія суддів вважає, що Перелік від 02.12.2015 року підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки Законом № 1669 визначено коло субєктів і особливості застосування закону, а саме: з моменту початку АТО. Тим більше, що новий Перелік уточнює раніше прийнятий і не є остаточним.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в матеріалах справи знаходиться лист Донецької торгово-промислової плати від 22 квітня 2015 року № 358/1/12.12-03 щодо засвідчення форс-мажорних обставин яким також розяснюються вимоги п.93 розділу VІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» щодо звільнення від виконання обовязків частини 2 статті 6 на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції на підставі заяви платника єдиного внеску, яка подається органу доходів і зборів у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення АТО (арк. справи 5).

З урахуванням викладеного судова колегія звертає увагу на те, що в діях (бездіяльності) ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Щодо позовної вимоги про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст. 247 КпАП України судова колегія зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст. 171-2 КАС України. Зазначені справи розглядаються в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 105 КАС України, адміністративний позов крім іншого, може містити вимоги про скасування або визнання нечинним рішення відповідача субєкта владних повноважень повністю чи окремих його положень. Крім того, ч.2 ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову крім іншого про визнання протиправним рішення субєкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення або окремих його положень. Отже закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення не входить до повноваження адміністративного суду під час розгляду справи за правилами КАС. На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, що є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області на постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2015 р. у справі № 233/2930/15-а - задовольнити частково.

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2015 р. у справі № 233/2930/15-а скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Костянтинівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 18 травня 2015 року серія АА 187267 першого заступника начальника Костянтинівської ОДПІ Головного Управління Міндоходів у Донецькій області ОСОБА_4 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 165-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії особам, які беруть участь у справі та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання законної сили.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.А. Васильєва

ОСОБА_2