Справа № 606/2340/15а
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2016-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 р. Справа № 876/428/16

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судових засідань Гелецького П.В.,

представника позивача та третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2015 року про залишення без розгляду його позовної заяви до Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача державне підприємство «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та на стороні позивача фізична особа-підприємець ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення в частині,

ВСТАНОВИВ :

05 листопада 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП ОСОБА_3) звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати неправомірним рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 16.05.2014 року № 1565 «Про затвердження нормативних грошових оцінок земель сіл Воля, Конопківка, Кривки» в частині затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 0,6 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення: код 01.13 - землі сільськогосподарського призначення в АДРЕСА_1, орендованих ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2015 року вказану позовну заяву залишено без розгляду у зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить оскаржувану ухвалу від 18 грудня 2015 року скасувати, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що з рішення Микулинецької селищної ради від 16.05.2014 року № 1565 та листа селищної ради з пропозицією укладення додаткової угоди не випливає те, що порушуються права позивача в частині збільшення в десятки разів грошової оцінки земель. Вказане рішення та лист не можна вважати належним доказом про повідомлення позивача про затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

На думку апелянта, право на звернення до суду з цим позовом у нього виникло лише з вересня 2015 року, а до цього часу позивач не міг знати про порушення його прав оскаржуваним рішення, а тому ухвала суду про залишення позову без розгляду є незаконною.

Представник позивача та третьої особи ОСОБА_4 у ході апеляційного розгляду підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її у повному обсязі.

Інші особи, що беруть участь у справі, на виклик апеляційного суду не прибули, що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до переконання, що вимоги апелянта підлягають задоволенню з таких мотивів.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ФОП ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 13 жовтня 2015 року у справі № 921/873/15-г/17 встановлено, що відповідно до вимог ст. 271 Податкового кодексу України у газеті «Воля» від 23 травня 2014 року № 21 було оприлюднено оспорюване рішення Микулинецької селищної ради № 1565 «Про затвердження нормативно грошових оцінок земель сіл Воля, Конопківка, Кривки» і Микулинецька селищна рада зверталася до позивача з листом № 87 від 17 лютого 2015 року про внесення змін до договору оренди щодо розміру орендної плати відповідно до нової грошової оцінки землі шляхом підписання угоди до договору до 03.03.2015 року. Тому позовна заява ФОП ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду у зв'язку з пропуском строку звернення до суду відповідно до приписів ч. 2 ст. 100 КАС України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем оспорюється рішення Микулинецької селищної ради Теребовлянського району Тернопільської області від 16.05.2014 року № 1565 «Про затвердження нормативних грошових оцінок земель сіл Воля, Конопківка, Кривки».

Суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апелянта про те, що з рішення Микулинецької селищної ради від 16.05.2014 року № 1565 та з листа селищної ради з пропозицією укладення додаткової угоди йому не було зрозуміло про зміну розміру грошової оцінки земель, виходячи з такого.

Пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності», який набрав чинності 01.01.2013 року, було встановлено, що з дня набрання чинності цим законом землі державної та комунальної власності вважаються розмежованими.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 16.08.2013 року орендована позивачем земельна ділянка належить до земель державної власності.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, у позивача були підстави для висновку про те, що оспорюване рішення селищної ради від 16 травня 2014 року № 1565 не стосувалося земель державної власності за межами населеного пункту, а отже не зачіпало його прав та охоронюваних законом інтересів.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи дане процесуальне питання, неправильно встановив фактичні обставини справи та не надав їм належну правову оцінку, а відтак апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 18 грудня 2015 року у справі № 606/2340/15-а та направити справу для продовження розгляду розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 19 лютого 2016 року.