Справа № 438/1861/14-а 2-а/438/9/15
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2016 року Справа № 876/8370/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Судової-Хомюк Н.М.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області на постанову Бориславського міського суду Львівської області від 22 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визнання протиправними рішень,

встановив:

У грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області в якому, з урахуванням збільшення розміру позовних вимог, просив: 1) визнати повністю протиправним рішення відповідача №129 від 16.04.2008 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»; 2) визнати повністю протиправним рішення відповідача №129 від 16.04.2009 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій»; 3) визнати протиправним рішення відповідача № 11 від 28.01.2010 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому від 16.04.2008 р. № 129 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Одночасно позивач просив поновити строк на звернення до суду із вказаними позовними вимогами.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 22.07.2015 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у поновленні строку на звернення із адміністративним позовом про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №129 від 16.04.2008 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Адміністративний позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №129 від 16.04.2008 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» залишено без розгляду, як поданий після закінчення строків, установлених законом.

Постановою Бориславського міського суду Львівської області від 22.07.2015 року позов задоволено частково. Позивачу ОСОБА_1 поновлено строк на звернення із адміністративним позовом про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №11 від 28.01.2010 року «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому від 16.04.2008 року №129 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Визнано повністю протиправним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради від 28.01.2010 року №11 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому від 16.04.2008 року №129 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

З цією постановою суду першої інстанції від 22.07.2015 року частково не погодився відповідач виконавчий комітет Бориславської міської ради та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що постанова суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог є незаконною та необґрунтованою, прийнята з неповним зясуванням обставин справи, а тому постанова суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно поновив позивачу строк на звернення до суду із адміністративним позовом про визнання протиправним рішення виконкому Бориславської міської ради від 28.01.2010 року №11, оскільки з матеріалів справи видно, що на момент звернення зі запитом до відповідача, позивачу було відомо про оскаржуване рішення. Також вважає апелянт, що судом першої інстанції зроблено неправильний висновок, що оскаржене рішення від 28.01.2010 року №11 винесено з порушенням процедури в сфері регуляторної політики. Так, звертає увагу апелянт на те, що рішення від 28.01.2010 року №11 встановлює тарифи на надання житлово-комунальних послуг виключно для населення, крім того воно не містить додаткових вимог для виробників чи виконавців послуг, фактично не регулює господарські відносини, а тому не є регуляторним актом.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції від 22.07.2015 року та прийняли нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог повністю та закрити провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави і межі апеляційної скарги, вважає, що таку апеляційну скаргу слід задоволити частково.

Так, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради №129 від 16.04.2008 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» затверджено вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для населення у м. Бориславі, що надаються ДКП «ЖЕК №1», ДКП «ЖЕК №2», ДКП «ЖЕК №3», згідно до додатком №1. Цим же рішенням затверджено обовязковий перелік послуг, що надаються у житлових багатоповерхових будинках з усіма комунальними вигодами, згідно з додатком № 2. Також пунктом 3 цього рішення передбачено житлово-експлуатаційним конторам надавати послуги за тарифами, визначеними побудинково у залежності від наявного інженерного обладнання та кількісних показників фактичного надання послуг відповідно до наказу по підприємству. Згідно п.7 цього рішення, визначені тарифи вводяться в дію у 10-ти денний термін з дня оприлюднення цього рішення в народному часописі «Нафтовик Борислава» (а.с. 7, 59-64, 176).

Публікація вказаного вище рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №129 від 16.04.2008 року була здійснена в народному часописі «Нафтовик Борислава» (місцевій газеті) № 32(7840) від 23.04.2008 року (а.с. 160).

Рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради № 11 від 28.01.2010 року внесено зміни до пункту 3 вказаного вище рішення виконкому № 129 від 16.04.2008 року і викладено його в такій редакції: « 3. Житлово-експлуатаційним конторам надавати послуги з обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій у житлових будинках за тарифами, визначеними по кожному будинку окремо в залежності від наявного інженерного обладнання та кількісних показників фактичного надання послуг згідно з додатком №3». Цим же рішенням виконкому № 11 від 28.01.2010 року доповнено рішення виконкому №129 від 16.04.2008 року додатком №3 «Вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку, що знаходиться на балансі ДКП «ЖЕК №1», ДКП «ЖЕК №2» та ДКП «ЖЕК №3» (а.с. 34, 108, 125-131, 177-180, 181-185).

Здійснюючи апеляційний розгляд адміністративної справи, суд апеляційної інстанції враховує, що ухвала суду першої інстанції від 22.07.2015 року щодо залишення без розгляду частини позовних вимог, зокрема, про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №129 від 16.04.2008 року, в апеляційному порядку не оскаржується і набрала законної сили.

Тому, вказане вище рішення виконкому Бориславської міської ради №129 від 16.04.2008 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» на даний час є чинним і його законність не являється предметом перевірки суду апеляційної інстанції по даній адміністративній справі.

Вирішуючи вимоги апеляційної скарги виконавчого комітету Бориславської міської ради на постанову суду першої інстанції від 22.07.2015 року суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Вимоги позивача про поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позовом не являються позовними вимогами, і повинні вирішуватись відповідно до статей 99, 100, 155 ч.1 п.9 КАС України.

Тому, суд першої інстанції в постанові від 22.07.2015 року безпідставно вирішував вимоги про поновлення строку як позовні вимоги. Також суд першої інстанції безпідставно поновляв строк звернення до суду із позовними вимогами про визнання протиправним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №11 від 28.01.2010 року, оскільки відповідно до ст.100 КАС України, суд на підставі позовної заяви та доданих до неї документів вирішує питання про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, про що постановляється ухвала.

Крім цього, постановою суду першої інстанції від 22.07.2015 року не вирішено частини позовних вимог, зокрема щодо оскарженого рішення виконкому Бориславської міської ради №129 від 16.04.2009 року, з врахуванням того, що в мотивувальній частині постанови суд першої інстанції наводить обгрунтування щодо цього рішення виконкому, а в резолютивній частині постанови вказано про часткове задоволення позовних вимог, і не вказано в якій частині позовних вимог відмовлено.

Наведені вище обставини вказують на те, що судом першої інстанції допущено істотні порушення норм процесуального права.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправним рішення виконкому Бориславської міської ради №129 від 16.04.2009 року «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», то суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що рішення виконкому Бориславської міської ради № 129 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» було прийнято 16 квітня 2008 року, а не 16 квітня 2009 року.

Тому, є безпідставною і не підлягає до задоволення позовна вимога про визнання протиправним рішення виконкому Бориславської міської ради №129 від 16 квітня 2009 року.

Відносно позовної вимоги про визнання протиправним рішення виконкому Бориславської міської ради № 11 від 28.01.2010 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому від 16.04.2008 р. № 129 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», то суд апеляційної інстанції вважає, що така позовна вимога підлягає частковому задоволенню, з врахуванням наступного.

Зі змісту оскарженого рішення виконкому № 11 від 28.01.2010 р. та із матеріалів справи видно, що цим рішенням було внесено зміни у рішення виконкому №129 від 16.04.2008 року в частині надання послуг з обслуговування будинків і споруд та прибудинкових територій у житлових будинках в м. Бориславі. Цим же рішенням виконкому № 11 від 28.01.2010 року сформульовано додаток № 3 щодо вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій окремо по кожному будинку.

Тобто, вказаним рішенням виконкому № 11 від 28.01.2010 р. по іншому аніж у рішенні виконкому №129 від 16.04.2008 року врегульовано питання щодо порядку надання та вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по кожному будинку, що знаходиться на балансі ДКП «ЖЕК №1», ДКП «ЖЕК №2» та ДКП «ЖЕК №3» в м. Бориславі.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції на час розглядуваних правовідносин), до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, повноваження щодо встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідної територіальної громади; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності.

Статтею 59 цього ж Закону передбачено, що виконавчий комітет міської ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Визначення житлово-комунальних послуг (надалі ЖКП) наведені у статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», де вказано, що до ЖКП належать, зокрема, послуги щодо утримання будинків та прибудинкових територій, вивезення побутових відходів, обслуговування та ремонт приміщень (будинків, споруд), тощо.

Згідно статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комінальних послуг належать, зокрема, повноваження щодо встановлення цін/тарифів на ЖКП, затвердження норм споживання та якості ЖКП, контроль за їх дотриманням, визначення виконавця ЖКП, забезпечення населення ЖКП, інформування населення у сфері ЖКП, вирішення інших питань у сфері ЖКП.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що рішення № 11 від 28.01.2010 р. регулює правовідносини між мешканцями житлових будинків та комунальними підприємствами, які надають послуги з обслуговування житлових будинків та прибудинкових територій. Оскаржене рішення виконкому встановлює тарифи, які сплачуються за надані послуги та застосовується неодноразово, а протягом часу, доки не буде змінено відповідні тарифи.

Оскільки таке рішення виконкому № 11 від 28.01.2010 р. було прийнято з порушенням процедури його прийняття, без погодження з територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, тому таке рішення являється протиправним.

Однак, суд апеляційної інстанції не погожується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності скасування вцілому оспореного позивачем рішення виконкому № 11 від 28.01.2010 р..

Так, відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Статтею 3 КАС України визначено, що позивачем є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано адміністративний позов до адміністративного суду, а також суб'єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду.

Згідно ст. 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Оскільки розглядуваний адміністративний позов позивача ОСОБА_1 подано з метою захисту його прав та інтересів як мешканця будинку на АДРЕСА_1, тому, є необґрунтованою оскаржена апелянтом постанова суду першої інстанції про скасування вцілому оспореного рішення відповідача №11 від 28 січня 2010 року, яким також вирішено питання щодо вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на інших вулицях м. Борислава.

З врахуванням наведеного вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції від 22.07.2015 року і прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із даним адміністративним позовом. З цього приводу суд враховує, що відповідно до ст. 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В матеріалах справи відсутні докази того, що позивач ОСОБА_1 про порушення своїх прав та інтересів дізнався або повинен був дізнатися раніше, аніж у грудні 2014 року при зверненні до виконкому Бориславської міської ради із запитом щодо встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 8, 9).

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 160 ч.3, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області задоволити частково.

Постанову Бориславського міського суду Львівської області від 22 липня 2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області про визнання протиправними рішень скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.

Визнати частково протиправним пункт 2 рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області № 11 від 28.01.2010 р. «Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому від 16.04.2008 р. № 129 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», в частині додатку № 3 щодо вартості послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відносно будинку по вул. Міцкевича, 1 в м. Бориславі Львівської області.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий: В.В. Гуляк

Судді: Р.Й. Коваль

ОСОБА_2

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.02.2016 року.