Справа № 815/79/16
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/79/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши у скороченому провадженні адміністративну справу за позовом Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення на користь Державного бюджету України заборгованості по транспортному податку у сумі 25000,00 грн.

Ухвалою суду від 19.01.2016 р. відкрито скорочене провадження по справі та запропоновано відповідачеві подати письмові заперечення проти позову, необхідні документи або заяву про визнання позову безпосередньо до канцелярії суду у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Поштове повідомлення, яке містило копію зазначеної ухвали, вручено відповідачу 30.01.2016 р., що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. У визначений судом строк відповідач до суду не надіслав ні заперечення на позов, ні заяву про визнання позовних вимог.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в сумі 25000,00 грн.

Сума заборгованості станом на 03.12.2015 року складається з транспортного податку фізичних осіб, (код платежу 18011000) в сумі 25 000, 00 (основний платіж - 25 000,00 грн).

Вказана заборгованість виникла відповідно до ст.267 Податкового кодексу України від 02.10.2010 року №2755- VI, де власником транспортного засобу марки MERCEDEC-BENZ ML350, 2013 року випуску, є відповідач - ОСОБА_1.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв'язку та сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Любашівською ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області 02.09.2015 року складено податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №304-23, яким відповідачу визначено суму податкового зобов'язання зі сплати транспортного податку з фізичних осіб у сумі 25 000,00 грн. (а.с. 7).

Позивачем на адресу ОСОБА_1 направлено податкову вимогу форми "Ф" №304-23 від 02.09.2015 року.

Станом на 03.12.2015 у відповідача наявний податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб в сумі 25000,00 грн., що підтверджується податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» від 05.06.2015 №3133-17 на суму 25000,00 грн., та копією роздруківки особової картки за 2015 рік.

Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов'язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов'язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 265 ПК встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно з положеннями п. 267.1. ст. 267 ПК України платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об'єктами оподаткування.

В свою чергу, відповідно до п. 267.2. ст. 267 ПК України об'єктом оподаткування є легкові автомобілі, які використовувалися до 5 років і мають об'єм циліндрів двигуна понад 3000 куб. см.

Базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Таким чином, відповідач, ОСОБА_1 є платником транспортного податку, оскільки йому на праві приватної власності належить автомобіль, що підпадає під визначення об'єкту оподаткування згідно з п. 267.2. ст. 267 ПК України.

Ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об'єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Порядок обчислення та сплати податку встановлено п. 267.6 ст. 267 ПК України ,відповідно до якого обчислення суми податку з об'єкта/об'єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом за місцем реєстрації платника податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об'єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об'єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об'єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Відповідно до п.п. 267.7.1. п. 267.1 ст. 267 ПК України податок сплачується за місцем реєстрації об'єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

При цьому п.п. 267.8.1. п. 267.8. ст. 267 ПК України встановлено, що транспортний податок сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

З наведених правових норм вбачається, що обов'язок фізичної особи сплачувати транспортний податок виникає з дня, наступного за днем отримання відповідного повідомлення-рішення та не залежить від дня відправлення такого повідомлення-рішення контролюючим органом.

Відповідно до п. 2.1 Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.11.2012р. N1236 ( надалі - Порядок), Орган державної податкової служби визначає суму нарахування (зменшення) грошового зобов'язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість та складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо: а) платник податків не подає в установлені строки податкову декларацію; б) дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, суми бюджетного відшкодування та/або від'ємного значення об'єкта оподаткування податком на прибуток або від'ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових деклараціях, уточнюючих розрахунках; в) згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов'язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є орган державної податкової служби; г) рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; ґ) дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом; д) в інших випадках, коли здійснення такого розрахунку передбачено статтею 58 глави 4 розділу II Кодексу.

Згідно з п. 2.3 Порядку податкове повідомлення-рішення складається у двох примірниках за кожним окремим податком, збором разом із штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами, пенею), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 3.1. Порядку структурний підрозділ органу державної податкової служби, який склав податкове повідомлення-рішення, уносить його до реєстру податкових повідомлень-рішень, направлених (вручених) платникам податків - юридичним особам (додаток 12), або реєстру податкових повідомлень-рішень, направлених (вручених) платникам податків - фізичним особам (додаток 13), які ведуться в цілому в органі державної податкової служби в електронному вигляді.

Відповідальним за достовірність інформації про податкове повідомлення-рішення у реєстрах податкових повідомлень-рішень є структурний підрозділ органу державної податкової служби, який склав таке податкове повідомлення-рішення. Відповідальним за збереження інформації у реєстрах податкових повідомлень-рішень є структурний підрозділ, на який покладено функції із супроводження та збереження баз даних (п. 3.2 Порядку).

При складанні податкового повідомлення-рішення йому присвоюється номер, який вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень та складається з таких частин: порядковий номер у межах підрозділу, який склав податкове повідомлення-рішення, - перші 6 цифр номера; номер підрозділу, який склав податкове повідомлення-рішення, - наступні 4 цифри номера (п. 3.3 Порядку).

Після складання не пізніше наступного робочого дня податкове повідомлення-рішення передається структурному підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції органу державної податкової служби. Один примірник податкового повідомлення-рішення направляється (вручається) платнику податків. У структурному підрозділі, який склав податкове повідомлення-рішення, залишається другий примірник податкового повідомлення-рішення, який долучається до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків (п. 3.5 Порядку).

Структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції органу державної податкової служби, або відповідальна особа, визначена керівником органу державної податкової служби для виконання таких функцій, у день отримання податкового повідомлення-рішення від структурного підрозділу, що його склав, направляє (вручає) податкове повідомлення-рішення платнику податків. При цьому корінець податкового повідомлення-рішення залишається в органі державної податкової служби та долучається до матеріалів перевірки або безпосередньо до справи платника податків (п. 3.6 Порядку).

Після вручення (отримання інформації про вручення) податкового повідомлення-рішення платнику податків структурний підрозділ, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником органу державної податкової служби для виконання таких функцій, передає корінець податкового повідомлення-рішення з відміткою щодо вручення платнику податків структурному підрозділу, який його склав (у разі направлення податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення - разом із таким повідомленням про вручення або щодо невручення поштового відправлення) (п. 4.1 Порядку).

Згідно з ч. 1 ст. 69 та ч.1 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 88 КАС України судом задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, до вирішення адміністративої справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 6, 9, 69-71, 86, 158-163, 167, 183-2, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- задовольнити.

Стягнути з Любашівської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) на р/р № 4005, отримувач коштів УК у м.Одесі/Київський район, код отримувача 38016923, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код класифікації доходів бюджету 22030001.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Постанова суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в порядку статті 254 КАС України.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана протягом десяти днів після отримання копії постанови. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.М. Токмілова