Справа № 2а-6149/11
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6149/11 Головуючий у 1-й інстанції: Леонтюк Л.К.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Губської О.А.

суддів: Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва про визнання дій протиправними та про зобов'язання провести перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що відповідач провівши перерахунок її пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону України ,,Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" застосував показник середньої заробітної плати за 2007 календарний рік, що суттєво вплинуло на розмір її пенсії, та не відповідає вимогам закону, відповідно до положень якого перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 30 грудня 2015 позов задоволено.

На зазначене рішення суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій апелянт, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просив його скасувати, та ухвалити постанову, якою відмовити у задоволенні вимог позивача.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку скороченого провадження за правилами ст. 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України), то апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Згідно зі ст. 41 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дарницькому районі м. Києва та отримує пенсію за віком.

Відповідачем на підставі заяви позивача було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік.

У зв'язку із цим позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про роз'яснення правових підстав застосування при проведенні перерахунку пенсії у 2010 році показника середньої заробітної плати за 2007 рік та питанням, чи відповідає воно Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись з відповіддю, позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва із заявою, у якій просила здійснити перерахунок її пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік (1650,43 грн.), тобто за календарний рік, що передував року звернення за перерахунком пенсії, проте відповідач повідомив позивача, що перерахунок здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував власну позицію тим, що позивач має право на перерахунок пенсії за віком згідно із статтями 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове пенсійне страхування" з урахуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески.

Надаючи правову оцінку обставинам справи з урахуванням висновків суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги, колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду виходить з такого.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) із урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Редакція частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" відновлена рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008, згідно з яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) зміни, внесені до неї підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35 Розділу 2 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Визнана неконституційною норма вказаного Закону передбачала можливість перераховування пенсії із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Проте, відновлена норма абзацу 3 частини четвертої статті 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачає, що перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

Тобто, правила частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії застосовуються виключно з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті цього 40 Закону передбачає, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 01 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" одним з показників, який враховується в формулі визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, є середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення не за перерахунком, а за призначенням пенсії. При цьому термін "обчислення пенсії" у правовому розумінні слід вважати тотожним терміну "призначення пенсії", а не перерахунку.

Отже, при перерахунку пенсії не підлягає врахуванню показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для призначення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, у зв'язку з визнанням даних змін до Закону неконституційними, оскільки приписами Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в редакції чинній з 22 травня 2008 року, застосування такого показника при перерахунку пенсії не передбачене.

Правове розуміння понять "середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України" та "показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка, відповідно до цього закону враховується для обчислення пенсії за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії" є різними правовими категоріями.

За змістом вказаних норм Закону правила частини першої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" при перерахунку пенсії застосовуються з метою визначення періоду страхового стажу, за який може бути обчислена заробітна плата (дохід), а частина друга цієї ж статті передбачає формулу для обчислення, а не перерахунку пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України.

Середня заробітна плата працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, використовується як складова для призначення пенсії відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" і є величиною постійною, не змінною при перерахунку пенсії, на відміну від інших показників, які використовуються при визначенні заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії.

Тобто, під час перерахунку пенсії величина середньої заробітної плати (доходи) враховується та, яка використовувалася під час призначення пенсії.

Наведений висновок відповідає правовій позиції неодноразово висловленій Верховним Судом України, зокрема у постановах від 20 березня 2012 року, від 4 березня 2014 року, від 14 жовтня 2014 (справи № 21-62а12, № 21-26а14, № 21-443а14) та ін., який, у подібних правовідносинах та за аналогічного нормативного регулювання, констатував відсутність правових підстав для перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, так і показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік.

Висновки Верховного Суду України є обов'язковими в силу приписів статті 244-2 КАС України.

Відповідно до підпункту 3 пункту 11 постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" у разі коли застрахована особа після призначення пенсії відповідно до Закону продовжувала працювати, проводиться перерахунок пенсії з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії.

Враховуючи пріоритетність законів над підзаконними актами, колегія суддів вважає, що зазначена норма, не підлягає застосуванню, оскільки Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" показник середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески, та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії, не передбачений, а тому, не підлягає врахуванню при перерахунку пенсії.

Отже, підстави для перерахунку пенсії позивача із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні відсутні.

На думку колегії суддів, приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, визначених статтями 40, 42 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", що призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 202 КАС України підставою для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є зокрема порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду, який ухвалив рішення з порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, то колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 206, 212, 254 КАС України, Київський апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Дарницькому районі міста Києва про визнання протиправними дій та зобов'язання здійснити перерахунок пенсії - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 25 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, а якщо його було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п'ять днів після направлення копій особам, які беруть участь у справі (ч. 5 статті 254 КАС України).

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає (ч. 10 ст. 183-2 КАС України).

Головуючий суддяО.А. Губська

СуддяА.Б. Парінов

СуддяО.О. Беспалов

Головуючий суддя Губська О.А.

Судді: Беспалов О.О.

Парінов А.Б.