Справа № 817/3444/15
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/3444/15

11 лютого 2016 року 17год. 11хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Жуковської Л.А. за участю секретаря судового засідання Сисун Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_1,

відповідача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Командитного товариства "Роман і компанія"

до Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі
про скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсії , -

ВСТАНОВИВ :

Командитне товариство «Роман і компанія» звернулося до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Гощанському районі про скасування розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.07.2015 року по 31.12.2015 року.

Представник позивача в судовому засідання позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 набув пільговий стаж до набрання чинності постановою КМУ №442, а тому право на призначення пільгової пенсії за віком він отримав відповідно до норм ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, зауважив, що пенсії, призначені відповідно до цієї статті не підлягають відшкодуванню субєктами підприємницької діяльності. З таких підстав, вважає розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій ОСОБА_2 протиправним та таким, що підлягає скасуванню. За таких обставин просив позов задовольнити.

Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, заперечень на адміністративний позов не подав. Про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Судом не визнавалася обовязковою участь сторін в судовому засіданні. Отже, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування №1058-ІV від 09.07.2003 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вказаним особам, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 року. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Закон України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування № 1058-ІV від 09.07.2003 року, набрав чинності з 01.01.2004 року. До цього, діяв порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, передбачений нормами Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування № 400/97-ВР від 26.06.1997 року.

Так, згідно з абз. 4 п. 1 ст. 2 даного Закону, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 року до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-XII від 05.11.1991 року, визначені в якості об'єкта оподаткування для усіх суб'єктів, які використовують працю найманих працівників. А згідно з абз. 3 п. 1 ст. 4 Закону України Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування № 400/97-ВР від 26.06.1997 року, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування встановлена на рівні 100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Враховуючи вищезазначене, право органу Пенсійного фонду України складати та направляти суб'єктам підприємницької діяльності розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій виникає за умови призначення та виплати пенсій їх працівникам за Списком №2, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах і пов'язане з обов'язком суб'єктів підприємницької діяльності відшкодовувати Пенсійному фонду України фактичні витрати на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Законодавством прямо визначений обов'язок підприємства стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, суд вказує, що згідно практики Верховного Суду України та його правових позицій, викладених у справах за позовами до органів державного фінансового контролю щодо вимог про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, збитки чи інші суми, які підлягають стягненню відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу контролю чи господарюючого субєкта, правильність їх обчислення та обґрунтованість вимог перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про визнання рішень протиправними (постанови Верховного Суду України від 9 червня 2015 року (справа № 2а/2570/614/2012, 21-54а15) та 23 червня 2015 року (справа № 818/1858/14, 21-358а15)).

Рівненським окружним адміністративним судом постановою від 12.10.2015 у справі №817/2482/15 за позовом Управління Пенсійного фонду України до Командитного товариства "Роман і компанія" про стягнення заборгованості по фактичних витратах на виплату та доставку пільгових пенсій за січень-серпень 2015 року фактично зроблено оцінку розрахунку оспорюваного в даній справі.

Тим самим, на думку суду, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке порушує безпосередньо права чи обовязки для позивача.

Зважаючи на те, що суми, які підлягають стягненню відшкодовуються згідно оспорюваного розрахунку у судовому порядку за позовом органу пенсійного контролю, правильність їх обчислення та обґрунтованість вимог перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не адміністративний позов підконтрольної установи про скасування такого розрухунку фактичних витрат.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій від 26.06.2015 року не підлягає скасуванню.

За наведених обставин, позовні вимоги Командитного товариства «Роман і компанія» необґрунтовані, безпідставні, такі, що спростовуються матеріалами справи, а відтак не підлягають до задоволення повністю.

Судовий збір у відповідності до ст. 94 КАС України позивачу не присуджується.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову Командитного товариства "Роман і компанія" відмовити повністю.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Житомирського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 КАС України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Суддя Жуковська Л.А.