Справа № П/811/2474/15
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2016-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 лютого 2016 рокусправа № П/811/2474/15

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Божко Л.А.

суддів: Лукманової О.М. Прокопчук Т.С.

за участю секретаря судового засідання: Сонник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 р. по справі за позовом приватного акціонерного підприємства "Креатив" до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпніі 2015року позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області , в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14 квітня 2015 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 р. адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду, податковий орган подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне зясування судом обставин справи, просив постанову суду скасувати та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що посадовою особою Кіровоградської ОДПІ Головного управління ДФС у Кіровоградській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ "Креатив" з питань правильності нарахування податкових зобов'язань та податкового кредиту з податку на додану вартість та доходів і витрат, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ "Коммунар-Престиж" (код 36201348) за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р., ТОВ "Піраміда-ЛТД" (код 37455560) за період з 01.12.2014 р. по 31.12.2014 р., ТОВ "Альянс-Хімія" (код 34349716) за період з 01.11.2014 р. по 30.11.2014 р., ТОВ "Алландо-Трейдінг" (код 38962541) за період з 01.10.2014 р. по 31.10.2014 р., за результатами якої складено акт № 46/11-23-22-04/31146251 від 26.03.2015 року (т.1 а.с.7-47).

Згідно висновків акту, перевіркою встановлено порушення позивачем:

- п.198.1, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 10 021 972,00 грн., в тому числі:

- за листопада 2014 року на суму 23 610,00 грн. (в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "Альянс-Хімія" (код 34349716) на суму 23 610,00 грн.);

- за грудень 2014 року на суму 9 998 362,00 грн. (в частині проведених взаємовідносин з ТОВ "Альянс-Хімія" (код 34349716) на суму 38 437,00 грн., з ТОВ "Піраміда-ЛТД" (код 37455560) на суму 8 113 136,00 грн., з ТОВ "Коммунар-Престиж" (код 36201348) на суму 1 846 789,00 грн.).

На підставі вищевказаних висновків відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 14.04.2015р. (т.1 а.с.48), згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов'язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 15 032 958 грн., з яких 10 021 972 грн. - за основним платежем, 5 010 986 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є безпідставним і підлягає скасуванню як протиправне.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов'язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В силу п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв'язку з: - придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; - придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Відповідно до п. п. 201.1, 201.6, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця; податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Колегія суддів зазначає, що із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що податковий кредит є правом платника податку щодо зменшення податкових зобов'язань звітного періоду, яке виникає виключно за наявності податкових накладних. Закон забороняє включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених у складі ціни придбання товарів (робіт, послу), якщо ці суми не підтверджені податковими накладними, та передбачає відповідальність платника податків за порушення цих вимог у вигляді фінансових санкцій.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об'єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Крім того, в інформаційному листі Вищого адміністративного суду України № 742/11/13-11 від 02.06.2011 р. зазначено, що судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об'єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з'ясовувати рух активів у процесі здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції: договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивачем відображено в податковому обліку та віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ правовідносини з придбання у ТОВ "Піраміда-ЛТД" насіння соняшнику та олії соняшникової.

Встановлено, що між ПрАТ "Креатив" (Покупець) і ТОВ "Піраміда-ЛТД" (Постачальник) було укладено договори поставки, згідно умов яких постачальник зобов'язувався поставити та передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити відповідно до умов Договорів товар, а саме: згідно Договору поставки № МТ14-0178 від 15.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджується видатковою та податковою накладною, товарно-транспортною накладною (т.2 а.с.1-6); згідно Договору поставки № МТ14-0175 від 12.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними (т.2 а.с.7-53); згідно Договору поставки № МТ14-0173 від 11.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними; згідно Договору поставки № МТ14-0172 від 09.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № МТ14-0170 від 10.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № МТ14-0166 від 08.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № МТ14-0165 від 06.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № МТ14-0161 від 05.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними; згідно Договору поставки № МТ14-0196 від 22.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № МТ14-0195 від 22.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковою та податковою накладною, товарно-транспортною накладною; згідно Договору поставки № МТ14-0191 від 19.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковою та податковою накладною, товарно-транспортною накладною; згідно Договору поставки № МТ14-0188 від 19.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № МТ14-0187 від 20.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № МТ14-0185 від 20.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними; згідно Договору поставки № МТ14-0184 від 19.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними; згідно Договору поставки № МТ14-0182 від 18.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № МТ14-0180 від 17.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними ; згідно Договору поставки № С14-01242 від 20.11.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" насіння соняшникову урожаю 2014 року; згідно Договору поставки № С14-01441 від 02.12.2014 р. ТОВ "Піраміда-ЛТД" поставлено ПрАТ "Креатив" насіння соняшникову урожаю 2014 року.

Факт здійснення ПрАТ "Креатив" оплати за поставлений товар (насіння та олії соняшнику) підтверджено платіжними дорученнями.

Так, позивачем відображено в податковому обліку та віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ правовідносини з придбання у ТОВ "Коммунар-Престиж" олії соняшникової.

Між ПрАТ "Креатив" (Покупець) та ТОВ "Коммунар-Престиж" (Постачальник) було укладено договори поставки, згідно умов яких постачальник зобов'язувався поставити та передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити відповідно до умов Договорів товар, а саме:

1) згідно Договору поставки № МТ14-0190 від 20.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.85-111);

2) згідно Договору поставки № МТ14-0205 від 25.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.112-119);

3) згідно Договору поставки № МТ14-0200 від 23.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.120-128);

4) згідно Договору поставки № МТ14-0198 від 22.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.129-134);

5) згідно Договору поставки № МТ14-0192 від 20.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, платіжними дорученнями, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.135-147, 150);

6) згідно Договору поставки № МТ14-0199 від 22.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.148-149, 151-156);

7) згідно Договору поставки № МТ14-0207 від 26.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.157-167);

8) згідно Договору поставки № МТ14-0206 від 24.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.168-171);

9) згідно Договору поставки № МТ14-0002 від 31.12.2014 року ТОВ "Коммунар-Престиж" було поставлено ПрАТ "Креатив" олію соняшникову нерафіновану, що підтверджено видатковими та податковими накладними, товарно-транспортними накладними (т.4 а.с.172-177).

Факт здійснення ПрАТ "Креатив" оплати за поставлений товар (олія соняшнику) підтверджено платіжними дорученнями (т.4 а.с.177-189).

ТОВ "Аландо-Трейдінг" (код - 38962541) (т.1 а.с.114-117).

Так, позивачем відображено в податковому обліку та віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ правовідносини з придбання у ТОВ "Аландо-Трейдінг" плівки поліетиленової.

Встановлено, що між ПрАТ "Креатив" (Покупець) та ТОВ "Аландо-Трейдінг" (Постачальник) укладено договір поставки товару № 0606-1 від 06.06.2014 р. (т.4 а.с.190-193), згідно до умов якого постачальник зобов'язувався поставити та передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити відповідно до умов Договору - вироби з поліетилену.

Виконання сторонами взятих на себе зобов'язань підтверджено: видатковою накладною №2210 від 22.10.2014 р. (т.4 а.с.194); податковою накладною №2210 від 22.10.2014 р. на суму 30079,20 грн., в т.ч. ПДВ 5013,20 грн. (т.4 а.с.194); платіжним дорученням №1140 від 24.02.2015 р. на суму 30079,2 грн. (т.4 а.с.196).

ТОВ "Альянс-Хімія" (код - 34349716) (т.1 а.с.118-121).

Так, позивачем відображено в податковому обліку та віднесено до складу податкового кредиту з ПДВ правовідносини з придбання у ТОВ "Альянс-Хімія" каталізаторів.

Між ПрАТ "Креатив" (Покупець) та ТОВ "Альянс-Хімія" (Постачальник) укладено договір поставки № 03-03/14 від 13.03.2014 року (т.4 а.с.197-199), у відповідності до якого постачальник зобов'язувався поставити і передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти та оплатити згідно до умов Договору товар - каталізатори Нісосел 800, 210.

Виконання сторонами взятих на себе зобов'язань підтверджено: платіжними дорученнями (т.4 а.с.200-201, 205-222), видатковими накладними від 14.11.2014 р. № 12 та від 21.11.2014 р. № 13 (т.4 а.с.202-203, т.5 а.с.38), податковими накладними від 14.11.2014 р. № 12 на суму 141661,50 грн., в т.ч. ПДВ 23610,50 грн., від 21.11.2014 р. № 13 на суму 230 622,60 грн., в т.ч. ПДВ 38 437,10 грн. (т.4 а.с.204, т.5 а.с.37).

Факт отримання позивачем від вищевказаних постачальників товару також було підтверджено наявними в справі доказами (т.1 а.с.85-104, т.4 а.с.223-228, т.5 а.с.17-31), а товар було використано у господарській діяльності на виконання Контрактів на поставку товару (т.1 а.с.105-113).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем не надано, як того вимагають положення чинного законодавства України, доказів, які б свідчили про те, що документи, виписані на виконання договору, були сфальсифікованими, як і не надано відомостей про звернення до правоохоронних органів у зв'язку з виявленими порушеннями складання завідомо неправдивих документів звітності.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, в обґрунтування правомірності винесення ним спірних податкових повідомлень-рішень, посилається на податкову інформацію, надану Миронівською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області від 23.01.2015 р. №44/7/10-15-22-0/37455560 (по ТОВ "Піраміда-ЛТД"), ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області від 30.01.2015р. №12/14-03-22-08/36201348 (по ТОВ "Комунар-Престиж"), Харківською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області від 20.02.15 р. № 537/7/20-23-22-01-05 (по ТОВ "Сеолан"), податкову інформацію по ТОВ "Сеолан", ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 19.02.2015 р. №55/26-59-22-08 (по ТОВ "Алландо-Трейдінг")

У вище вказаних актах встановлено факт взаємодії ПрАТ "Креатив" із зазначеними суб'єктами господарювання у відповідні періоди та відповідно не встановлено факту реального здійснення господарських операцій при придбанні товару (соняшнику, олії соняшникової) від постачальників ТОВ "Піраміда-ЛТД", ТОВ "Коммунар-Престиж", ТОВ "Альянс-Хімія" з врахуванням реального часу здійснення операцій, відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, трудових ресурсів та іншого майна, які економічно необхідні для виконання зазначеного постачання або здійснення діяльності.

Крім того, відповідачем встановлено, що вище перелічені суб'єкти господарювання мають ознаки "фіктивності" та не знаходяться за податковою адресою. Виявлено факт маніпулювання показниками податкової звітності з метою формування технічних податкових зобов'язань контрагентам-покупцям.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що недобросовісність учасників господарських правовідносин в ланцюгу постачання товарів (послуг) не може слугувати підставою для притягнення до юридичної відповідальності суб'єкта господарювання, яких виконав зобов'язання по правочинам та по сплаті податку на додану вартість в ціні придбаного товару.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 23 липня 2015 року по справі № К/800/17547/15.

При цьому, відповідно до ОСОБА_1 адміністративного суду України від 02.06.2011 р. N 742/11/13-11 «Щодо однакового застосування адміністративними судами окремих приписів Податкового кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства» при дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

Не є обов'язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов'язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

Крім того, вказана в зазначеному акті перевірки інформація не є безумовною підставою для висновку про порушення позивачем податкового законодавства, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, від знаходження його за юридичною адресою, фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, від його господарських та виробничих можливостей. Питання віднесення певних сум податку на додану вартість до податкового кредиту поширюється виключно на окремо взятого платника та не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагента може слугувати підставою для висновку про неправомірне формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв'язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні. Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з метою отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах. Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення сплаченого податку на додану вартість до податкового кредиту. Разом з тим, у справі, що переглядається, податковим органом не доведено існування таких обставин.

Враховуючи, що юридична відповідальність має індивідуальний характер, позивач не може нести відповідальність за можливі протиправні дії інших юридичних осіб. Крім того, порушення контрагентом позивача вимог законодавства про порядок здійснення господарської діяльності не може бути підставою для висновку щодо безтоварності відповідних господарських операцій.

Здійснення господарської діяльності контрагентами не може мати наслідків для позивача, оскільки законодавством не передбачений обов'язок суб'єкта підприємницької діяльності бути обізнаним із особливостями господарювання контрагента. Відомості, що є обов'язковими для перевірки підприємством стосовно свого контрагента, це включення його до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також наявність свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість на час здійснення господарських операцій. На період господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентами останні були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а також платником податку на додану вартість, установчі та реєстраційні документи не визнавались недійсними.

Крім того, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії» (заява №3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання контрагентом свої зобов'язання зі сплати податку.

До того ж, сам по собі акт перевірки не може розцінюватися в якості достатнього доказу порушення позивачем вимог чинного законодавства України, адже він являється по суті суб'єктивно викладеними судженнями податкового органу за результатами перевірки, здійсненої відносно діяльності виключно контрагента позивача, а відображені в ньому відомості не ґрунтуються на дослідженні первинних фінансово-господарських відносин з позивачем.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що відповідачем не було доведено законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, а тому суд першої інстанції дійшов правильних висновків про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2016 року частково задоволено клопотання апелянта та в порядку ст. 88 КАС України відстрочено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями) - за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що на час подання відповідачем апеляційної скарги (27.10.15 р.) він в силу положень Закону України "Про судовий збір" не був звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 110% від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. За подання цього позову підлягала сплаті сума судового збору в розмірі 4872,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання даної апеляційної скарги становить 5359,20 грн.

Враховуючи те, що рішення у справі ухвалено не на користь апелянта, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 5 359 грн. 20 коп. підлягає стягненню з Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст. 200, 205, 206 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2015 р. залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на користь державного бюджету судовий збір у розмірі 5 359 грн. 20 коп. (УДКСУ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області; 37989274; МФО 805012; рахунок отримувача 1004)

Ухвала суду набирає законної сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня набрання чинності

Головуючий: Л.А. Божко

Суддя: О.М. Лукманова

Суддя: Т.С. Прокопчук