Справа № 127/2538/16-а
Суддя: Волошин С. В.
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/2538/16-а
Провадження № 2-а/127/138/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого судді Волошина С.В.,

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області 10.02.2016 року звернулося до суду з позовом до громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця країни Індія, про примусове видворення з України. Позов мотивовано тим, що в ході проведення заходів, направлених на протидію нелегальній міграції, співробітниками 1-го міського відділу в м. Вінниці Управління ДМС України у Вінницькій області у взаємодії зі співробітниками Управління СБ України у Вінницькій області виявлено громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подальшою перевіркою правомірності перебування на території України та згідно з інформацією, наданою гр. ОСОБА_3 ОСОБА_2 та іншими відомостями, а саме - відмітки "В'їзд", проставленої в паспортному документі відповідача відповідно до пункту 16 ст. 1 та ч. 1 ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, гр. ОСОБА_3 ОСОБА_2 прибув до України 31.08.2008 року через пункт пропуску «Бориспіль» по освітній візі. ОСОБА_2 навчався у Вінницькому національному університеті імені ОСОБА_4 та був документований посвідкою на тимчасове проживання на території до 04.04.2014 року. Наказом ректора №430 від 06.12.2013 року громадянин ОСОБА_3 ОСОБА_2 був відрахований зі складу студентів Вінницького національного медичного університету імені ОСОБА_4 у звязку з переводом до Харківського національного університету ім.Каразіна. Однак, у вказаному ВНЗ навчання не продовжив, територію України самостійно та в добровільному порядку не залишив, перейшов на нелегальне становище. Після притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП України, з метою забезпечення вимог законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а також беручи до уваги те, що відповідач не підлягав забороні щодо примусового повернення чи примусового видворення або видачі чи передачі іноземця та особи без громадянства, відповідно до ст.31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», заступником начальника Управління ДМС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 23.10.2015 року затверджено рішення №43 Про примусове повернення в країну походження відповідача громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2 та заборонено йому подальший вїзд на територію України на термін три роки. Вказаним рішенням ОСОБА_2 було зобовязано покинути територію України у 30-денний термін, відповідач у визначений термін добровільно не виїхав за межі України, прийняте рішення про примусове повернення в країну походження до суду не оскаржив, продовжує злісно порушувати законодавство України. Незаконне перебування відповідача на території України й стало підставою звернення до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні повідомив, що не заперечує проти задоволення позову, зазначив, що він планує 17.02.2016 року виїхати до країни походження, ним придбано квиток до Індії на 17.02.2016 року на 20.45 год.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» , іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб'єктності та основних прав і свобод людини.

Іноземці та особи без громадянства зобов'язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Судом встановлено, що у ході проведення заходів, спрямованих на протидію нелегальній міграції, співробітниками 1-го міського відділу у м. Вінниці УДМС у Вінницькій області виявлено громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який порушив правила перебування в Україні іноземцями та особами без громадянства, ухилившись від виїзду з України після закінчення встановленого терміну перебування з 05.04.2014 року, чим порушив вимоги п.3 ст.9, п.15 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року, про що складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПН МВН №033736, передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП ( а.с. 11).

В подальшому, 23.10.2015 року заступником начальника 1-го міського відділу у м. Вінниці УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_6 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МВН №033736, якою за вчинення вищезазначеного правопорушення на відповідача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. ( а.с. 12).

Вказаний штраф ОСОБА_2 сплатив добровільно 23.10.2015 року, що не заперечується сторонами та підтверджується копією квитанції ( а.с.13).

Крім того, 23.10.2015 року УДМС України у Вінницькій області прийнято рішення №43 про примусове повернення в країну походження громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яким відповідача зобов»язано покинути територію України в 30-денний термін та заборонено подальший в"їзд в Україну на термін 3 роки (а.с. 4). Примірник зазначеного рішення 23.10.2015 року отримано відповідачем (а.с.5).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров'я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов'язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 03.02.2016 року, він, на виконання рішення №43 від 23.10.2015 року про примусове повернення в країну походження до 21.11.2015 року мав виїхати за межі України, проте не зробив цього, зазначене рішення до суду не оскаржив, про право оскарження був повідомлений. У поясненнях відповідач визнав свою вину в порушенні Правил перебування в Україні, зазначив, що ніде не працює та не навчається, в шлюбі з громадянкою України не перебуває, його близькі родичі не є громадянами України, з приводу отримання статусу біженця або додаткового захисту не звертався, в Індії загрози його життю, здоровю або свободи немає (а.с.14).

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Виходячи з положень зазначеної норми та роз'яснень, викладених в абзаці другому пункту 29 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов'язаних із перебуванням іноземця та осіб без громадянства в Україні», примусовому видворенню з України підлягають іноземці та особи без громадянства у випадку, коли вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або особа без громадянства ухилятиметься від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Статтею 31 Закону України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначені умови, за яких забороняється примусове повернення чи примусове видворення або видача чи передача іноземця та особи без громадянства до країни, де їх життю або свободі загрожує небезпека. Зокрема, іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

де їх життю або здоров'ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Відповідач не вказав обставини, які б давали підстави до заборони його примусового видворення. З матеріалів справи вбачається, що законних підстав для знаходження відповідача на території України немає.

Враховуючи вищевказане та визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України, судові витрати з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 18,41, 70, 122, 159-163 КАС України, Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Примусово видворити з України громадянина ОСОБА_3 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в країну походження.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного адміністративного суду через Вінницький міський суд Вінницької області. У разі, якщо судом було проголошено лише вступну та резолютивну частини, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя: