Справа № 821/4720/14
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2016 р.м. ОдесаСправа № 821/4720/14

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.
Одеський апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

ОСОБА_1

за участю: секретаря Вишневської А.В.

представника відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 07.12.2015 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року по справі за адміністративним позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Херсонський машинобудівний завод» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,-

В С Т А Н О В И В:

Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Херсонський машинобудівний завод» адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів за 2011 рік у розмірі 172 584,02 грн. та пеню за порушення строків сплати санкцій у сумі 276,16 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» відповідач у 2011 році зобовязаний був виконати норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у кількості 26 робочих місць. Проте ТОВ «Херсонський машинобудівний завод» у 2011 році порушено вимоги вказаного Закону, так як фактично у цей період на підприємстві працювало 19 інвалідів. Оскільки підприємством не виконано вимоги законодавства щодо працевлаштування інвалідів, відповідач має сплатити штрафні санкції та пеню у загальному розмірі 172 860,18 грн.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.02.2012 року відповідачем подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт форми №10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2011 рік (а.с. 6).

За даними звіту середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) на підприємстві становить 638 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становить 19 осіб; кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», має становити 26 осіб.

Таким чином, середньооблікова кількість незайнятих робочих місць для штатних працівників підприємства, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, складає 7 робочих місць.

Херсонським обласним відділенням ФСЗІ 14.03.2012 року листом за №03-08/302 повідомлено ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» про невиконання нормативу працевлаштування інвалідів у 2011 році, у звязку із чим про необхідність перерахування до Державного бюджету адміністративно-господарських санкцій у сумі 172 584,02 грн. (Т. І, а.с. 13).

Також, підприємству розяснено, що згідно із вимогами Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.05.2007 року №223, порушення термінів сплати санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення, а у разі несплати санкцій до 15 квітня 2012 року, Відділення Фонду буде вживати заходів щодо їх стягнення в судовому порядку.

Оскільки підприємством у встановлені законом строки санкції не сплачено, на суму цих санкцій Відділення Фонду нараховано пеню у розмірі 276 грн. 16 коп. та вжито заходів щодо їх стягнення в судовому порядку шляхом звернення до суду із цим позовом.

Як вбачається з матеріалів, справа розглядалась неодноразово.

Так, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року, позов Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволено. Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Херсонський машинобудівний завод» на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 172 584 грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у сумі 276,16 грн.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 6 червня 2013 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Херсонський машинобудівний завод» задоволено частково, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 6 листопада 2012 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанції та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав на неповне зясування судами обставин щодо можливості у підприємства працевлаштувати особу-інваліда будь-якої форми захворювання на вакантну посаду, наявності безпідставної відмови підприємства у працевлаштуванні особи-інваліда, за умови, що ця особа могла зайняти відповідну вакансію, а також судами не зясовано чи подавались підприємством до центру зайнятості звіти Форми 3-ПН щомісячно протягом 2011 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року касаційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту задоволено частково, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 5 серпня 2013 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, суд касаційної інстанції вказав на дослідження судами попередніх інстанцій не в повному обсязі обставин справи, зокрема, суди не зясували підстави відмови підприємством особам-інвалідам у працевлаштуванні, невідповідність цих осіб вимогам роботодавця, а також не досліджено питання чи подавалися відповідачем звіти Форми 3-ПН щомісячно.

Під час нового розгляду справи суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що, оскільки ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» у 2011 році в необхідній кількості виділено та створено робочі місця для працевлаштування інвалідів, про наявність цих вакансій підприємство у встановленому законом порядку повідомляло службу зайнятості, не працевлаштування деяких осіб-інвалідів відбувалось з незалежних від підприємства обставин, таких як медичних протипоказань, невідповідність осіб вимогам роботи на вакантних посадах та особиста відмова направлених службою зайнятості на роботу осіб, відповідачем у повному обсязі виконано вимоги законодавства щодо створення умов для працевлаштування осіб-інвалідів, отже підстави для стягнення з підприємства адміністративно-господарських санкцій та пені відсутні.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, у звязку із чим суд дійшов неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 року №875-ХІІ для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою ст. 19 Закону і забезпечують працевлаштування інвалідів. Підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

За правилами ст. 18 Закону України від 21.03.1991 року №875-ХІІ забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань інваліда, наявних у нього професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов'язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України від 21.03.1991 року №875-XII підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, які використовують найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Так, згідно Звіту ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» форми № 10-ПІ, поданого до Херсонського обласного відділення ФСЗІ, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) на підприємстві у 2011 році становить 638, кількість інвалідів-штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», має становити 26 осіб.

За даними звіту середньооблікова кількість на підприємстві штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, становить 19 осіб, отже незайнятих робочих місць для штатних працівників підприємства, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, у 2011 році складає 7 робочих місць.

Протягом 2011 року ТОВ НВП «Херсонський машинобудівний завод» інформувало службу занятості про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця інвалідів, шляхом надання звітів за формою 3-ПН, а саме у січні, березні, квітні, травні, липні, серпні, жовтні 2011 року (Т. І, а.с. 27-45, 223-230, Т. ІІ, а.с. 26-58, 65-76).

Таким чином, підприємством не надавалась державній службі зайнятості інформація, необхідна для організації працевлаштування інвалідів, у вигляді звітів форми 3-ПН за лютий, червень, вересень, листопад, грудень 2011 року, що є порушенням правил забезпечення працевлаштування інвалідів на підприємстві.

Відповідно до розрахунку адміністративногогосподарських санкцій за 2011 рік (Т. І, а.с. 5) сума адміністративно-господарських санкцій, що складається з поділення фонду заробітної плати на середньооблікову чисельність штатних працівників, та помноження її на кількість нестворених робочих місць для інвалідів (не зайнятих інвалідами), сума відрахувань за 7 нестворених підприємством робочих місць для працевлаштування інвалідів (не зайнятих інвалідами) у 2011 році становить 172 584,02 грн., а сума пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій (кількість днів прострочення становить 8), виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України (7,50 %), становить 276,16 грн.

Отже, оскільки доводи позивача про невиконання відповідачем вимог законодавства з питань соціальної захищеності інвалідів знайшли своє підтвердження в частині невиконання підприємством нормативу робочих місць у лютому, червні, вересні, листопаді, грудні 2011 року, сума адміністративно-господарських санкцій, що підлягає до сплати підприємством, має становити 71 910 грн., відповідно сума пені за порушення термінів сплати санкцій 14,38 грн.

Разом з цим, судом першої інстанції надано належну правову оцінку вимогам ст.ст. 218, 238 Господарського кодексу України, які ставлять в залежність підстави для застосування господарських санкцій до відповідного субєкта від наявної протиправної, винної дії або бездіяльності субєкта, що в результаті спричинило порушення встановлених законодавчими актами правил у сфері господарювання, судом вірно враховано вжиття підприємством заходів для працевлаштування осіб-інвалідів шляхом видання відповідного наказу на створення робочих місць, відсутність фактичного працевлаштування інвалідів з незалежних від підприємства обставин, таких як не направлення службою зайнятості осіб по спеціальності, наявність медичних протипоказань для працевлаштування осіб на відповідну посаду та їх відмову у працевлаштуванні, що свідчить про відсутність обставин, які призвели до безпідставної відмови підприємства у працевлаштуванні осіб-інвалідів, а відтак до порушення субєктом господарювання вимог законодавства з цих підстав.

Враховуючи викладене, оскільки обставини щодо недотримання підприємством правил виконання нормативу робочих місць знайшли своє підтвердження у лютому, червні, вересні, листопаді, грудні 2011 року, сума адміністративно-господарських санкцій за ці порушення має бути сплачена відповідачем у розмірі 71 910 грн., а пеня у сумі 14,38 грн.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 202 КАС України підлягає скасуванню з винесенням нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів задовольнити частково.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою адміністративний позов Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Херсонський машинобудівний завод» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Херсонський машинобудівний завод» () на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції у розмірі 71 910 грн. (сімдесят одна тисяча девятсот десять) та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у сумі 14 (чотирнадцять) грн. 38 коп. на р/р 0002, УДКСУ у м. Херсоні, код 37959779, банк: УДКСУ по Херсонській області, МФО 852010.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

ОСОБА_1