Справа № 807/973/15
Суддя: Сапіга Віталій Петрович
Дата ухвалення: 2016-02-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року Справа № 876/9792/15

Львівський апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Сапіги В.П.,

суддів: Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Виноградівському районі головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, Закарпатської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування висновків, наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Закарпатської митниці ДФС про визнання дій протиправними, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про зміну позовних вимог, згідно якої просить суд визнати протиправним та скасувати висновок ДПІ у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" № 1682-VII від 16.09.2014 року (далі - Закон № 1682-VII), від 06.04.2015 року №14/7/17-00 та уточнений висновок ДПІ у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 ч. 5 ст. 5 Закону № 1682-VII-VII, від 29.04.2015 року №452/10/17-00; визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці ДФС від 08.05.2015 року №483-о "Про звільнення ОСОБА_2"; поновити ОСОБА_2 з 09.05.2015 року на займаній до звільнення посаді державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста "Лужанка" Закарпатської митниці ДФС; зобов`язати Закарпатську митницю ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_2 визначену судом суму заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 09.05.2015 року по дату постановлення судового рішення, із утриманням із цієї суми обов'язкових податків та зборів до Державного бюджету України; допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць. Також просив залучити в якості відповідача Державну податкову інспекцію у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області.

Ухвалою суду від 23.06.2015 року, яка занесена до журналу судового засідання, залучено до справи співвідповідача ДПІ у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем в декларації про майно, доходи і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік не було вказано недостовірної інформації, а тому були відсутні підстави для припинення з ним трудового договору. При цьому, позивач посилається на те, що будівля сушарки ЛСТ-400 в АДРЕСА_1 та земельна ділянка на території Чепівської сільської ради кадастровий номер НОМЕР_1 фактично не були прийняті ним у власність (дар), вказане майно по факту перебувало та перебуває до цього часу у власності батька позивача ОСОБА_4

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року позов задоволено, так як суд погодився з доводами позивача.

Постанову оскаржив відповідач - Закарпатська митниця ДФС, вважаючи, що така підлягає скасуванню у зв'язку із неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, зокрема судом надано невірну оцінку обставинам справи, які вказували на правомірність оскаржуваних дій митниці та на безпідставність стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з Закарпатської митниці. Просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована аналогічно запереченню на адміністративний позов, зокрема тим, що 05.05.2015 р. Закарпатською митницею отримано надісланий листом ДПІ у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області від 29.04.2015 №452/10/17-00 уточнений висновок про результати перевірки достовірності відомостей стосовно позивача, передбачених п. 2 ч.5 ст. 5 Закону № 1682-VII-VII. На підставі отриманого висновку було видано наказ від 08.05.2015 №483-о «Про звільнення ОСОБА_2», оскільки митниця відповідно до норм Закону № 1682-VII була позбавлена можливості вчинити інші дії ніж видати наказ про звільнення позивача відповідно до п.7-2 ч.1 ст.36 КЗпП України. При цьому митницею пояснення від особи не отримуються, а також аналіз такого Висновку митницею не здійснюється. Вважає, що наведені фактичні обставини справи вказують на правомірність дій Закарпатської митниці, яка діяла в межах повноважень та відповідно до закону.

Суд у відповідності до ч.1 ст.41 КАС України відзначає, що коли відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі ( у тому числі у разі неявки осіб, які беруть участь у справі ) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що подана апеляційна скарга підлягають частковому задоволенню з таких міркувань.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів врахувала наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом Закарпатської митниці ДФС від 30.01.2015 року №151-о ОСОБА_2 переведено на посаду державного інспектора відділу митного оформлення № 2 митного поста "Лужанка" Закарпатської митниці ДФС.

14.04.2015 року Закарпатською митницею отримано надісланий листом ДПІ у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області від 06.04.2015 №14/7/17-00 висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону № 1682-VII, стосовно позивача ОСОБА_2

З наведеного висновку вбачається, що ДПІ у Виноградівському районі за результатами перевірки встановила, що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону № 1682-VII, які не відповідають наявній податковій інформації про рухоме майно позивача, а саме у розділі ІІІ не зазначено будівлю сушарки ЛСТ-400, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, крім того, у даному висновку зазначено, що за результатами перевірки з урахуванням письмового пояснення та підтвердних документів ОСОБА_2, встановлено що вартість майна, вказаного ним у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2014 рік, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані ОСОБА_2 із законних джерел.

У зв'язку з тим, що зміст висновку не містив вказівки про те, яким чином при його підготовці було враховано надане позивачем пояснення щодо будівлі сушарки, а також у зв`язку із тим, що висновок вказував на невідповідність інформації щодо рухомого майна, посилаючись при цьому на нерухоме майно, Закарпатська митниця листом від 15.04.2015 року № 07-70-03-1-04-32/3513 звернулась до ДПІ у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області із клопотанням щодо уточнення результатів перевірки.

Згідно уточненого висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону № 1682-VII, від 29.04.2015 №452/10/17-00 стосовно позивача, ДПІ у Виноградівському районі за результатами додатково проведеної перевірки встановлено що позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік вказано недостовірні відомості щодо наявності майна, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону № 1682-VII, які не відповідають наявній податковій інформації про нерухоме майно позивача, а саме: у розділі ІІІ не відображено нерухоме майно - будівля сушарки ЛСТ - 400, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

На підставі отриманого висновку ДПІ у Виноградівському районі Закарпатською митницею було видано оскаржуваний наказ від 08.05.2015 року № 483-о "Про звільнення ОСОБА_2".

Статтею 1 Закону № 1682-VII визначено, що очищення влади (люстрація) - це встановлена цим Законом або рішенням суду заборона окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування (ч.1).

Відповідно до вимог ч.2 ст.1 Закону № 1682-VII очищення влади (люстрація) здійснюється з метою недопущення до участі в управлінні державними справами осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_5, підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини, і ґрунтується на принципах: верховенства права та законності; відкритості, прозорості та публічності; презумпції невинуватості; індивідуальної відповідальності; гарантування права на захист.

Згідно із п.10 ч.1 ст.2 Закону № 1682-VII заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються щодо інших посадових осіб (крім виборних посад) органів державної влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 1682-VII особи, які перебувають на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, подають керівнику або органу, зазначеному у частині статті 5 цього Закону, власноручно написану заяву, у якій повідомляють про те, що до них застосовуються заборони, визначені частинами 3 або 4 статті 1 цього Закону, або повідомляють про те, що до них не застосовуються відповідні заборони, та про згоду на проходження перевірки, згоду на оприлюднення відомостей щодо них відповідно до цього Закону (далі - заява).

Організація проведення перевірки осіб (крім професійних суддів та осіб, зазначених в абзаці третьому цієї частини) покладається на керівника відповідного органу, до повноважень якого належить звільнення з посади особи, стосовно якої здійснюється перевірка (ч.4 ст.5 Закону № 1682-VII).

В силу ч.5 ст.5 Закону № 1682-VII перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» (далі - декларація), набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Відповідно до ч.7 ст.5 Закону № 1682-VII керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає до відповідних районних, міських (міст обласного значення), районних у містах територіальних органів державної влади за місцем проживання особи, до компетенції яких належить проведення перевірки відповідних відомостей, визначених у пункті 1 частини п'ятої цієї статті, запити про перевірку відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до яких додаються копії заяви.

До відповідного районного, міського (міст обласного значення), районного у містах територіального органу державної влади за місцем проживання особи, до компетенції якого належить проведення перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на третій день після отримання заяви надсилає запит про перевірку відповідних відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, до якого додається копія декларації особи.

Згідно із ч.10 ст.5 Закону №1682-VII у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки. Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку (ч.11 ст.5 Закону № 1682-VII).

Відповідно до ч.12 ст.5 цього Закону у разі встановлення за результатами перевірки особи недостовірності відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, надсилає копію висновку про результати перевірки до Міністерства юстиції України для офіційного оприлюднення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України інформації про надходження такого висновку та внесення до Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», не пізніш як у триденний строк з дня одержання такого висновку.

Згідно із ч.14 ст.5 Закону № 1682-VII керівник органу, передбачений частиною четвертою цієї статті, на підставі висновку про результати перевірки, яким встановлено недостовірність відомостей, визначених пунктами 1 та/або 2 частини п'ятої цієї статті, не пізніше ніж на третій день з дня отримання такого висновку, керуючись положеннями частини третьої або четвертої статті 1 цього Закону, звільняє таку особу із займаної посади або не пізніше ніж на третій день з дня його отримання надсилає такий висновок керівнику органу (органу), до повноважень якого належить звільнення та ініціювання звільнення з посади особи, стосовно якої було здійснено перевірку, для її звільнення з посади у встановленому законом порядку не пізніше ніж на десятий день з дня отримання висновку.

Механізм проведення перевірки достовірності відомостей, що подаються посадовими і службовими особами органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також особами, які претендують на зайняття відповідних посад, щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади" визначає Порядок проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563 (далі - Порядок №563).

Перевірки проводяться апаратом Державної фіскальної служби України, а також її територіальними органами (державними податковими інспекціями) за місцем проживання особи, стосовно якої проводиться перевірка (п.2 Порядку).

Згідно з п. 3 Порядку №563 загальний алгоритм проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки включає такі складові:1) отримання від керівника відповідного органу, передбаченого частиною четвертою статті 5 Закону, запиту про проведення перевірки достовірності відомостей щодо особи, стосовно якої проводиться перевірка, а також копії декларації цієї особи; 2) одержання у разі необхідності та в межах повноважень, визначених Податковим кодексом України, від державних органів, органів місцевого самоврядування, банків, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації, копій підтвердних документів, які стосуються відомостей, зазначених у декларації, у тому числі копії трудової книжки особи, стосовно якої проводиться перевірка; 3) проведення перевірки, що фактично полягає в: - аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з'ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації; - порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з'ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності; - порівняльному аналізі наявної інформації з метою з'ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел; 4) повідомлення особі, стосовно якої проводиться перевірка, про виявлення перевіркою всіх недостовірностей та/або невідповідностей; 5) одержання від особи, стосовно якої проводиться перевірка, письмового пояснення та підтвердних документів щодо виявлених перевіркою недостовірностей та/або невідповідностей з метою обов'язкового їх розгляду та врахування при підготовці висновку про перевірку; 6) підготовка висновку про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п'ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади", за встановленою формою (далі - висновок про результати перевірки) та надсилання його відповідному органу, від якого отримано запит про перевірку та копію декларації особи, стосовно якої проводилася перевірка.

Відповідно до пунктів 4, 6 Порядку №563 при проведенні перевірки використовується наявна в інформаційних ресурсах контролюючих органів податкова інформація, інформація, що міститься в податкових деклараціях платників податків (у разі їх подання відповідно до законодавства), інша інформація, що надійшла до контролюючих органів. При перевірці контролюючим органом використовується інформація, надана особою, стосовно якої проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом контролюючого органу, а також інформація, що надходить від суб'єктів інформаційних відносин та платників податків (фізичних та юридичних осіб) в установленому законом порядку. Отримана та узагальнена податкова інформація порівнюється на предмет її достовірності з даними, вказаними в декларації. За результатами такого порівняння встановлюється відсутність/наявність недостовірностей та/або невідповідностей між податковою інформацією та вказаними в декларації відомостями, а також відсутність/наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо особою, стосовно якої проводиться перевірка, не вказано або вказано неповну інформацію про таке майно (майнові права) у декларації.

Наявність невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел, вказується у висновку про проведення перевірки у разі, якщо вартість такого майна (майнових прав) перевищує суму доходів, отриманих із законних джерел.

За змістом п. 12 Порядку №563 у разі встановлення за результатами перевірки недостовірностей та/або невідповідностей у будь-якому з розділів декларації контролюючий орган, крім одержання в межах своїх повноважень від державних органів, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб публічного права, а також платників податків інформації та копій необхідних документів щодо зазначених відомостей, протягом трьох робочих днів з дня виявлення таких недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, стосовно якої проводиться перевірка, повідомляє про них таку особу з метою отримання пояснень причин виникнення недостовірностей та/або невідповідностей та копій документів, які підтверджують зазначені у декларації відомості.

Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтвердні документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним контролюючим органом при підготовці висновку про результати перевірки.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що позивач подав декларацію про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру за 2014 рік, у розділі третьому якої не зазначено недостовірні відомості щодо майна, набутого за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 ч.1 ст.2 Закону №1682-VII, які не відповідають наявній податковій інформації про нерухоме майно - будівля сушарки ЛСТ-400 в АДРЕСА_1.

В письмових поясненнях ОСОБА_2 вказав, що будівля сушарки ЛСТ-400 в АДРЕСА_1 подарована матір'ю ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_2 згідно договору дарування від 20.06.2007 року. Документи на право власності знаходились у батьків, а тому він думав, що вони набирають чинності з дня їх смерті. Дана сушарка знаходиться в аварійному стані і потребує ремонту.

Згідно з частиною 10 статті 5 Закону № 1682-VII у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п'ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п'ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов'язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

Частиною 11 статті 5 Закону № 1682-VII передбачено, що орган, який проводив перевірку, надсилає висновок про результати перевірки, підписаний керівником такого органу (або особою, яка виконує його обов'язки), керівнику органу, передбаченому частиною четвертою цієї статті, не пізніше ніж на шістдесятий день з дня початку проходження перевірки. Такий висновок може бути оскаржений особою в судовому порядку.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку щодо правомірності дій ДПІ у Виноградівському районі в частині проведення перевірки та складання оскарженого висновку та уточненого висновку, скільки відповідач діяв в межах своєї компетенції та у відповідності до приписів наведених нормативно-правових актів.

Висновки ДПІ у Виноградівському районі колегія суддів також визнає правомірними, оскільки контролюючий орган зафіксував у першому та уточнив у другому беззаперечний факт відсутності у розділі 3 декларації відомостей про будівлю сушарки ЛСТ-400 в АДРЕСА_1, яку позивач згідно договору дарування.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що постанову суду першої інстанції необхідно скасувати в частині визнання протиправним та скасування висновку та уточнення до висновку ДПІ у Виноградівському районі. В цій частині позовних вимог позивача слід відмовити.

Поряд з цим, апеляційний суд визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування наказу про звільнення позивача, поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Так, виходячи з системного аналізу наведених вище нормативно-правових актів, колегія суддів вважає, що вживання у тексті частини восьмої статті 3 Закону № 1682-VII єднального та розділового сполучника ,,та/або" дозволяє дійти висновку, що вказана заборона застосовується до осіб за наявності одного з двох наступних критеріїв.

За першим критерієм необхідно враховувати, що підставами для звільнення є недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру та невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

Отже, недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у декларації, не є самостійним критерієм для заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 цього Закону. Ця обставина обов'язково повинна бути поєднана із висновком про невідповідність вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел.

Таким чином, сама інформація про недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаних у декларації, або виявлених органами державної фіскальної служби у процесі проведення перевірки, не може бути підставою для застосування заборони без врахування обов'язкових умов, що таке майно (майнові права) було набуте за час перебування на посадах, визначених пунктами 1 - 10 частини першої статті 2 Закону, і його вартість не відповідає доходам, отриманим із законних джерел.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2, наданих ним 06.04.2015 року, зазначено, що дане нерухоме майно отримано ним договором дарування від 20.06.2007 року.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним. За наслідками розгляду даного спору Виноградівським районним судом Закарпатської області винесено рішення від 15.06.2015 року у справі № 299/1584/15-ц, яким визнано недійсним з моменту вчинення договір дарування будівлі сушарки ЛСТ-400 від 20.06.2007 року, укладений між ОСОБА_4, ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони.

Таким чином, майно, яке позивач не вказав у декларації, на час подання декларації було набуте ним на законних підставах, а тому звільнення позивача проведене з порушенням вимог законодавства.

Згідно ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки позивач звільнений з роботи без законних на те підстав, суд першої інстанції правомірно задовольнив частину позовних вимог щодо скасування наказу про звільнення, поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку.

Згідно ст.159 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є порушення судом норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Враховуючи порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідності його висновків обставинам справи, колегія суддів вбачає підстави для часткового скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції з прийняттям в цій частині нової про часткове задоволення апеляційної скарги та позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року у справі № 807/973/15 в частині визнання протиправним та скасування висновку Державної податкової інспекції у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" від 06.04.2015 року №14/7/17-00 та уточнений висновок Державної податкової інспекції у Виноградівському районі ГУ ДФС у Закарпатській області про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 ч. 5 ст. 5 Закону України "Про очищення влади" від 29.04.2015 року №452/10/17-00 скасувати та в цій частині прийняти нову постанову, якою в задоволенні цих позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

В решті постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.09.2015 року у справі № 807/973/15 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції протягом 20-ти днів з дня набрання постановою законної сили, а у разі складення постанови в повному обсязі відповідно до ст.160 КАС України - з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя В.П. Сапіга

Судді Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 18.02.2016р.