Справа № 635/9044/15-а
Суддя: Караченцев І. В.
Дата ухвалення: 2015-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/9044/15-а
Провадження 2-а/635/124/2015
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

Головуючого - судді - Караченцева І.В.,

при секретарі - Ус Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до рядового поліції ППП 5 роти 1 батальйону МПП МВС у Харківській області -ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області із адміністративним позовом до відповідача - рядового поліції ППП 5 роти 1 батальйону МПП МВС у Харківській області - ОСОБА_2про визнання противоправною та скасування винесеної ним постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 083867 від 27.11.2015 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушень передбачених ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. і закриттю провадження по справі.

Позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 28.11.2015 р. він керував автомобілем НОМЕР_1 та рухався у м. Харкові по вул. Блюхера у напрямку вул. Барабашова. За перехрестям вул. Блюхера та вул. ОСОБА_3 він зупинився для того, щоб висадити пасажирів. Після цього, до нього підійшов рядовий поліції -ОСОБА_2, який склав відносно нього постанову у справі про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1, начебто, порушив п.п. 15.9, 13.2.1 «г» Правил дорожнього руху України ізупинився менш ніж за 10 метрів від пішохідного переходу та не мав при собі полюсу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, позивач зазначає, що поліцейський - ОСОБА_2не виміряв рулеткою відстань від його автомобіля до пішохідного переходу, тому напевно не можна стверджувати, що він зупинився менш ніж за 10 метрів до нього. Крім того, в постанові зазначена дата його народження - 10.12.1968 р., однак, він народився - 19.12.1963 р. При накладенні на нього стягнення за адміністративні правопорушення не були враховані загальні правила накладення таких стягнень, передбачені ст. 33 ч. 2 КпАП України особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що помякшують і обтяжують відповідальність. Окрім цього, поліцейським ОСОБА_2, при накладенні на нього стягнення були грубо порушені вимоги ст. 36 КпАП України, де вказано, що при вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив оскаржувану ним постанову скасувати.

Відповідач, являючись суб`єктом владних повноважень і будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому, відповідності до ст. 128 ч. 4 КАС України, суд, вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Виходячи із змісту ст. 3, ст. 17 КАС ч. 1 п. 2) України відносини, що склалися між сторонами є публічно-правовими.

Відповідно до ст. 18 ч. 1 п. 2) КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам, підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із складеною рядовим поліції ППП 5 роти 1 батальйону МПП МВС у Харківській області -ОСОБА_2 постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 083867 від 27.11.2015 р.: «27 листопада 2015 р. о 10 год. 30 хв. водій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродж.: ІНФОРМАЦІЯ_2, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3 «а», кв. 57, пенсіонер, керуючи транспортним засобом «Шевроле Авео» держномер АХ 6019 ВК в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 305 здійснив зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу та не мав при собі полюсу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 та п. 13.2.1 «г» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України». В звязку з цим, поліцейський ОСОБА_2 постановив: «Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 грн. 00 коп.»

Відповідно до ст. 258 ч. 2 КпАП України: «Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції».

Згідно із ст. 222 ч. 1 КпАП України органи Національної поліції уповновважені розглядати справи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України і виносити відповідні постанови.

Відповідно до п. 5.4 Інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України» затвердженої Наказом МВС України «Про питання щодо застосування адміністративного законодавства України органами внутрішніх справ» від 04.10.2013 р. № 950 (із змінами від 11.08.2014 р.), який, відповідно до п. 7 Наказу МВС України № 1376 від 06.11.2015 р. діяв до 22.12.2015 р., тобто до дня опублікування наказу МВС України № 1376 від 06.11.2015 р в офіційному віснику України від 22.12.2015 р. № 99 стор. 201, стаття 3405, код акту 79798/2015 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 р. за № 1496/27941): «Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, розяснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КпАП України та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.»

Однак, як вбачається із тексту оскаржуваної постанови від 27.11.2015 р., розяснення відповідних статей Конституції бланком постанови, яка була складена відносно ОСОБА_1 не передбачено, і, відповідно не розяснювались.

Згідно із ст. 268 КпАП України, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі.

Однак, у вказаній постанові від 27.11.2015 р. було лише формальне посилання на розяснення цієї статті, а ці права не були ні написані в постанові, ні усно розяснені поліцейським гр-ну ОСОБА_1, в звязку з чим справа про адміністративне правопорушення не могла розглядатись справедливо і обєктивно, в умовах, коли особа, відносно якої проводився розгляд справи про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1, був позбавлений можливості реалізації своїх прав передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КпАП України, в тому числі можливості подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою захисника, можливості надати дані, які характеризують його особу та інш.

Внаслідок цього, були порушені відповідні конституційні громадянські права людини, які є основою нашого державного устрою.

Відповідно до п. 6.4 цієї Інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України» затвердженої Наказом МВС України «Про питання щодо застосування адміністративного законодавства України органами внутрішніх справ» від 04.10.2013 р. № 950 (із змінами від 11.08.2014 р.), перелічені види постанов, які може винести посадова особа. Так, Інструкцією передбачено три види постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу передбачених ст. 24-1 КпАП України та про закриття справи. Ці положення Інструкції повністю кореспондуються із ст. 284 ч. 1 КпАП України.

Складеної поліцейським ОСОБА_2 «постанови у справі про адміністративне правопорушення» ст. 284 ч. 1 КпАП України та вказаною Інструкцією не передбачено.

Відповідно до додатку № 7 до Інструкції визначений технічний опис бланка постанови у справі про адміністративне правопорушення. Винесена постанова та ії копія, згідно з п. 1 додатку № 7 до Інструкції, повинна бути розміром 210 х 297 мм. (+- 0,5 мм.), а бланк копії постанови виданої ОСОБА_1 за своїми розмірами не збігається з цими розмірами і становить 210 х 275 мм.

Додатком № 13 до Інструкції для Харківської області встановлена серія «ХА» до постанов у справах про адміністративні правопорушення, але, у складеної відносно ОСОБА_1 постанови вказана серія «ПСЗ», яка навіть не передбачена Інструкцією для жодної із областей України.

Таким чином, бланк постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 083867 не відповідає вищевказаним вимогам Інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України» затвердженої Наказом МВС України «Про питання щодо застосування адміністративного законодавства України органами внутрішніх справ» від 04.10.2013 р. № 950 (із змінами від 11.08.2014 р.) і його не можна було застосовувати по справі по адміністративне правопорушення.

Згідно із ст. 280 КпАП України: «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 при викладенні в постанові обставин правопорушення, поліцейський ОСОБА_2не виконав повною мірою свої обовязки, передбачені ст. 280 КпАП України та не звернув уваги на те, що ОСОБА_1 не визнавав себе винним, але, поліцейський ОСОБА_2 не перевірив його пояснення та не провів необхідні технічні замірювання, обставини що помякшують і обтяжують відповідальність, не встановив розмір пенсії ОСОБА_1 та його можливі інші прибутки для вирішення питання щодо застосування до нього штрафу.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Згідно із п. 6.3 Інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України» затвердженої Наказом МВС України «Про питання щодо застосування адміністративного законодавства України органами внутрішніх справ» від 04.10.2013 р. № 950 (із змінами від 11.08.2014 р.), передбачено зазначення обставин, що помякшують ст. 34 КпАП України чи обтяжують ст. 35 КпАП України відповідальність за адміністративне правопорушення, але, ці обставини поліцейським ОСОБА_2 у постанові також не викладені.

У порушення вищенаведених норм поліцейський ОСОБА_2 не встановив обставин, які помякшують і обтяжують відповідальність, в тому числі, незважаючи на відомості протоколу, не зясував, чи притягувався раніше ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за однорідне правопорушення або до кримінальної відповідальності, так як відповідно до 35 КпАП України така обставина є обтяжуючою.

У відповідності до ст. 36 КпАП України при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При накладенні адміністративного стягнення, як вбачається з постанови серії ПС3 № 083867 від 27.11.2015 р., в порушення ст. 36 КпАП України на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень за адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України, однак, в постанові окремо не були зазначені види, розміри адміністративних стягнень по кожній статті окремо.

В постанові не вказаний код платежу та до бюджету якого рівня стягується штраф.

Внаслідок порушення загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення встановлених ст. 33 КпАП України, після накладення на ОСОБА_1 поліцейським ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. при пенсії ОСОБА_1 в розмірі 1700 грн. і встановленому на листопад 2015 р. мінімальному прожитковому мінімумі в розмірі 1378 грн. на одну особу, він залишив ОСОБА_1 за межою прожиткового мінімуму.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13.02.1991 р., при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами:

1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину;

2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані;

3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї;

4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію;

5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Однак, особа яка притягалася до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, не був проінформований стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти нього, (наприклад, щодо того яким чином була встановлена відстань від його автомобіля до пішохідного переходу менш ніж 10 метрів), а адміністративний акт про застосування санкцій не містить достатніх мотивів, на яких він ґрунтується, про що свідчить відсутність посилання на передбачені ст. 251 КпАП України докази в справі про адміністративне правопорушення (таких як показання свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів.)

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 15.9 «г» Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м. від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Всупереч вимогам ст. 283 ч. 2 КпАП України в постанові не вказані обективні ознаки складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України. Так, посилання в постанові на порушення ОСОБА_1 п. 13.2.1 «г» є безпідставним, так як п. 13.2.1 «г» у Правилах дорожнього руху України не існує.

Таким чином,, в постанові є посилання щодо порушення Правил дорожнього руху України лише в частині ст. 122 ч. 1 КпАП України і немає посилання на пункт Правил дорожнього руху України, який порушив ОСОБА_1 в частині ненадання працівнику поліції для ознайомлення страхового полісу, тобто за ст. 126 ч. 1 КпАП України, і, всупереч вимогам ст.ст. 251, 252, 268, 280 КпАП України поліцейським ОСОБА_2 не вжиті заходи щодо повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене, суд констатує системні порушення діючого законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення та при складанні постанови про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України відносно гр-на ОСОБА_1

Згідно ст. 71 ч. 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, але відповідач до суду не зявився, свого відгуку на позов суду не надав.

Ніяких доказів, всупереч вимогам статей 251, 252, 268, 280 КпАП України і у підтвердження правомірності оскарженої постанови по справі про адміністративне правопорушення відповідач суду не надав і тому суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, внаслідок чого оскаржену постанову необхідно визнати незаконною, скасувати і провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-9, 128 ч. 4, 158-163 КАС України, ст. ст. 33, 247, 287 ч.1, 288 ч. 1 п. 3) КпАП України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового поліції ППП 5 роти 1 батальйону МПП МВС у Харківській області -ОСОБА_2про визнання противоправною та скасування винесеної ним постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ПС3 № 083867 від 27.11.2015 р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушень передбачених ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України у виді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп. і закриттю провадження по справі задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ПС3 №083867 від 27.11.2015 р., якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1, ст. 126 ч. 1 КпАП України закрити згідно із ст. 247 ч. 1 п. 1) КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В.Караченцев