Справа № 806/99/16
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2016 року Житомир справа № 806/99/16

категорія 12.3

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов'язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправним повернення Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві матеріалів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги без вирішення питання по суті, яке оформлене листом від 14.12. 2015 року №19/391;

- зобов"язати Головне управління Національної поліції у м. Києві вирішити питання по для виплати ОСОБА_1 (особі із встановленою інвалідністю 1 групи) одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до Закону України "Про міліцію"(який діяв на час встановлення інвалідності) має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інваліду І групи, у зв"язку із травмою, яка пов"язана з виконанням службових обов"язків. Проте, 14.12.2015 року Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління національної поліції у м. Києві листом №19/391 повідомило позивача про повернення матеріалів для виплати такої допомоги без вирішення питання по суті, посилаючись на п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850. Вважає такі дії протиправними та просить зобов"язати відповідача повторно розглянути матеріали для виплати йому одноразової грошової допомоги.

Представник позивача до суду прибув, позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути у письмовому провадженні.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно поданих письмових заперечень позовні вимоги не визнає. В обгрунтування своє позиції зазначає, що відповідно до п.4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 ящо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Оскільки з дня первинного втсановлення інвалідності до встановлення вищої групи інвалідності позивача пройшло більш ніж два роки, то це виключає його право на отримання грошової допомоги. Таким чином просить у позові відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи та доводи заперечення, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 1991 року по 14.04.2010 року, ОСОБА_1 проходив службу в ЛВ на ст. Коростень УМВС України на Південно-Західній залізниці.

З 29.12.2009 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, у зв"язку з травмою, яка пов"язана з виконанням службових обов"язків. (а.с.16).

З 05.05.2010 року позивачу встановлена ІІ група інвалідності, у зв"язку з травмою, яка пов"язана з виконанням службових обов"язків.

08.12.2010 року у зв"язку із встановленням інвалідності, яка пов"язана з виконанням службових обов"язків, ОСОБА_1 була виплачена одноразова грошова допомога в сумі 52245,00 грн. та 29.12.2010 року грошова допомога в розмірі 17415,00 грн.

29.04.2013 року при повторному огляді позивачу була встановлена ІІ група інвалідності (.а.с.14).

27.08.2015 року позивачу була встановлена І група інвалідності у зв"язку з травмою, яка пов"язана з виконанням службових обов"язків із ступенем втрати професійної працездатності у відстотках: 70% (а.с. 13).

05.11.2015 року позивачем було подано заяву до Голови ліквідаційної комісії УМВС України на Південно-Західній залізниці з проханням надати допомогу для зібрання документів по виплаті грошової допомоги у разі інвалідності працівника міліції.(а.с.19).

06.11.2015 року Головою ліквідаційної комісії УМВС України на Південно-Західній залізниці, на виконання вказаної заяви, були надіслані до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління національної поліції у м. Києві матеріали для виплати одноразової грошової допомоги. (а.с.20).

14.12.2015 року начальник Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління національної поліції у м. Києві листом №19/391 повідомив про повернення матеріалів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги без вирішення питання по суті. (а.с.22).

Позивач звернувся до суду для захисту порушеного права.

Перевіряючи дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 р.

Розділом XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII (із змінами) встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Так, статтею 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ (діючого на час встановлення інвалідності) передбачено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов'язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров'я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Отже, ст.23 Закону України "Про міліцію" передбачено, що право на одноразову грошову допомогу у працівника міліції виникає і у тому разі, коли інвалідність настала після перебігу тримісячного строку з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров"я, яке мало місце в період її проходження.

Відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України постановою №707 від 12.05.2007 затвердив "Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції".

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції встановлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. N 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. N 707.

З наявної в матеріалах справи копії виписки з акта огляду МСЕК вбачається, що ОСОБА_1 з 27.08.2015 р. при повторному огляді, була встановлена група інвалідності перша "Б" в результаті травми, пов"язаної з виконанням службових обов"язків. (а.с.13).

З огляду на це, в даному випадку, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Порядком №850 встановлено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Зокрема, п. 7 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв'язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв'язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов'язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім'я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Згідно п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:

витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;

витяг з особової справи про склад сім'ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Пунктом 9 Порядку №850 встановлено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз зазначених норм Порядку дає підстави для висновку, що повноваження на прийняття рішення про призначення чи про відмову в призначенні одноразової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ України, а на орган внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, покладено обов"язок по проведенню відповідних процедурних дій по оформленню відповідних документів для вирішення питання про виплату такої допомоги та реалізації рішення головного розпорядника коштів (МВС) розпорядниками нижчої ланки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою з усіма необхідними документами, передбаченими Порядком №850.

Проте, листом від 14.12.2015 року №19/391 начальник Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві повідомив про повернення матеріалів для виплати одноразової грошової допомоги без вирішення питання по суті, посилаючись на те, що оскільки з дня первинного встановлення інвалідності до встановлення вищої групи інвалідності позивача пройшло більш ніж два роки, то це виключає його право на отримання грошової допомоги.(а.с.22).

Отже, розгляд заяви позивача відбувся з порушенням Порядку №850, оскільки відповідач не звертався ні з документами, ні з висновком до МВС щодо виплати грошової допомоги позивачу, і відповідно будь-яке рішення з даного питання Міністерством внутрішніх справ України не приймалося.

Таким чином, відповідач діяв не у спосіб та не в порядку, що визначені чинним законодавством, відтак його дії є протиправними, а позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині.

У свою чергу, ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України надано право суду вийти за межі позовних вимог у разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. На думку суду, вихід за межі позовних вимог повинен безумовно узгоджуватися й бути спрямованим на захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, що є завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, та відповідно, на ефективне відновлення порушених прав таких осіб і усунення їх порушень.

Оскільки суд не вправі підміняти орган, на який покладено вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги та з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, тому слід вийти за межі позовних вимог і прийняти рішення, яким зобов'язати Головне управління Національної поліції у м. Києві направити до Міністерства внутрішніх справи України документи ОСОБА_1 для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18.03.2014 року у справі №21-11а14.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не довів правомірність свої дій, а тому суд дійшов до висновку задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 158-162, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним повернення Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції у м. Києві матеріалів для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги без вирішення питання по суті, яке оформлене листом від 14.12. 2015 року №19/391.

Зобов'язати Головне управління Національної поліції у м. Києві направити до Міністерства внутрішніх справи України документи ОСОБА_1 для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги уразі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя О.В. Капинос