Справа № 369/2352/15-а
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/2352/15-а Головуючий у 1-й інстанції: Нікушин В.В. Суддя-доповідач:Міщук М.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 року м. Київ

Київський апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів: при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В., Гром Л.М. Доценку О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_5, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2015 року ОСОБА_5 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить зобов'язати Головне управління пенсійного фонду України у Київській області нарахувати ОСОБА_5 пенсію по втраті годувальника з дати смерті померлого, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_1 року як дружині померлого військовослужбовця, як такій, що втратила засоби до існування і зайнята доглядом за дітьми до досягнення ними 3 річного віку.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2015 року адміністративний позов в частині визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 26 липня 2014 року включно залишено без розгляду, а в частині визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника з 27 липня 2014 року задоволено. Зобов'язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_5 пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 27 липня 2014 року.

В апеляційній скарзі про скасування постанови ОСОБА_5 зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що про порушення своїх прав вона дізналась у грудні 2014 року, коли її було повідомлено про відмову у призначенні їй пенсії у зв'язку з втратою годувальника, та саме від цього моменту має відраховуватись строк оскарження, а не з дня смерті її чоловіка.

В апеляційній скарзі про скасування постанови Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (надалі також ГУ ПФУ у Київській області) зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що ОСОБА_5 було правомірно відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника, оскільки вона перебуває у трудових відносинах, а норми чинного законодавства передбачають призначення пенсії лише не працюючим членам сім'ї померлого годувальника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання та перевіривши за матеріалами справи наведені у скарзі доводи колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік ОСОБА_5, від якого в неї залишилось двоє дітей, що не досягли восьмирічного віку.

У 2014 року вона звернулась до ГУ ПФУ в Київській області із заявою про призначення пенсії у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у зв'язку з втратою годувальника як дружині яка зайнята доглядом за дітьми, які не досягли 8-річного віку.

17 грудня 2014 року листом ГУ ПФУ в Київській області за № 2581/К-05 її було повідомлено, що вона перебуває на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в Київській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника з ІНФОРМАЦІЯ_1 року у розмірі 30% відсотків грошового забезпечення на кожну дитину. Однак, ОСОБА_5 не має права на одержання пенсії в зв'язку з втратою годувальника, оскільки перебуває у трудових відносинах з Державної установою «Управління збірних команд забезпечення спортивних заходів «Укрспортзабезпечення» та використовує своє право на відпустку по догляду за дітьми до досягнення ними 3-річного віку.

В частині залишення позову без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 порушено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки ОСОБА_5 просить призначити їй пенсію у зв'язку з втратою годувальника з дати його смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1 року), а звернулась до суду лише 27.02.2015 року.

В частині задоволених позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що згідно довідки ЄДРПОУ станом на лютий 2015 року ОСОБА_5 не зареєстрована як фізична особа-підприємець та довідки Володимирецького районного центру зайнятості ОСОБА_5 не зареєстрована на обліку у Володимирецькому центрі зайнятості та інших центрах зайнятості України, як шукаюча роботу не перебуває, а отже є непрацюючою та має право на отримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов'язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону визначено умови призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника (стаття 36), розмір такої пенсії (стаття 37), період, на який вона призначається, зміна розміру (стаття 38), призначення однієї пенсії у зв'язку з втратою годувальника на всіх членів сім'ї, виділення частки пенсії (стаття 39).

Непрацездатними членами сім'ї вважаються: діти померлого годувальника, які не досягли 18 років, а також дружина, якщо вона не працює і зайнята доглядом за дитиною померлого годувальника до досягнення нею восьми років.

Право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262, які перебували на їх утриманні.

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом, які загинули чи померли, або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на лютий 2015 року записів про проведення реєстраційних дій, щодо реєстрації ОСОБА_5, як фізичної особи підприємця не знайдено (а. с.10).

З довідки, наданої Володимирецьким районним центром зайнятості 27 лютого 2015 року за № 1070, вбачається, що ОСОБА_5 не зареєстрована на обліку у Володимирецькому центрі зайнятості та інших центрах зайнятості України, як шукаюча роботу не перебуває (а. с. 12).

Статтею 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (надалі також Закон № 2262) встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Відповідно до частини 1 пункту «д» статті 30 Закону № 2262 непрацездатними членами сім'ї вважаються, зокрема, дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Згідно вказаних норм, визначальним моментом непрацездатності є факт зайняття догляду за дітьми померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку та факт відсутності трудової діяльності, а не перебування у трудових відносинах.

В даному випадку перебування ОСОБА_5 у відпустці по догляду за дітьми, які не досягли трирічного віку, є підтвердженням того факту, що вона займається доглядом за дітьми померлого годувальника та не отримує фінансування у зв'язку з тим, що не працює та перебуває у відпустці по догляду за дітьми без збереження заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 реалізовано право на звернення до суду з позовом про стягнення коштів 27 лютого 2015 року, тобто позовні вимоги за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 26 липня 2014 року включно - знаходяться поза межами шестимісячного строку звернення до адміністративного суду.

Отже, виходячи із обставин справи та із змісту статей 99, 100 КАС України, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що адміністративний позов ОСОБА_5 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та нарахування пенсії по втраті годувальника слід залишити без розгляду в частині позовних вимог за період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 26 липня 2014 року включно.

Таким чином, доводи апеляційних скарг не спростовують висновки суду першої інстанції, зроблені у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим колегія суддів не знайшла підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_5, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 жовтня 2015 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст ухвали складено 16.02.2016 року.

.

Головуючий суддя Міщук М.С.

Судді: Гром Л.М.

Бєлова Л.В.