Справа № 2а-11111/11/1370
Суддя: Цвіркун Ю.І.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2016 р. м. Київ К/800/16433/14

Вищий адміністративний суд України у складі суддів:

головуючого - Цвіркуна Ю.І. (суддя-доповідач),
Ланченко Л.В.,
Пилипчук Н.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2011 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 року

у справі № 2а-11111/11/1370

за позовом Приватного підприємства «АРГ»

до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова

про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

Приватне підприємство «АРГ» звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова про визнання протиправним та скасування наказу.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2011 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 року, позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова від 06.10.2011 року № 1139 про проведення позапланової виїзної перевірки Приватного підприємства «АРГ».

Не погоджуючись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У зв'язку із неприбуттям в судове засідання належним чином повідомлених осіб, які беруть участь у справі, ця справа розглядалася у порядку письмового провадження згідно із статтею 222 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин справи, колегія суддів встановила таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Державною податковою інспекцією у Залізничному районі м. Львова 26.08.2011 року отримано інформацію про можливе порушення ПП «АРГ» податкового законодавства, у зв'язку з чим 31.08.2011 року було скеровано лист № 28412/10/23-114/1334 позивачу про надання пояснень та їх документальних підтверджень щодо проведених взаємовідносин з ТОВ «ВТ-Техбуд» за період з 01.10.2010 року по 31.10.2010 року та ТОВ «Галицькі інвестиції» за період з 01.10.2010 року по 30.11.2010 року.

ПП «АРГ» листом від 06.09.2011 року № 06/09/11-1 надіслано до податкового органу копії документів (акти приймання виконаних робіт та податкові накладні) по взаємовідносинах з вказаними контрагентами, але не надано пояснень щодо проведених господарських операцій, зокрема не повідомлено, як відображено в бухгалтерському та податковому обліку зазначені операції, чи проведені розрахунки за виконані роботи, та яким чином здійснювались такі розрахунки, який економічний ефект мали для підприємства вказані господарські операції.

У зв'язку із ненаданням у повному обсязі ПП «АРГ» пояснень та їх документальних підтверджень на запит податкового органу від 31.08.2011 року № 28412/10/23-114/1334, начальником ДПІ у Залізничному районі м. Львова прийнято наказ від 06.10.3011 року № 1139 про проведення позапланової виїзної перевірки ПП «АРГ».

Приймаючи рішення про скасування оскаржуваного наказу, суди попередніх інстанцій виходили з того, що зі змісту запиту ДПІ не вбачається які саме пояснення і на з'ясування яких обставин позивач повинен був дати пояснення контролюючому органу.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм податкового законодавства, чинних на час виникнення відповідних правовідносин, вважає рішення судів попередніх інстанцій передчасними, оскільки вони ухвалені не на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин в адміністративній справі відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Таким чином, обов'язковою умовою призначення перевірки в порядку пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України є ненадання платником податків пояснення та їх документального підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Отже, у даній справі підлягають встановленню обставини чи містить надана позивачем відповідь пояснення та їх документальні підтвердження у тому обсязі, який дозволив би усунути обґрунтовані сумніви контролюючого органу з приводу можливих порушень норм відповідного законодавства позивачем.

Колегія суддів суду касаційної інстанції не може погодитися із висновками судів попередніх інстанцій про те, що наданий відповідачем запит не відповідає вимогами п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, оскільки посилання у даному випадку на відповідну норму є безпідставним.

Таким чином, у даній справі підлягають встановленню обставини щодо обсягу наданої позивачем інформації на отримані запити, які стали підставою для прийняття спірного наказу про проведення перевірки.

Колегія суддів вважає, що на підставі частини другої ст. 227 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справі підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а справа - направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду першої інстанції слід врахувати викладене, застосувати при оцінці доводів сторін норми матеріального права, які повинні бути застосовані, і вирішити спір згідно із законодавством.

За таких обставин касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 227, 230 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Залізничному районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області задовольнити частково.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2011 року

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2014 року у справі № 2а-11111/11/1370 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили у порядку та строки, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та не може бути оскаржена.

Головуючий Ю.І.Цвіркун

Судді Л.В.Ланченко

Н.Г.Пилипчук