Справа № 281/32/16-а
Суддя: Бичківська К. Г.
Дата ухвалення: 2016-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/32/16-а
Провадження по справі № 2-а/281/6/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2016 року смт. Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого судді Бичківської К.Г.

при секретарі Стужук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лугини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області про відновлення виплати пенсії. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 21.05.2008 він перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Лугинському районі Житомирської області та отримує пенсію за віком, відповідно до вимог Закону України «Про державну службу».

З моменту призначення позивачу пенсії і по 12.10.2015 він працював на посаді головного спеціаліста у державній екологічній інспекції у Житомирській області. Дана посада віднесена до посад державних службовців. З 1 квітня 2015 року відповідачем припинено виплату позивачу пенсії. 27.01.2016 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в Лугинському районі з заявою про відновлення виплати даної пенсії.

Листом від 29.01.2016 за №530/04 управлінням Пенсійного фонду України у Лугинському районі Житомирської області було відмовлено позивачу у відновленні виплати пенсії, оскільки з 01.04.2015 року по 12.10.2015 позивач перебував на державній службі, тому призначена йому пенсія не виплачувалася правомірно, тобто в управління відсутні правові підстави для відновлення з 01.04.2015 року виплати призначеної йому пенсії.

Позивач в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про слухання справи у його відсутності, позов не визнав посилаючись на відсутність правових підстав для відновлення виплати пенсії.

Дослідивши матеріали справи та зібрані по ній докази, суд приходить до висновку про задоволення позову частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України у Лугинському районі Житомирської області та отримує пенсію за віком з 21.05.2008, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу». З 01.04.2015 р. позивачу припинено виплату пенсії.

Листом №530/04 від 29.01.2016 відповідач відмовив у відновленні виплати пенсії позивачу з посиланням на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року №213, та повідомив про відсутність права на отримання пенсії до кінця 2015 року, а саме: про неможливість одночасного перебування на державній службі та отримання пенсії.

Вирішуючи питання правомірності припинення виплати пенсії позивачу, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст. 22, 64 Конституції України, право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року №5-рп/2005 конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані, а при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод.

Тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме норми Закону України «Про державну службу», в редакції, що діяла на момент призначення пенсії позивачу.

Принципом верховенства права, який визнається і діє в Україні, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, держава відповідає перед людиною за свою діяльність, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Законом України у межах і відповідно до законів України.

Відмову відповідача щодо виплати пенсії позивачу суд вважає неправомірною, оскільки конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх старості. Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв'язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею, є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов'язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (з урахуванням змін, внесених Законом України № 213, які набрали чинності з 1 квітня 2015 року), тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 розділу ІІІ «;Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний в пункті 5 розділу ІІІ «Прикінцеві положення» Закону №213 закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах до 1 червня 2015 року не прийнятий, у зв'язку з чим з вказаної дати втратили чинність, зокрема, норми Закону України «Про державну службу» щодо пенсійного забезпечення і відповідно пенсії/щомісячне довічне грошове утримання за цим Законом не призначається.

У теперішній час особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Позбавлення позивача з 01.06.2015 по 12.10.2015 права на отримання раніше призначеної пенсії державного службовця є звуженням його конституційного права на соціальний захист і порушує його конституційні права на соціальний захист.

Виходячи із змісту Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213, суд вважає, що права позивача на соціальний захист порушені відповідачем починаючи з 01 червня 2015 року.

Згідно ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Крім того, статті 58 та 64 Конституції України передбачають, що закони не мають зворотної дії в часі. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту або обсягу існуючих прав і свобод, а конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Тому суд вважає, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року, який скасовує норми щодо пенсійного забезпечення державних службовців, прийнятий після призначення позивачу вказаної пенсії, не може бути підставою для невиплати пенсії позивачу, оскільки обмежує права на соціальне забезпечення, передбачені Конституцією України.

При цьому суд враховує, що законодавцем не виконано вимогу вищевказаного закону про прийняття до 01.06.2015р. закону щодо призначення усіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах.

З 01.06.2015 особам, які підпадають під дію Закону України «Про державну службу», призначаються пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне забезпечення». Але враховуючи, що пенсія державного службовця позивачу призначена та виплачувалася з 2008 року та зважаючи на те, що відповідно до Конституції України Закони не мають зворотної дії в часі, суд вважає дії відповідача по невиплаті позивачу раніше призначеної пенсії державного службовця незаконними. При цьому поновити права позивачу іншим шляхом ніж відновлення виплати цієї пенсії неможливо.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 94 КАС України, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. слід стягнути з Державного бюджету України.

На підставі викладеного ст. ст. 160, 161, 162, 256, 267 КАС України ст.ст. 8,46, 58,64 Конституції України, ст. 37 ЗУ «Про державну службу», керуючись, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов'язати управління Пенсійного фонду України у Лугинському районі Житомирської області відновити з 1 червня 2015 року по 12 жовтня 2015 року виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу».

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 копійок.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Лугинський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя К. Г. Бичківська