Справа № 819/138/13-а
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2016-02-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2016 року м. Київ К/800/45343/14

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кравцова О.В.,

суддів Єрьоміна А.В.,

Цуркана М.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області про визнання протиправним припису,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі також - позивач) звернувся до суду із позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області (надалі - відповідач, Інспекція), в якому просив визнати протиправним припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 2 січня 2013 року.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року рішення першої інстанції скасовано, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано припис від 2 січня 2013 року в частині зупинення експлуатації об'єкта та знесення прибудови шляхом демонтажу. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Вищого адміністративного суду із касаційною скаргою, в якій просив рішення апеляційної інстанцій скасувати, залишивши в силі постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2013 року.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та рішення, що приймалися під час її розгляду, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що до Інспекції надійшло звернення Збаразького міського голови від 5 грудня 2012 року № 03-726/26 та скарга ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від 29 грудня 2012 року про проведення перевірки щодо законності будівництва за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі наказу на проведення перевірки від 26 грудня 2012 року № 711 та направлення на перевірку від 26 грудня 2012 року № 563, відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог чинного законодавства позивачем.

Результати перевірки оформлені актом від 2 січня 2013 року, згідно якого встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 проведено реконструкцію цокольного поверху під торговий центр в складі магазину продуктових товарів, господарських товарів, алкогольних, тютюнових виробів, ресторану, перукарні, складських та адміністративних приміщень. Проектна документація, та документи, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта після реконструкції відсутні.

Також встановлено, що позивачем власними силами у липні-серпні 2012 року проведено будівельні роботи з спорудження прибудови до універмагу з металевих конструкцій, колон круглого перерізу та кроквяних односкатних ферм з металопрофілю прямокутного перерізу розміром у плані орієнтовно 2,0*10,0 м. без затвердженого проекту, без документу, що надає право на проведення будівельних робіт. На час проведення перевірки в приміщеннях ресторану проводились роботи з влаштуванням підвісної стелі та влаштування плитки на стінах сходової клітки до підвалу. Проте проектна документація на реконструкцію відсутня.

У зв'язку з вищевикладеним, Інспекцією встановлено, що будівельні роботи проводились позивачем з порушенням статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», без затвердженої проектної документації, чим порушено вимоги ст. 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», а також порушено вимоги ДБН А.3.1-5-2009 «Організація будівельного виробництва», пункт 1.17 розділу 8 Металеві конструкції кроквяні ферми споруджено з порушенням вимог Національного стандарту ДСТУ Б.В.2.6.74:2008 «Ферми сталеві кроквяні з гнуто зварювальних профілів прямокутного перерізу. Технічні умови.» та ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будівлі та споруди. Основні положення.». На момент проведення перевірки приміщення магазину, ресторану, комп'ютерного залу, складських та адміністративних приміщень експлуатуються без документів, що підтверджують прийняття об'єкта в експлуатацію, чим порушено пункт 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

2 січня 2013 року відповідачем складено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким з 2 січня 2013 року зупинено експлуатацію об'єкта до введення його в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства; зобов'язано провести знесення шляхом демонтажу самочинно спорудженої прибудови до будівлі універмагу з металевих конструкцій, колон круглого перерізу та кроквяних односкатних ферм з металопрофілю орієнтовним розміром 6,0 х 10,0 м. в термін до 8 лютого 2013 року; зобов'язано провести обстеження об'єкта силами кваліфікованих фахівців, що мають право на проведення обстеження на предмет надійності та безпечності експлуатації будівельних конструкцій об'єкта до 8 лютого 2013 року.

Не погоджуючись із даним приписом, позивач звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що перевірка проведена відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства, а оскаржуваний припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 2 січня 2013 року винесений суб'єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд апеляційної інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, зазначив про протиправність оскаржуваного припису в частині зупинення експлуатації об'єкта та зобов'язання провести знесення шляхом демонтажу спорудженої прибудови, а тому в цій частині припис підлягає скасуванню.

Колегія суддів Вищого адміністративного суду України погоджується із висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Частинами першою, другою статті 220 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі і не може досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, та вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, але при цьому може встановлювати порушення норм матеріального чи процесуального права, на які не було посилання в касаційній скарзі.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів переглядає судові рішення в межах касаційної скарги - в частині визнання оскаржуваного припису, щодо знесення самочинного об'єкту будівництва, протиправним.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямування на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів передбачено Законом України від 17 лютого 2011 року № 3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі - Закон № 3038-VI).

Частинами першою-четвертою статті 41 Закону № 3038-VI (в редакції від 1 січня 2013 року, що була чинною на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема: видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

Отже, чинним законодавством не передбачено права Інспекції виносити приписи про знесення самочинно збудованого об'єкту.

Окрім того, необхідно зазначити, що відповідно до статті 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку щодо визнання припису від 2 січня 2013 року в частині зупинення експлуатації об'єкту та проведення знесення шляхом демонтажу, оскільки Інспекція не наділена повноваженнями видавати такі приписи, а рішення про знесення та приведення самочинно реконструйованих об'єктів до попереднього стану може приймати лише суд.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновків, що рішення суду апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального та матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними.

Керуючись статтями 222, 224, 231 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копії сторонам у справі та оскарженню не підлягає.

Заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі Верховним Судом України може бути подана з підстав, в порядку та у строки, що встановлені статтями 236-238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Кравцов О.В.

Судді Єрьомін А.В.

Цуркан М.І.