Справа № 2а/0570/15937/2012
Суддя: Василенко Любов Андріївна
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Скріпнік А.І.
Суддя-доповідач - ОСОБА_1
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року справа №2а/0570/15937/2012

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Донецький апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів: Васильєвої І.А., Гайдара А.В.,

при секретареві Томах О.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 р. у справі № 2а/0570/15937/2012 за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області про стягнення заборгованості зі сплати щомісячної адресної допомоги та відшкодування пенсії у загальному розмірі 365109,54 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2012 року Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області ( далі УПФУ в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області) звернулося до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату пенсій особам, які отримують пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві, по втраті годувальника та за період з 1 липня 2012 року до 30 вересня 2012 року включно у загальному розмірі 365109,54 грн.( т.1 а.с. 3 6).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 р. у справі № 2а/0570/15937/2012 адміністративний позов задоволено частково, а саме: стягнуто з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання України в м. Слов'янську Донецької області на користь управління пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області суму витрат на виплату пенсії за період з 01 липня року по 30 вересня 2012 року у розмірі 7342 (сім тисяч триста сорок дві) грн. 67 (шістдесят сім) коп. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено ( т.1 а. с. 67 -76).

Постанова суду першої інстанції оскаржена відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга обгрунтована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи, в звязку з чим просив задовольнити скаргу, постанову суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі ( т.1 а. с. 78 82).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду віл 1 лютого 2013 року скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 року, прийнято нову постанову про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнуто з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області суму витрат на виплату пенсії за період з 01 липня 2012 року по 30 вересня 2012 року в розмірі 4398,78 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено ( т.1 а. с. 226 228).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 листопада 2015 року скасовано постанову Донецького апеляційного адміністративного суду віл 1 лютого 2013 року в частині стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області витрати по виплаченій пенсії по ОСОБА_4 (ОСОБА_5В.), на суму 354,12 гривень та в частині відмови в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області витрат по виплаті пенсії по інвалідності по ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_8 і в цій частині справу направлено на новий розгляд до Донецького апеляційного адміністративного суду.

Представник відповідача - ОСОБА_3 - в судовому засіданні підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, постановити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача - ОСОБА_2 - в судовому засіданні заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила задовольнити позовні вимоги щодо відшкодування витрат на виплату пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, та ОСОБА_8

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевірила матеріали справи за доводами апеляційної скарги і дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

На підставі ухвали Вищого адміністративного суду України від 19.11.2015 року апеляційний перегляд постанови суду першої інстанції здійснюється тільки в частині відшкодування витрат на виплату основного розміру пенсії ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5

Слід зазначити, що суд касаційної інстанції погодив висновки судів першої та апеляційної інстанцій щодо відсутності правових підстав для відшкодування відповідачем позивачу витрат з виплати адресної щомісячної допомоги та витрат на її доставку по всіх особах у цій справі, тому спірним у даному випадку є лише відшкодування витрат на виплату основного розміру пенсії зазначеним вище особам.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивачем та відповідачем були підписані акти щомісячної звірки особових справ пенсіонерів, які мають право на отримання пенсії у зв'язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням за період липень - вересень 2012 року та складені таблиці розбіжностей (т.1 а. с. 8 -14).

Відповідачем не прийняті до заліку та відшкодування суми основного розміру пенсій, виплачені позивачем ОСОБА_6 (150 грн. щомісячно, всього 450,00 грн.), ОСОБА_7 (150 грн. щомісячно, всього 450,00 грн.), ОСОБА_8 ( 150 грн. щомісячно, всього 450,00 грн.), ОСОБА_5 (щомісячно по 118,04 грн., всього 354,12 грн.) за період з 01.07.2012 року по 30.09.2012 року включно ( т.1 а. с. 83 85).

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав травму на виробництві о 14-00 годині 26.05.1999 року, працюючи слюсарем-монтажником дільниці 2 ВАТ «Дальенергомонтаж» м.Хабаровск (Росівйська Федерація), про що складений акт про нещасний випадок на виробництві від 28.05.1999 року (т. 3 а. с.144);

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, отримав травму на виробництві 12.02.2001 року о 14-35 годині працюючи машиністом котлів 4 розряду на ТЕЦ рудника Баренцбург ФГУП-ГТ "Арктикуголь", про що був складений акт про нещасний випадок на виробництві 13.02.2001 року ( т.3 а. с.95);

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, майстер 4 дільниці "СРСУ-2" о 7-ій годині 05.11.1983 року, по дорозі на роботу, була травмована автобусом, про що був складений акт розслідування нещасного випадку від 06.11.1983 року (побутова травма) (акт форми Н-1 відсутній) (т.3 а.с.49).

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, інвалід з дитинства є донькою померлого внаслідок нещасного випадку на виробництві годувальника - ОСОБА_4, отримує пенсію по втраті годувальника, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження ( т.2 а.с.142), ксерокопією паспорта ( т.2 а. с. 182, 236, 251), виписками з актів медичного огляду ЛТЕК, МСЕК (т.1 а. с. 168 170, т.2 а. с. 174-178, (а. с. 177, 178 тільки зворотній бік аркушу)), розпорядженнями про призначення та перерахунок пенсії по втраті годувальника (т.2 а. с. 181 (зворотній бік), 184,189 (зворотній бік), 191 (зворотній бік), 192, 193 (зворотній бік), 194 (зворотній бік), 196, 197 (зворотній бік), 198-199, 205 (зворотній бік), 207, 209, 211,221, 225, 227 (зворотній бік), 231-232, 234, 238, 241 (зворотній бік), 242, 243 (зворотній бік), 246, 248 (зворотній бік), 250, 253 (зворотній бік), 256 (зворотній бік), 257 (зворотній бік), 259 (зворотній бік), 260). ОСОБА_4 22.09.1976 року у віці 41 рік отримав смертельну виробничу травму 03.09.1976 року, працював чокеровщиком в Чунському ЛПГ ( Якутія), що підтверджено актом форми Н-1 (т.1 а. с. 165 167).

Встановлені обставини справи підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені нижче норми матеріального права, якими регулюються спірні відносини суд першої інстанції внаслідок порушення норм матеріального права дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування відповідачем витрат з виплати основного розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які отримали травму на виробництві на території колишніх республік СРСР після проголошення незалежності України.

Статтею 1 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР (далі за текстом - Основи) встановлено, що загальнообов'язкове державне соціальне страхування - це система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає надання соціального захисту, що включає матеріальне забезпечення громадян у разі хвороби, повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також бюджетних та інших джерел, передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі види загальнообов'язкового державного соціального страхування: пенсійне страхування; страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням; медичне страхування; страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності; страхування на випадок безробіття. Відносини, що виникають за зазначеними у частині першій цієї статті видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, регулюються окремими законами, прийнятими відповідно до Основ (стаття 4 Основ у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 25 Основ за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання надаються такі види соціальних послуг і матеріального забезпечення: профілактичні заходи по запобіганню нещасним випадкам на виробництві та професійним захворюванням; відновлення здоров'я та працездатності потерпілого; допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; відшкодування збитків, заподіяних працівникові каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним своїх трудових обов'язків; пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; допомога на поховання осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Ураховуючи те, що пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсія у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, є наслідком страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, належним страховиком відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що також передбачено статтею 21 Закону № 1105-ХІУ, яка визначає перелік соціальних послуг та виплат, які здійснюються та відшкодовуються Фондом.

Згідно з частиною четвертою статті 26 Основ якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між страховиками виник спір щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернулася застрахована особа.

При цьому неналежний страховик має право звернутися до належного страховика щодо відшкодування понесених ним витрат.

Аналогічне правило закріплене абзацом другим пункту 5 частини першої статті 24 Закону № 1105-ХІУ, відповідно до якого якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

За змістом статті 21 Закону № 1105-ХІУ у разі настання страхового випадку Фонд зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні: допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого; пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання тощо. Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, перебуває на обліку підприємство, на якому стався страховий випадок, як платник страхових внесків чи ні.

Згідно статті 1 Угоди про гарантії пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 3 Угоди про гарантії встановлено, що всі витрати, пов'язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, яка надає забезпечення.

За змістом наведеної норми взаємні розрахунки між державами можуть проводитися лише на підставі двосторонніх договорів.

Отже, витрати, понесені органами ПФУ у зв'язку з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі й пенсії особам, які стали інвалідами від нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР, або пенсії у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві на території колишніх республік СРСР), підлягають відшкодуванню за рахунок Фонду як належного страховика від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

З огляду на викладене, витрати на виплату на доставку основного розміру пенсії особам, які отримали травми на території колишнього СРСР так і на території Російської Федерації після проголошення незалежності України підлягають відшкодуванню відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року. А протилежний висновок суду першої інстанції про те, що нещасний випадок з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стався не на території СРСР, а на території Російської Федерації, після проголошення незалежності України, внаслідок чого у відповідача не виникає зобовязання по відшкодуванню витрат в разі виплати такої пенсії органами Пенсійного фонду України відповідно до вимог вищезазначеної Угоди від 14 січня 1993 року не узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України у справі №21-33а/14 від 25.03.2014 року, яка відповідно до ч.1 ст.244-2 КАС України є обовязковою для застосування судами.

Отже, на користь позивача з відповідача за спірний період відшкодуванню підлягають витрати з виплати основного розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в загальній сумі 900,00 гривень.

Колегія суддів також погоджує висновок суду першої інстанції щодо відсутності обовязку у відповідача відшкодовувати позивачу витрати з виплати основного розміру пенсії по інвалідності ОСОБА_8

Так, ОСОБА_8 отримала травму о 7-ій годині 05.11.1983 року під час прямування на роботу (була травмована автобусом), про що був складений акт розслідування нещасного випадку, який трапився у побуті, під час прямування на роботу або з роботи від 06.11.1983 року.

Відповідно до п. 1.2 Положення про розслідування та облік нещасних випадків на виробництві, затвердженого постановою Президії ВЦСПС від 13.08.1982 року № 11-6, (чинний на час нещасного випадку з ОСОБА_8Ю.), розслідуванню та обліку відповідно до цього Порядку підлягають нещасні випадки, які трапились на території підприємства, поза територією підприємства при виконанні постраждалим трудових обов'язків, завдань адміністрації підприємства, керівника робіт (бригадира, майстра, начальника зміни, ділянки тощо), а також при прямуванні на наданому підприємством транспорті на роботу або з роботи.

Тобто, нещасний випадок, який трапився із ОСОБА_8, не є нещасним випадком, що трапився на виробництві.

Це підтверджується також і тим, що розслідування нещасних випадків на виробництві має бути оформлено відповідним ОСОБА_10 форми Н-1. Судом встановлено, що ОСОБА_10 форми Н-1 за результатами нещасного випадку з ОСОБА_8 складено не було.

Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги позивача в частині відшкодування основного розміру пенсії, сплаченої ОСОБА_8 у період з 01 липня 2012 року до 30 вересня 2012 року в розмірі 450 грн. не підлягають задоволенню, але тільки з тих підстав, що нещасний випадок не відноситься до нещасних випадків, які трапилися на виробництві. Суд першої інстанції зазначив ще одну підставу для відмови в задоволенні цих позовних вимог, а саме, що травма ОСОБА_8 отримана на території Російської Федерації після проголошення незалежності Україною. Такий висновок суду першої інстанції є помилковим з тих же підстав, які викладені вище щодо відшкодування витрат з виплати пенсій ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Щодо відшкодування витрат на виплату основного розміру пенсії по втраті годувальника ОСОБА_4, виплаченої ОСОБА_5 за спірний період у розмірі 354,12 грн. колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції внаслідок неповного зясування обставин у справі, що мають значення для справи помилково вирішив питання щодо відшкодування витрат на виплату пенсії померлому ОСОБА_4, яких не було заявлено в позові. Вивченням матеріалів справи встановлено, що позовні вимоги стосувалися витрат з виплати основного розміру пенсії за спірний період по втраті годувальника ОСОБА_5, яка є інвалідом з дитинства, наявність зазначених витрат підтверджена матеріалами справи і вони підлягають задоволенню з огляду на наступні норми нижче наведеного Закону.

Згідно з п.1 ч.1 ст. ст. 21, 33 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат та пенсію мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції внаслідок неповного зясування обставин у справі, що мають значення для справи та порушення норм матеріального закону невірно вирішив спір, в звязку з чим постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової про часткове задоволення позовних вимог.

Постанова в повному обсязі складена 17 лютого 2016 року.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 196, ст. 198 ч.1 п.3, ст. 202 ч.1 п.1, п.4, ст..205 ч.2, ст. 207, ст. 212, ст. 254 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2012 р. у справі № 2а/0570/15937/2012 про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області витрат по виплаченій пенсії по ОСОБА_4 (ОСОБА_5В.) на суму 354,12 гривень та відмови в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області про стягнення з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області про стягнення витрат по виплаті пенсії по інвалідності ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 скасувати.

Позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області щодо стягнення витрат з виплати пенсій ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Слов'янську Донецької області на користь Управління Пенсійного фонду України в м. Слов'янську та Слов'янському районі Донецької області витрати з виплати пенсій за період з 01 липня 2012 року до 30 вересня 2012 року включно на загальну суму 1254,12 гривень ( одну тисячу двісті пятдесят чотири гривні 12 копійок), з яких 450,00 гривень - основний розмір пенсії по інвалідності, виплаченої ОСОБА_6, 450,00 гривень - основний розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_7, 354,12 гривень - розмір пенсії по втраті годувальника, виплаченої ОСОБА_5.

У задоволенні позовних вимог про стягнення витрат з виплати основного розміру пенсії, виплаченого ОСОБА_8 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, а в разі складення в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Судді Л. А.Василенко

ОСОБА_11

ОСОБА_10