Справа № 2а/2312/5171/11
Суддя: Заяць В.С.
Дата ухвалення: 2016-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м. Київ К/800/22525/15

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів Зайця В.С. (суддя-доповідач), Голяшкіна О.В., Стрелець Т.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_4 про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень, зобов'язання вчинити певні дії на виконання постанови суду, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2012 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано відмову Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області у нарахуванні, перерахуванні та виплаті ОСОБА_4 основної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у відповідності до статтей 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 18 травня 2011 року протиправною.

Зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області провести нарахування, перерахування та виплату ОСОБА_4, починаючи з 18 травня 2011 року, державної пенсії по інвалідності в розмірі шести мінімальних пенсій за віком та щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», а саме прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який встановлений Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки з врахуванням підвищень мінімального розміру пенсій, які відбулися в даному періоді, з нарахуванням виплати, які проведені за вказаний період.

19 лютого 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області та зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії відповідно до статтей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року на виконання постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2011 року у справі № 2-а/2312/5171/11.

Постановою Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано протиправними дії та бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області в процесі виконання Постанови Маньківського районною суду Черкаської області від 06 вересня 2011 року у справі № 2-а2312/5171/11 в частині не проведення нарахування та виплати ОСОБА_4 основної та додаткової пенсії, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи, у відповідності до статтей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громалян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_4 в частині вимог щодо зобов'язання Управління Пенсійною фонду України в Маньківському районі Черкаської області на виконання постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2011 року по справі № 2-а/2312/5171/11 здійснити перерахунок, нарахування та виплату ОСОБА_4 відповідно до статтей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громалян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» основної державної пенсії як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та щомісячної додаткової пенси за шкоду, заподіяну здоров'ю у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру, встановленого частиною 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за період з 01 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року, з урахуванням змін прожиткового мінімуму та проведених виплат, закрито.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області задоволено частково, ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2015 року скасовано та постановлено нову, якою заяву ОСОБА_4 повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанцій скаржник оскаржив його.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду апеляційної інстанцій скасувати, а ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 27 лютого 2015 року залишити в силі.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, матеріали справи, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Як вбачається із матеріалів справи 19 лютого 2015 року ОСОБА_4 на підставі частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до суду із заявою про визнання протиправними дій та бездіяльності Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області та зобов'язання здійснити перерахунок, нарахування та виплату пенсії відповідно до статтей 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року на виконання постанови Маньківського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2011 року у справі № 2-а/2312/5171/11.

Судами встановлено, що постанова суду у справі № 2-а/2312/5171/11 від 06 вересня 2011 року знаходилася на виконанні в Управлінні Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області, однак виконати рішення суду, а саме нарахувати та виплатити позивачу щомісячну державну та додаткову пенсію за період з 01 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Маньківському районі Черкаської області не мало можливості через відсутність підстав.

Задовольняючи частково заяву позивача, суд першої інстанції прийшов до висновку, що дії відповідача щодо відмови в проведені перерахунку та виплаті щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком відповідно до статті 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та основної пенсії в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком згідно статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 січня 2014 року по 15 серпня 2014 року є протиправними.

Також суд першої інстанції зазначив, що оскільки постановою Маньківського районного суду № 2-а/2312/5171/11 від 06 вересня 2011 року зазначені вимоги задоволені, так як вище зазначена постанова суду починає діяти з 18 травня 2011 року і не обмежена кінцевим терміном дії, тому фактично є постанова суду, що набрала законної сили, з того самого спору між тими самими сторонами.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції не погодився, скасовуючи рішення суду першої інстанції зазначив, що позивачем заява відповідно до частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України подана поза межами строку для пред'явлення до виконання виконавчого листа, а тому ним пропущено строк для звернення до суду із вказаною заявою відповідно до частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв'язку із чим вона підлягає поверненню заявнику.

Колегія суддів із правовою позицією суду апеляційної інстанції погоджується із огляду на наступне.

Відповідно до абзаців 1, 6, 7, 8 частин 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб'єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Таку заяву може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду.

У разі відповідності заяви вказаним вище вимогам вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Згідно частини 3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Із системного аналізу зазначених норм колегія суддів Вищого адміністративного суду України зазначає, що постанова Маньківського районного суду Черкаської області від 06 вересня 2011 року у справі № 2-а/2312/5171/11 набрала законної сили 20 квітня 2012 року, строк пред'явлення до виконання виконавчого листа до виконання - один рік, тобто до 21 квітня 2013 року.

Оскільки відповідно до абзацу 5 частини 9 статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України заяву, із якою 19 лютого 2015 року до суду звернувся ОСОБА_4, може бути подано не пізніше дня завершення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідною постановою суду, а саме 21 квітня 2013 року, колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає, що суд апеляційної інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку, повернувши ОСОБА_4 його заяву.

Відповідно до частини 1 статті 224 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили порушень норм матеріального і процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Оскільки суд апеляційної інстанції не допустив порушень норм матеріального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій, підстав для задоволення касаційної скарги немає.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі та може бути переглянута Верховним Судом України з підстав, у строк та у порядку, визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: