Справа № 461/179/15-а
Суддя: Романюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2016-02-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/179/15-а
У Х В А Л А

судового засідання

16 лютого 2016 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.,

при секретарі Куц Н.З.

з участю: позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2.

представника позивача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 місько ради ОСОБА_5

представник відповідача ОСОБА_6 комунальної власності ЛМР - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні при розгляді справи за адміністративним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_4 міської ради про оскарження наказу управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради і ухвали ОСОБА_4 міської ради, клопотання представника ОСОБА_4 міської ради про залишення позовної заяви без розгляду за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_4 міської ради про оскарження наказу управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради і ухвали ОСОБА_4 міської ради, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_4 міської ради про оскарження наказу управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради і ухвали ОСОБА_4 міської ради, за яким поивачі просять визнати незаконними і скасувати наказ управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради від 14.05.2013р. № 75-0 «Про підготовку проектів ухвал про надання в оренду нежитлових приміщень», в частині надання в оренду підвальних приміщень площею 33,3 м.кв. на вул.Бой-Желенського,6 та ухвалу Львіської міської ради від 18.07.2013р.№2557 «Про надання в оренду нежитлових приміщень на вул.Бой-Желенського,6.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_8 подав до суду заяву, в якій просить суд залишити вказаний адміністративний позов без розгляду. Вказана заява мотивована тим, що строк давності на звернення до адміністративного суду уже пропущений та не поновлений. Представнник відповідача зазначає, що для звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який позивачами вже пропущений та не поновлений.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання про залишення без розгляду заяви підтримав з підстав, наведених у письмовій заяві. Просив суд адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_4 міської ради про оскарження наказу управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради і ухвали ОСОБА_4 міської ради, залишити без розгляду

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засідання проти залишення адміністративного позову без розгляду заперечили, вважають, що строк звернення до суду ним не пропущений.

Представник позивачів ОСОБА_3 у судовому засіданні проти вказаної заяви заперечив, просив у її задоволенні відмовити, оскільки строк на оскарження позивачами не пропущено.

Представник відповідача управління комунальної власності ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання про залишення без розгляду заяви підтримав з підстав, наведених у заяві. Просив суд адміністративний позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_4 міської ради про оскарження наказу управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради і ухвали ОСОБА_4 міської ради, залишити без розгляду

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши заяву про залишення заяви без розгляду та матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача про залишення заяви без розгляду слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, встановлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до за матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до адміністративного суду з позовом 12.01.2015р. Із змісту позовної заяви слідує, що про наявність спірних наказу ОСОБА_6 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради № 75-0 від 14.05.2013р. «Про підготовку проектів ухвал про надання і оренду нежитлових приміщень» та ухвали ОСОБА_4 міської ради № 2557 від 18.07.2013р. «Про надання в оренду нежитлових приміщень на вул.Бой-Желенського, 6» позивачі дізналися під час розгляду цивільної справи № 2-2220/11 (провадження № 2/465/330/14).

Також у матеріалах справи наявні докази того, що позивачі із заявленими позовними вимогами неодноразового зверталися до суду; питання пропуску ними строку звернення до суду висвітлено в ухвалі ОСОБА_4 апеляційного адміністративного суду від 15.07.2014р. у справі № 876/4395/14, якою скасовано ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 11,04.2014р. та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду(а.с. 19-21).

Окрім цього, ухвалами Галицького районного суду м.Львова від 02.10.2014р. у справі № 461/3696/14-а та від 23.12.2014 р. у справі № 461/12202/14-а позовні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишені без розгляду через повторну неявку позивачів до суду.

В своїй заяві представник відповідача ЛМР покликається на відсутність звернень позивачів із відповідним клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Слід зауважити, що приписи ст.106 КАС України, які встановлюють вимоги до позовної заяви, не передбачають обовязковості звернення позивачів до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Натомість, відповідно до ч.1 ст.100 та п.5 ч.1 ст.107 КАС України наявність достатніх підстав для визнання поважними причин пропуску установленого строку звернення до суду визначається на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

У ст. 100 КАС України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об'єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Право на звернення до адміністративного суду з позовом є складовою права на судовий захист, яке передбачено статтею 55 Конституції України, відповідно до якої, права і свободи людини і громадянина захищаються судом і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Із наведеними нормами Конституції України кореспондуються положення ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, якими встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справі Bellet v. Fгаnсе Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Таким чином в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з ч.1 ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст.99 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи вказаним Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно з ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Крім того, суд зауважує, що правило встановлення обмежень доступу до суду у звязку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи (рішення Європейського Суду з прав людини «Іліан проти Туреччини»).

Відповідно до ч. 1 ст.8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Оцінюючи дійсні обставини справи, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд повинен надати оцінку та провести обєктивний аналіз всіх наведених у позові доводів та обставин справи, щодозволить дати відповідь на питання про те, чи позивачі за встановлених обставин мали дійсно можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду.

Вищенаведені обставини у своїй сукупності є визначальними при вирішенні наведеного процесуального питання, через що решта позицій викладених у заяві про залишення позову без рогляду, не носить принципового характеру.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_8 про залишення заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_4 міської ради про оскарження наказу управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради і ухвали ОСОБА_4 міської ради, без розгляду є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.99,100, 158,160 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 міської ради ОСОБА_8 про залишення заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_6 комунальної власності ОСОБА_4 міської ради, ОСОБА_4 міської ради про оскарження наказу управління комунальної власності ОСОБА_4 міської ради і ухвали ОСОБА_4 міської ради, без розгляду - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Романюк