Справа № 813/5140/13-а
Суддя: Костів Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2016 р. Справа № 876/7851/14

Львівський апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Костіва М.В.,

суддів Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.

за участю секретаря Керод Х.І.

представника третіх осіб ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2014 року в справі №813/5140/13-а за позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Львівській області, за участю третіх осіб: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання протиправними та скасування реєстрації декларацій,

встановив:

У липні 2013 року позивач - ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом, в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати протиправними та скасувати реєстрації декларацій про початок виконання будівельних робіт в будинку №4 по вул. Вірменській у м. Львові № ЛВ 0, зареєстровану відповідачем 04.07.2011 року та про готовність об'єкта (будівництва на вул. Вірменській,4 у м. Львові) до експлуатації № ЛВ 9, зареєстровану відповідачем 30.12.2011 року.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2014 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, постанову оскаржила позивач, яка, покликаючись не неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаржник вважає, що Декларація про початок виконання будівельних робіт (будинку №4 по вул. Вірменській у м. Львові) від 04.07.2011 року за № ЛВ 0 та Декларація про готовність об'єкта (будинку №4 по вул. Вірменській у м. Львові) до експлуатації від 30.12.2011 року за № ЛВ 9, зареєстровані всупереч вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню, оскільки їх реєстрація проведена без наявності жодної дозвільної та проектної документації, без наявності необхідних погоджень органів охорони культурної спадщини, зокрема, Міністерства культури України, а також за відсутності будь-яких законних підстав для проведення такої реєстрації, оскільки, на думку скаржника, необхідно було отримати дозвіл на виконання будівельних робіт та ввести в експлуатацію шляхом отримання сертифікату, так як об'єкт належить до IV категорії складності.

В судових засіданнях представник відповідача та представник третіх осіб ОСОБА_5, ОСОБА_3 вимоги апеляційної скарги заперечилли за їх безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 04 липня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області було зареєстровано за № ЛВ 0 Декларацію про початок виконання будівельних робіт по завершенню самовільно розпочатого перепланування приміщень квартир житлового будинку з влаштуванням мезоніну і мансардних приміщень та пристосуванням приміщень першого поверху та підвалу на вул. Вірменській, 4 і квартири №1-а на вул. Краківській, 9 у м. Львові під кафе та влаштуванням дахової паливної, що належить до III категорії складності.

30 грудня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області № ЛВ 9 було зареєстровано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації - реставрація з переплануванням квартир житлового будинку з влаштуванням мезоніну і мансардних приміщень та пристосуванням приміщень першого поверху та підвалу на вул. Вірменській, 4 і квартири №1-а на вул. Краківській, 9 у м. Львові під кафе з розміщенням дахової паливної, що належить до III категорії складності.

При цьому, зазначеному передували наступні обставини.

Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 19.09.2007 року № 517 визнано будинок № 4 на вул. Вірменській у м. Львові аварійним, що загрожує обвалом, запропоновано управлінню житлового господарства внести пропозиції щодо відселення мешканців із зазначеного аварійного будинку.

Спеціалізованим науково-реставраційним інститутом «Укрзахідпроектреставрація» на замовлення ОСОБА_4 за дорученням ОСОБА_3 було розроблене Реставраційне завдання на розробку науково-проектної документації житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Вірменська, 4 та Планове завдання на реставрацію, які погоджені начальником Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради ОСОБА_6 04.06.2008 року та затверджені Головою Державної служби з питань національної культурної спадщини України ОСОБА_7 01.09.2008 року.

Виконання будівельних робіт з реконструкції будинку № 4 по вул. Вірменській було розпочато без дозвільних документів. Однак міжвідомчою комісією Галицького району погоджено питання завершення самовільно розпочатої реконструкції житлового будинку № 4 на вул. Вірменській у м. Львові згідно з поданими проектними пропозиціями, що підтверджується витягом з протоколу № 29 від 31.08.2010 року.

12.08.2010 року між Львівською міською радою в особі Галицької районної адміністрації та ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено Договір про погодження самочинного будівництва, предметом якого є умови погодження самочинного будівництва - самовільно розпочатої реконструкції житлового будинку № 4 по вул. Вірменській у м. Львові.

На виконання п.2.2.3 вищевказаного договору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оплатили в бюджет 43 012,50 грн. на розвиток соціальної інфраструктури району, що підтверджується квитанцією від 13.10.2010 року.

Департаментом містобудування Львівської міської ради наказом № А-447 від 24.12.2010 року затверджено громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4 вимоги до архітектурно-планувальної частини проекту завершення самовільно розпочатого перепланування приміщень квартир житлового будинку з влаштуванням мезоніну і мансардних приміщень та пристосуванням приміщень першого поверху та підвалу на вул. Вірменській, 4 і квартири № 1а на вул. Краківській, 9 під кафе та влаштування дахової паливної.

На замовлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Спеціалізованим науково-реставраційним інститутом «Укрзахідпроектреставрація» було розроблено робочий проект на завершення самовільно розпочатого перепланування приміщень квартири житлового будинку з влаштуванням мезоніну і мансардних приміщень та пристосування приміщень першого поверху та підвалу на вул. Вірменській, 4 і квартири № 1а на вул. Краківській, 9 під кафе та влаштування дахової паливної.

Згідно з п.12 декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011 року № ЛВ 0, проектна документація затверджена замовниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також є посилання на Висновок комплексної державної експертизи від 04.07.2011 року № 14-01604-11.

Із вказаного висновку (експертного звіту від 04.07.2011 року № 14-01604-11, що затверджений директором філії ДП «Укрдержбудекспертиза» ОСОБА_8Д.) видно, що за результатами розгляду проектних матеріалів встановлено, що зазначена проектна документація розроблена з дотриманням вимог міцності, надійності та довговічності будинків і споруд, їх експлуатаційної безпеки та виконання архітектурних вимог, у тому числі, до доступності осіб з обмеженими фізичними можливостями та інших маломобільних груп населення.

Згідно з ч. 1 ст.31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на дату реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до ч.4 ст.31 вищевказаного Закону за рішенням замовника може проводитися також експертиза проектів будівництва інших об'єктів, ніж передбачені у цій частині, а ч.6 ст.31 зазначеного Закону передбачено, що проектна документація на будівництво об'єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про архітектурну діяльність» (в редакції, чинній на дату реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) проектна документація на будівництво об'єктів не підлягає погодженню з відповідними органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, органами охорони культурної спадщини, державної санітарно-епідеміологічної служби і природоохоронними органами.

Отже, згідно із законодавством, чинним на дату реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011 року за № ЛВ 0, проектна документація підлягає погодженню тільки замовником та не підлягає погодженню з будь-якими державними органами, в тому числі, із органами охорони культурної спадщини, зокрема, Міністерством культури України. При цьому, ні Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ні Закон України «Про архітектурну діяльність», які поширюються на всі об'єкти містобудування, в тому числі, і на об'єкти культурної спадщини, не передбачають жодних винятків із вказаного правила.

Крім зазначеного, листом Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради від 27.09.2011 року №04/3268 повернуто звернення ОСОБА_4 щодо проектної документації без вирішення по суті з посиланням на те, що згідно з п.6 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документації на будівництво об'єктів не потребує погодження державними органами, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, юридичними особами, утвореними такими органами.

Скаржник покликається, що необхідність погодження проектної документації Міністерством культури України передбачена п. 17 ч.1 ст. 5 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (в редакції, чинній на дату реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт). Проте цією нормою передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини належить встановлення режиму використання пам'яток національного значення, їхніх територій, зон охорони, охоронюваних археологічних територій, історичних ареалів населених місць. Однак, ця норма не передбачає повноважень центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини щодо необхідності погодження проектної документації.

Вищенаведеним спростовуються твердження апелянта про відсутність проектної документації та погоджень, зокрема, погодження Міністерства культури України, а документом дозвільного характеру є власне зареєстрована Декларація про початок виконання будівельних робіт.

Щодо тверджень апелянта про необхідність отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт, колегія судді зазначає наступне.

Будинок №4 по вул. Вірменській у м. Львові включений постановою Ради Міністрів Української РСР від 06.09.1979 року №442 до списку пам'яток архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави, який згідно з постановою Ради Міністрів УРСР № 970 від 24.08.1963 р. складений з метою впорядкування справи обліку, охорони і збереження визначних пам'ятників архітектури УРСР, більш доцільного витрачання коштів на консерваційні та ремонтно-реставраційні заходи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2011р. №557 затверджено Порядок віднесення об'єктів будівництва до ІУ-У категорії складності, відповідно до п. 2 якого віднесення об'єкта будівництва до відповідної категорії складності здійснюється проектувальником і замовником.

Довідкою проектувальника Інституту «Укрзахідпроектреставрація» від 01.04.2011 року №139/1 підтверджується віднесення проектованого об'єкта до III категорії складності.

Пунктами 5, 6 вищевказаного Порядку передбачено, що до IV категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які, зокрема, можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини місцевого значення, а до V категорії складності відносяться об'єкти будівництва, які, зокрема, можуть призвести до втрати об'єктів культурної спадщини національного значення.

Відповідно до «Настанови щодо застосування будівельних норм у частині віднесення об'єктів будівництва до категорій складності для подальшого проектування і експертизи», затвердженої Рішенням Науково-технічної ради Міністерства регіонального розвитку та будівництва України №59 від 16.06.2011р., при визначенні категорії складності об'єкта будівництва при проектуванні та віднесення їх до IV чи V категорії беруться до уваги ті об'єкти культурної спадщини національного або місцевого значення, які занесені до відповідного Державного реєстру нерухомих пам'яток України.

Порядок ведення Державного реєстру нерухомих пам'яток України регулюється Порядком визначення категорій пам'яток для занесення об'єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2001 року №1760.

Згідно з п.1 вказаного Порядку передбачено, що об'єкти культурної спадщини заносяться до Державного реєстру нерухомих пам'яток України (далі - Реєстр) за рішенням Кабінету Міністрів України - щодо об'єктів національного значення або за рішенням відповідного центрального органу виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини - щодо об'єктів місцевого значення.

Дані Державного реєстру нерухомих пам'яток України (пам'ятки національного та місцевого значення станом на 11 грудня 2012 року) розміщені в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Міністерства культури України.

З наявних в матеріалах справи роздруківок з офіційного веб-сайту Міністерства культури України судом першої інстанції було встановлено, що будинок №4 на вул. Вірменській у м. Львові не внесений до Державного реєстру нерухомих пам'яток національного та місцевого значення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що проектувальником було правильно визначено категорію складності будівництва, а відповідачем правомірно зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт та про готовність об'єкта до експлуатації.

Щодо тверджень апелянта про відсутність законних підстав для реєстрації відповідачем оскаржуваних декларацій, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п.2, 3 ч.1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на дату реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт) замовник має право виконувати будівельні роботи після: реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності.

Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації.

` Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» форма декларації про початок виконання будівельних робіт, порядок її подання та реєстрації, форма повідомлення про зміну даних у зареєстрованій декларації визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю повертають декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Відповідно до ч.1, 2 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Форма декларації про готовність об'єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до IV і V категорій складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Форма акта готовності об'єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.6 ст. 39 вищевказаного Закону Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю відмовляють у реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації, якщо така декларація подана чи оформлена з порушенням встановлених вимог.

Відповідно до абз.2, 3 п.2 Порядку виконання будівельних робіт, який затверджений постановою Кабінету України від 13.04.2011 року №466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та реєстрації відповідною Інспекцією декларації - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорії складності; видачі замовнику Інспекцією дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до IV і V категорії складності.

Відповідно до п.п. 9, 10, 11 зазначено Порядку замовник заповнює і надає до Інспекції два примірники декларації за формою, згідно із додатком 2. Один примірник після проведення реєстрації повертається замовнику, другий - залишається в Інспекції, яка її зареєструвала. Інспекція протягом п'яти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та вносить їх до єдиного реєстру. У разі, коли декларацію подано чи оформлено з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її замовнику з обґрунтуванням причин повернення у строк, передбачений для її реєстрації.

Згідно з п.2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до І - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації.

Відповідно до п.21 вищевказаного Порядку у разі коли декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, Інспекція повертає її на доопрацювання з обґрунтуванням підстав повернення у строк, передбачений для її реєстрації. ОСОБА_3 усунення недоліків, що стали підставою для повернення декларації на доопрацювання, замовник може повторно звернутися до Інспекції для реєстрації декларації.

Таким чином, з вищенаведених законодавчих норм вбачається, що при здійсненні реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації функції Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю зводяться до перевірки повноти даних, зазначених у декларації. Відтак, спірні декларації були зареєстровані компетентним органом - Інспекцією ДАБК у Львівській, при цьому будь-яких підстав для повернення декларацій або відмови в їх реєстрації відповідачем не виявлено. Відтак, за умови повноти даних відповідач зобов'язаний зареєструвати таку декларацію.

Також достовірність зазначених у цих деклараціях відомостей не спростовані позивачем під час судового розгляду справи.

Відтак, з врахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають, оскільки Декларація про початок виконання будівельних робіт від 04.07.2011 року № ЛВ 0 та Декларація про готовність об'єкта до експлуатації від 30.12.2011 року № ЛВ 9 були подані та оформлені з дотриманням встановлених законодавством вимог та зареєстровані Інспекцією державного архітектурно - будівельного контрою у Львівській області відповідно до ст.ст. 34, 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку виконання будівельних робіт та Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Щодо тверджень апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм внаслідок зупинення розгляду справи у зв'язку із направленням судового доручення до іноземного суду з метою повідомлення про час і місце розгляду справи, такі теж не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджується, що ухвала суду від 04.12.2013 року про зупинення провадження у справі оскаржувалася ОСОБА_2 в апеляційному порядку, однак була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 року.

В апеляційній скарзі стверджується, що зупиняючи провадження у справі, суд порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення адміністративного спору. Однак, апелянтом не обґрунтовано, в чому полягає неправильне вирішення спору у зв'язку з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Частиною 2 ст.19 Конституції України та ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов переконання, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а отже, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.200 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 16.07.2014 року в справі №813/5140/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20-ти днів після набрання нею законної сили, а уразі складення такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України, протягом того ж строку з часу складення в повному обсязі.

Головуючий суддя Костів М.В.

Судді Бруновсьва Н.В.

ОСОБА_9

Повний текст ухвали складено 15.02.2016 року.