Справа № 1570/10953/10
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2016-02-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 лютого 2016 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря Слободянюка К.С.,

За участю сторін:

заявника ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинам постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011 року по адміністративній справі № 2-а-10953/10/1570 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання неправомірними та скасування наказів в частині, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М знаходилась справа № 2-а-10953/10/1570 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання неправомірними та скасування наказів в частині, зобовязання вчинити певні дії.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011р. позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2011 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2011 року без змін.

07.05.2012 року за вих. № 14097/2012 адміністративна справа № 10953/10/1570 направлена до Вищого адміністративного суду України.

14.10.2013 року за вхід. № 28486/13 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинам постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011 року по адміністративній справі № 2-а-10953/10/1570 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання неправомірними та скасування наказів в частині, зобовязання вчинити певні дії.

Відтак, враховуючи вищезазначене, заяву про перегляд за нововиявленими обставинам постанови суду було вирішено розглянути, відповідно до приписів чинного законодавства України після повернення адміністративної справи до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України 16 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011р. та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 21.12.2011р. у даній справі без змін.

28.01.2016 року справу № 2-а-10953/10/1570 було передано судді Тарасишиній О.М.

Відповідно ст.245 КАС України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у звязку з нововиявленими обставинами.

В обгрунтування поданої заяви про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011 року по адміністративній справі № 2-а-10953/10/1570 заявник посилається на те, що останньому стало відомо, що постанову про порушення кримінальної справи за фактами подій, які стали підставою для її звільнення, скасовано в судовому порядку.

В судовому засіданні заявник підтримав наведені підстави задоволення заяви.

Представник відповідача до суду зявився, проти задоволення заяви заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011 року по адміністративній справі № 2-а-10953/10/1570, за нововиявленими обставинами, з огляду на наступне.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для прийняття постанови чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконано.

Суд зазначає, що ознаку «не були і не могли бути відомі особі» потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за умови добросовісного ставлення до справи, тоді така підстава для перегляду судового акта відсутня.

Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у звязку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у звязку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Окрім того, суд зазначає, що до нововиявлених обставин належать факти обєктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розвязання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є, в тому числі те, що на час розгляду справи ці обставини обєктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, а також істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обовязків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

В свою чергу, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

Така ж позиція висловлена в постанові пленуму ВАСУ від 22.05.2015 № 7.

Окрім того, суддя зазначає, що Верховний Суд України у постанові Пленуму від 27 лютого 1981 року № 1 «Про практику перегляду судами у звязку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» зазначив, що у випадках, коли відносно особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, провадження у кримінальній справі в силу закону не може бути закінчене постановленням вироку (за спливом строків давності, внаслідок акта амністії, помилування, недосягнення віку кримінальної відповідальності, у звязку із смертю), на підтвердження наявності вказаних обставин суд може врахувати постанову слідчих органів за результатами розслідування, проведеного в порядку кримінального судочинства, якщо вона винесена в суворій відповідності із законом. Будь-які інші акти, наприклад постанови прокурора, слідчого, органу дізнання, не створюють підстав для перегляду справи за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, заявник посилається як на нововиявлену обставину на те, що 09.09.2013 року рішенням Белградського районного суду Одеської області заявник була визнана в якості потерпілої по факту того, що 19.07.2010 року в дискобарі «Гелаксі», розташованому за адресою: вул. Кутузова, 1 «а», в місті Ізмаїлі Одеської області незнайомі їй на той час особи жорстоко побили її, спричинили тілесні ушкодження і заволоділи майном на значну суму та на те, що 18.09.2013 року слідчий СВ Белградського РВ ГУ МВС України в Одеській області капітан міліції ОСОБА_3 розглянувши матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002085 по факту того, що 19.07.2010 року в дискобарі «Гелаксі», розташованому за адресою: вул. Кутузова, 1 «а», в місті Ізмаїлі Одеської області незнайомі заявнику на той час особи жорстоко побили її, спричинили тілесні ушкодження і заволоділи майном на значну суму, виніс постанову про визнання заявника потерпілою і про залучення її в якості потерпілої до вищевказаного кримінального провадження.

Відтак, суд дійшов висновку, що під нововиявленими обставинами слід розуміти юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, та які існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, третім особам, їхнім представникам, ні іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для обєктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення. Істотність обставини означає те, що якби суд її міг урахувати при вирішенні справи, то це вплинуло б на результат вирішення справи. До критеріїв визначення обставин нововиявленими необхідно віднести:

1) можливість спричинити виникнення, зміну або припинення правовідносин;

2) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком ухвалення іншого судового рішення, ніж те, яке було ухвалено);

3) обєктивне існування цих обставин на момент первинного провадження і прийняття судового акта, але неврахування їх при вирішенні справи з незалежних від суду підстав, а не в результаті помилки суду;

4) невідомість про ці обставини ні особі, яка заявила по це, ні суду, в провадженні якого перебувала справа;

5) перебування в причинному звязку з іншими елементами предмета доказування у справі;

6) виявлення лише після набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим, судом не було виявлено жодного з перелічених критеріїв при розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинам постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011 року по адміністративній справі № 2-а-10953/10/1570 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання неправомірними та скасування наказів в частині, зобовязання вчинити певні дії.

Окрім того, суд зазначає, що згідно з позицією ВАСУ висловленою в постанові пленуму ВАСУ від 22.05.2015 № 7 процесуальний інститут нововиявлених обставин не повинен застосовуватися для виправлення судових помилок і недоліків, що були допущені під час розгляду справи в період первинного провадження. Новий розгляд справи, що використовується для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, не варто використовувати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини. В інших випадках це буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також Першого протоколу до цієї Конвенції, оскільки у позивача після задоволення його позову були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними. Таким чином, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами повинен відбуватися з урахуванням загальних принципів здійснення правосуддя, зокрема тих, на обовязкове дотримання яких звертає увагу Європейський суд з прав людини та які випливають зі змісту положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські й політичні права.

Окрім того, суд зазначає, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 грудня 2015 року під час розгляду касаційної скарги ОСОБА_1, було надано оцінку скасованій постанові про порушення кримінальної справи за фактами подій, які стали підставою для звільнення ОСОБА_1, а саме зазначено, що такі доводи ОСОБА_1 є безпідставними і висновки судів попередніх інстанцій не спростовують, оскільки скоєння позивачем вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу знайшло своє підтвердження в ході службової перевірки за даними фактами. Крім того, скоєння вчинку, що дискредитує звання рядового і начальницького складу і звільнення осіб рядового і начальницького складу, засуджених за вчинення злочину, є самостійними підставами звільнення з органів внутрішніх справ.

Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинам постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011 року по адміністративній справі № 2-а-10953/10/1570 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання неправомірними та скасування наказів в частині, зобовязання вчинити певні дії необхідно залишити без задоволення.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні 09.02.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Складення ухвали у повному обсязі відкладено, про що згідно вимог ч. 2 ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частин ухвали у судовому засіданні.

Керуючись ст. 165, 185, 253 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинам постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.08.2011 року по адміністративній справі № 2-а-10953/10/1570 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання неправомірними та скасування наказів в частині, зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня проголошення ухвали.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали підписано суддею 15.02.2016 року.

Суддя О.М. Тарасишина