Справа № 804/11693/15
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2015-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпропетровську адміністративну справу за позовомДніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Енерго-2005» про стягнення заборгованості на загальну суму 1190,00грн.,-
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підприємствомає новостворений податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 1190,00грн., який виник внаслідок несплати узгоджених сум грошових зобовязань відповідно до податкових повідомлень-рішень від 03.10.2013р. №3162204 та від 04.10.2013р. №3362204.
Позивач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте у судове засідання його представник не зявився, але надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження, в якому також просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач також був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, проте у судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заперечення на позовну заяву та заяву про відкладення розгляду справи не надавав.
Зважаючи на приписи ч.4 ст.122, ч.4, ч.6 ст.128 КАС України, а також на строки розгляду адміністративних справ, встановлені ст.122 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки не вбачає потреби заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про те, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно п.п.16.1.3, п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов'язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, а також сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п.36.1-36.3 ст.36 Податкового кодексу України , податковим обов'язком визнається обов'язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов'язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов'язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов'язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідальність за вказане порушення передбачена приписами п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України, згідно якої за неподання або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов'язаними нараховувати та сплачувати податки, збори податкових декларацій (розрахунків), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.
На підставі вказаного акту перевірки позивачем було винесене податкове повідомлення-рішення від 03.10.2013р. №3162204, яким до ПП «Енерго-2005» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн.
Означене податкове повідомлення-рішення було надіслане відповідачу засобами поштового звязку, проте поштове відправлення, яким воно надсилалося повернулося на адресу контролюючого органу з відміткою відділення поштового звязку про неможливість вручення з підстав закінчення терміну зберігання (а.с.12).
Як зазначалося вище, відповідальність за вказане порушення передбачена приписами п.120.1 ст.120 Податкового кодексу України.
На підставі зазначеного вище акту перевірки від 03.10.2013р. №714/65 позивачем було винесене податкове повідомлення-рішення від04.10.2013р. №3362204, яким до ПП «Енерго-2005» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі1020,00 грн.
Означене податкове повідомлення-рішення також було надіслане відповідачу засобами поштового звязку, проте поштове відправлення, яким воно надсилалося було повернуто на адресу контролюючого органу з відміткою відділення поштового звязку про неможливість вручення з підстав закінчення терміну зберігання (а.с.12 зворот).
Згідно абз.3 п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Отже, з урахуванням вимог абз.3 п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, податкові повідомлення-рішеннявід 03.10.2013р. №3162204 та від04.10.2013р. №3362204 вважаються врученими.
Так, п.57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень-рішень від 03.10.2013р. №3162204 та від04.10.2013р. №3362204 суду не надано, отже, визначені ними грошові зобовязання у загальному розмірі 1190,00грн. є узгодженими.
Також суду не надано доказів сплати відповідачем сум грошових зобовязань (штрафних санкцій), визначених цими податковими повідомленнями-рішеннями.
Податковим боргом відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визнається сума грошового зобовязання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобовязання.
Таким чином, несплачені відповідачем штрафні санкції, визначені згідно податкових повідомлень-рішень від 03.10.2013р. №3162204 та від04.10.2013р. №3362204, мають статус податкового боргу.
З матеріалів справи вбачається, що контролюючим органом було направлено на адресу ПП «Енерго-2005» першу податкову вимогу форми «Ю1» від 28.10.2009 р. №1/907 на загальну суму 335,31 грн. та другу податкову вимогу форми «Ю2» від 14.01.2010 р. №2/31 на загальну суму 505,31 грн.
Згідно п.59.5 ст.59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Оскільки після надіслання відповідачувищевказаних податкових вимог форми «Ю1» від 28.10.2009 р. №1/907 та форми «Ю2» від 14.01.2010 р. №2/31податковий борг останнього погашено не було, нова податкова вимога позивачем не виставлялася.
На момент звернення позивача до суду податковий борг непогашений і не списаний.
Відповідно до ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно п.п.20.1.18 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.
Згідно п.95.3 цієї статті стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Зважаючи на наведене, суд приходить до висновку про те, що позивачем субєктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх вимог щодо стягнення з відповідача наявної у нього заборгованості по узгодженим грошовим зобовязанням за рахунок коштів з рахунків у банках, що обслуговують ПП «Енерго-2005», натомість відповідачем не було надано суду доказів сплати податкового боргу у встановлені законодавством строки, а також докази оскарження податкових повідомлень-рішень, якими відповідачу нараховано штрафні санкції.
При цьому, враховуючи, що п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України передбачено стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рішенням суду, суд, керуючись приписами ч.2 ст.11 та абз.10 ч.2 ст.162 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та стягнути податковий борг саме з рахунківПП «Енерго-2005» у банках, обслуговуючих цього платника податків.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, у яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Дніпродзержинської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області до Приватного підприємства «Енерго-2005» про стягнення заборгованості на загальну суму 1190,00 грн. задовольнити повністю.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дніпропетровський окружний адміністративний суд з одночасним направленням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2