Справа № 639/1370/16-а
Суддя: Іванова І. В.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/1370/16-а
№2-а/639/31/16
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, суд-

Встановив:

5.02.2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова як адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова та просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком з 1 червня 2015 року та зобовязати відновити виплату раніше призначеної пенсії за віком з 1 червня 2015 року.

У обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що перебуває на обліку в Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова та йому нарахована пенсія за віком. В 2015 році /з2 лютого / йому була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». На даний час він працює суддею Харківського апеляційного адміністративного суду . Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII внесено зміни до ст. 37 Закону України «Про державну службу» та ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну службу» (із змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 року № 213-VIII) закріплено, що тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, законами України «Про статус народного депутата України», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються. Також, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (із змінами, внесеними Законом України від 02.03.2015 року № 213-VIII) встановлено, що у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. На підставі вказаних положень Закону, йому з 01.04.2015 року припинено виплату пенсії. Разом з тим , згідно п. 5 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ було встановлено, що у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій , у тому числі спеціальних , на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб , яким пенсії / щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України , «Про Кабінет Міністрів України «, «Про судову експертизу», «Про ОСОБА_2 України»,»про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України , Положення про помічника-консультанта народного депутата України. Враховуючи , що Верховною Радою України до 1 червня 2015 року не було прийнято закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних на загальних підставах, норми щодо пенсійного забезпечення осіб яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України , «Про Кабінет Міністрів України «, «Про судову експертизу», «Про ОСОБА_2 України»,»про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України , Положення про помічника-консультанта народного депутата України, скасовані з 1 червня 2015 року. Таким чином , на думку позивача з 01.06.2015 року відпали підстави для припинення виплати йому пенсії. 25 грудня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою про відновлення йому виплати раніше призначеної пенсії, виплата якої була припинена з 01.04.2015 року. Листом №4/Ф-10/31 від 13.01.2016 року відповідачем відмовлено йому в поновлені виплати пенсії . Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у відновлені виплати раніше призначеної пенсії грубо порушують його конституційні права на пенсійне забезпечення , прийняте з грубим порушенням чинного законодавства.

Позивач у судове засідання не зявися, просив розглядати справу за його відсутністю.

Представник відповідача - Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 19.01.2016 року №142/07/31 у судове засідання не зявилася , просила розглядати справу за її відсутністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі , судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Оскільки від сторін у справі надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, суд розглядає справу письмовому провадженні, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 122 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги письмові заперечення відповідача, який позов не визнав , вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова з 2 лютого 2015 року , отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

01 квітня 2015 року, у зв'язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, а також враховуючи, що позивач працює на державній службі, йому було припинено виплату пенсії.

25 грудня 2015 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова із заявою, в якій просив поновити йому з 01 червня 2015 року виплату призначеної пенсії за віком.

Листом №4/Ф-10/31 від 13.01.2016 року Управлінням Пенсійного фонду України у Жовтневому районі м. Харкова відмовлено ОСОБА_1 в поновлені виплати пенсії за віком , за відсутністю підстав.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом..

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституцією України встановлено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6). Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 47 цього Закону пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких установлено, що тимчасово, у період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у період роботи особи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Виключення з указаного правила становлять лише інваліди I та II груп, інваліди війни III групи та учасники бойових дій, особи, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року №213-VIII порядок виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) працюючим пенсіонерам, встановлений цим Законом, поширюється на пенсіонерів (отримувачів щомісячного довічного грошового утримання) незалежно від часу призначення пенсії.

Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави стверджувати про наступний порядок їх правового застосування: у разі, якщо особа, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (незалежно від часу призначення), працює на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними законами («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), станом на 01 квітня 2015 року, починаючи з цієї дати до кінця 2015 року виплата пенсії їй не проводиться.

Пунктом 5 Прикінцевих положень вищевказаного Закону передбачено, що у разі неприйняття до 01 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про ОСОБА_2 банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки до 01 червня 2015 року закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах не прийнято, з указаного дня норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до спеціальних Законів («Про державну службу», «Про судоустрій і статус суддів» та інші), є скасованими. Тобто, правові норми, які надавали право особі, яка працює на посаді державного службовця, судді та інших визначених посадах, на призначення пенсії або щомісячного довічного утримання, припинили дію, починаючи з 01 червня 2015 року.

Таким чином, починаючи з указаної дати на позивача не поширюються встановлені частиною першою статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII) обмеження щодо виплати пенсії, адже з 01 червня 2015 року робота на займаній позивачем посаді не дає права на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених спеціальними Законами. На даний час особам, які працюють на посадах, визначених згаданими спеціальними Законами, пенсія призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Тому, з 01 червня 2015 року відсутні правові підстави для невиплати позивачу пенсії.

Такий висновок щодо правового застосування норм частини першої статті 47 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та пункту 5 Прикінцевих положень Закону від 02 березня 2015 року №213-VIII відповідає правовій позиції, висловленій Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 26 серпня 2015 року (адміністративна справа № 202/4641/15-а).

Отже, судом встановлено, що відповідачем, як органом, на який законом покладено обов'язок з виплати пенсій, внаслідок порушення норм чинного законодавства, допущено по відношенню до позивача протиправну бездіяльність, що виявилась у нездійсненні останньому відповідних виплат, починаючи з 01 червня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Аналізуючи сукупність усіх наведених обставин , суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відновлення виплати раніше призначеної пенсії за віком з 01 червня 2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню оскільки положеннями ст. 99 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала. Позовна заява може бути залишена без розгляду як на стадії вирішення питання про відкриття провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання, так і в ході підготовчого провадження чи судового розгляду справи.

Отже, враховуючи дату звернення позивача до суду, шестимісячний строк на звернення до суду з позовом та період, за який позивач просить суд захистити його права, суд зазначає, що позовні вимоги за період з 01 червня 2015 року по 12 липня 2015 року підлягають залишенню без розгляду на підставі ч. 1 ст. 100 КАС України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач, як субєкт владних повноважень, обґрунтованості доводів щодо правомірності свого рішення суду не довів і що позовні вимоги підлягають задоволенню з 13 липня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене не на користь сторони , яка не є субєктом власних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України /або відповідно місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа/.

При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп., який підлягає стягненню на його користь витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 2,8,11, 17, 18, 94, 99, 100-106, 158-162, ч.4 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови ОСОБА_1 у відмовленні виплати раніше призначеної пенсії за віком з 13 липня 2015 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова відновити ОСОБА_1 виплату раніше призначеної пенсії за віком з 13 липня 2015 року.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова про визнання дій щодо відмови у відновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком протиправними та зобов'язання відновити виплату раніше призначеної пенсії за віком за період з 1 червня 2015 року по 12 липня 2015 року - залишити без розгляду .

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 грн. 21 коп..

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя І.В. Іванова