Справа № 2а-8173/12/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2016-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2016 р. м. Київ К/800/8907/13

Вищий адміністративний суд України у складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Олендера І.Я., Рибченка А.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-2» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.08.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 по справі № 2а-8173/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-2»

до Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення ,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2012 року Товариством до суду заявлений позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.02.2012 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 2 762 700,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 1,00 грн.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.08.2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Товариство подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить зазначені судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства.

Вимоги касаційної скарги вмотивовані, зокрема, відсутністю права у контролюючого органу ухвалювати податкові повідомлення - рішення за наслідками перевірки, призначеної відповідно до кримінально - процесуального закону або закону про оперативно - розшукову діяльність, без наявності відповідного рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді, перевіривши повноту встановлених обставин справи та правильність їх юридичної оцінки судами, колегія суддів Вищого адміністративного суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі постанови слідчого з СВ ПМ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 30.11.2011, прийнятої за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи № 60-4402 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України, контролюючим органом згідно з пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правильності формування податку на додану вартість по взаємовідносинах з ТОВ «БРУ «Полонина» за період з 01.01.2010 по 31.12.2011, за результатами якої оформлено акт від 31.01.2012 № 913/23-11/32373468 та встановлено порушення позивачем вимог п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, розділу V Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість на суму 2 762 700,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки та результатів адміністративного оскарження Державною податковою інспекцією прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову Товариства, суд першої інстанції, думку якого підтримав суд апеляційної інстанції, погодився з висновками акта перевірки, на підставі якого було ухвалено оскаржуване податкове повідомлення - рішення, про те, що формування позивачем податкового кредиту за вказаних у акті перевірки обставин є безпідставним, оскільки фактично первинні документи (договір, видаткові та податкові накладні) не відповідають вимогам, які встановлені для первинного документа, оскільки підписані не уповноваженою особою, а тому не є допустимими засобами доказування, та є достатніми для висновку про те, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентом спрямовані лише на ухилення від оподаткування доходів та незаконного отримання податкової вигоди, що в свою чергу призвело до встановлених контролюючим органом порушень.

Проте колегія суддів Вищого адміністративного суду України не погоджується з вказаними висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок передбачений ст. 78 Податкового кодексу України, у відповідності до пп. 78.1 якої визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з обставин, перелік яких наведений у підпунктах 78.1.1 - 78.1.13 ст. 78 цього Кодексу.

Зокрема, згідно пп. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється у випадку отримання постанови суду (ухвали суду) про призначення перевірки або постанови органу дізнання, слідчого, прокурора, винесеної ними відповідно до закону у кримінальних справах, що перебувають у їх провадженні.

За змістом п 86.9 ст. 86 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент проведення перевірки позивача та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень) у разі, якщо грошове зобов'язання розраховується органом державної податкової служби за результатами перевірки, призначеної відповідно до кримінально-процесуального закону або закону про оперативно-розшукову діяльність, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки не приймається до дня набрання законної сили відповідним рішенням суду. Матеріали перевірки разом з висновками органу державної податкової служби передаються правоохоронному органу, що призначив перевірку. Статус таких матеріалів перевірки та висновків органу державної податкової служби визначається кримінально-процесуальним законом або законом про оперативно-розшукову діяльність.

Пунктом 58.4 ст. 58 Податкового кодексу України передбачено, що у разі, коли судом за результатами розгляду кримінальної справи про злочини, предметом якої є податки, збори, винесено обвинувальний вирок, що набрав законної сили, або винесено рішення про закриття кримінальної справи за нереабілітуючими підставами, відповідний контролюючий орган зобов'язаний визначити податкові зобов'язання платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, та прийняти податкове повідомлення-рішення про нарахування платнику таких податкових зобов'язань і застосування стосовно нього штрафних (фінансових) санкцій у розмірах, визначених цим Кодексом.

Складання та надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення за податковими зобов'язаннями платника податків за податками та зборами, несплата податкових зобов'язань за якими встановлена рішенням суду, забороняється до набрання законної сили рішенням суду у справі або винесення постанови про закриття такої кримінальної справи за нереабілітуючими підставами.

Таким чином, враховуючи, що позапланова невиїзна перевірка ТОВ «Трансбуд-2» проведена на виконання постанови слідчого про призначення позапланової перевірки позивача, прийняття відповідних рішень за результатами такої перевірки повинно здійснюватись з урахуванням п. 86.9 ст. 89 Податкового кодексу України.

Таким чином, матеріали перевірки та висновки Державної податкової інспекції, викладені в акті перевірки, яка фактично призначена та проведена на виконання постанови слідчого відповідно до кримінально-процесуального закону, до дня набрання законної сили відповідним рішенням у кримінальній справі, не можуть бути підставою для прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення про збільшення платникові податків грошового зобов'язання з податку на додану вартість, розрахованого за результатами такої перевірки.

З огляду на зазначене у суду відсутні правові підстави для висновку про законність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, якщо обставини справи встановлені повно і правильно, але суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми матеріального чи процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого адміністративного суду України приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій повно і правильно встановлені обставини справи, але порушено норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, а тому вбачаються підстави для їх скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог Товариства.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-2» задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.08.2012 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 07.02.2013 по справі № 2а-8173/12/2670 скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансбуд-2» задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом'янському районі м. Києва від 14.02.2012 № .

Постанова набирає законної сили через п'ять днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі, і оскарженню не підлягає, крім як з підстав, у строк та в порядку, визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий О.В. Карась

Судді І.Я. Олендер

А.О. Рибченко