Справа № 825/217/16
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2016-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року м. Чернігів Справа № 825/217/16

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

представників позивача ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро" до Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції Чернігівської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_5 Аваль" про визнання протиправними дій, постанови та її скасування, -

В С Т А Н О В И В:

26.01.2016 до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро" (далі- позивач, ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро",) до Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції Чернігівської області (далі-відповідач, ВДВС Менського РУЮ), в якому просить суд визнати протиправними дії головного державного виконавця ВДВС Менського РУЮ ОСОБА_6, які полягають у винесенні ним 16.07.2013 постанови про приєднання виконавчого провадження № 39002071 до зведеного виконавчого провадження № 46962643 та визнати протиправною і скасувати постанову про приєднання виконавчого провадження № 39002071, відкритого на підставі виконавчого листа Менського районного суду від 24.10.2008 № 2-551/2008, до зведеного виконавчого провадження № 46962643.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2013 головним державним виконавцем ВДВС Менського РУЮ ОСОБА_6 винесено постанову про приєднання виконавчого провадження № 39002071 до зведеного виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого 24.10.2008 Менським районним судом Чернігівської області по справі № 2- 551/2008, яке, на думку позивача, не є рішенням про стягнення коштів, а відтак оскаржувана постанова винесена з порушенням статті 33 Закону України "Про виконавче провадження". За таких обставин позивач вважає дії державного виконавця ВДВС Менського РУЮ протиправними, а постанову про приєднання до виконавчого провадження ВП № 39002071 такою, що підлягає скасуванню. Просить врахувати, що справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду, а тому в силу приписів статті 181 КАС України вправі оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність відповідача в порядку адміністративного судочинства.

У ході судового розгляду справи на підставі положень статті 53 КАС України до участі у справі в якості третьої особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача судом залучено Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_5 Аваль" (далі-третя особа, ПАТ "ОСОБА_5 Аваль").

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, з підстав викладених у запереченнях (а.с.33-35). Крім того зазначив, що зміст виконавчого листа № 2-551, виданого 24.10.2008 року Менським районним судом, є повністю зрозумілим, а тому державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача та представника третьої особи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Право на судовий захист закріплене Конституцією України, частиною другою статті 55 якої кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як роз'яснив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові № 3 від 13.12.2010 року "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби" зі змінами, внесеними відповідно до постанови № 5 від 21.05.2012 року, всі справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) з метою виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об'єднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій та/чи рішень інших органів (посадових осіб), належать до юрисдикції адміністративних судів, навіть у разі, коли у зведеному виконавчому провадженні відсутнє виконавче провадження з примусового виконання рішення адміністративного суду. До таких, зокрема, віднесені постанови про приєднання до зведеного виконавчого провадження.

З інформації ВДВС Менського РУЮ вбачається, що у зведеному виконавчому провадженні обєднано виконавчі провадження щодо виконання рішень судів різних юрисдикцій(а.с.45-46).

Як встановлено судом, ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро" оскаржує рішення та дії державного виконавця ВДВС Менського РУЮ, що були прийняті (вчинені) відповідачем у зв'язку із приєднанням до зведеного виконавчого провадження постанови від 16.07.2013 ВП № 39002071 з примусового виконання виконавчого листа, виданого місцевим загальним судом.

З огляду на викладене та виходячи з положень частини 2 статті 19 КАС України розгляд і вирішення цієї адміністративної справи належить до компетенції окружного адміністративного суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем знаходження позивача, яким відповідно до відомостей ЄДРПОУ є наступна адреса: Чернігівська область, Менський район, с.Волосківці, вул.8 Березня,16,(59-62), тобто до компетенції Чернігівського окружного адміністративного суду (за вибором позивача).

Крім того, в силу вимог частини 3 статті 181 КАС України даний адміністративний позов заявлено до належного відповідача - ВДВС Менського РУЮ.

Судом встановлено, шо 24.10.2008 Менським районним судом Чернігівської області у справі № 2-551/2008 видано виконавчий лист, відповідно до якого суд вирішив виділити частину майна ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро", але не більше 50% для звернення на неї стягнення за борговими зобовязаннями його учасника ОСОБА_7 перед ВАТ "ОСОБА_5 Аваль" в особі обласної дирекції у сумі 4326277грн. 03 коп. (а.с.40).

Даний виконавчий лист стягувачем ВАТ "ОСОБА_5 Аваль" пред'явлено до примусового виконання в орган державної виконавчої служби за місцем знаходження боржника ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро", а саме відповідачу ВДВС Менського РУЮ, на підставі якого постановою головного державного виконавця ВДВС Менського РУЮ ОСОБА_6 від 16.07.2013 відкрито виконавче провадження ВП № 39002071(а.с.41).

16.07.2013 головним державним виконавцем ВДВС Менського РУЮ ОСОБА_6 на підставі статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" приєднано вказане виконавче провадження до зведеного виконавчого провадження № 46962643, про що винесена постанова ВП № 39002071 (а.с.44).

Перевіряючи законність вказаного рішення суб'єкта владних повноважень, яке є предметом оскарження у цій адміністративній справі, суд приходить до висновку про те, що виконавче провадження ВП № 39002071 було приєднано до зведеного виконавчого провадження за відсутності передбачених законом підстав, а відповідна постанова є протиправною і підлягає скасуванню з таких мотивів.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606-XIV (надалі - Закон № 606-XIV).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Положеннями статті 17 Закону № 606-XIV передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону № 606-XIV державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

Особливості виконання рішень у разі відкриття кількох виконавчих проваджень щодо одного боржника встановлені статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до частині першої статті 33 Закону №606-XIV у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Приписами цієї статті об'єднуються у зведене виконавче провадження кілька відкритих виконавчих проваджень тільки про стягнення коштів та лише з одного боржника.

Виконавчий лист Менського районного суду Чернігівської області у справі № 2-551/2008 містить вимоги щодо примусового виконання рішення, а саме вчинити певні дії - виділити частину майна ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро", але не більше 50% для звернення на неї стягнення за борговими зобовязаннями його учасника ОСОБА_7 перед ВАТ "ОСОБА_5 Аваль" в особі обласної дирекції у сумі 4326277 грн. 03 коп. При цьому суд звертає увагу, що вимоги про стягнення коштів саме з ТОВ "Підприємство з іноземними інвестиціями "Інтрансагро" у вказаному виконавчому листі відсутні.

Отже, на переконання суду, у даному випадку виконавчі дії про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження згідно із частиною першою статті 33 Закону № 606-XIV мали проводитися у разі стягнення коштів з ТОВ "Інтрансагро" .

За таких обставин, суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що державний виконавець зобовязаний був здійснювати заходи щодо стягнення коштів з боржника, а тому правомірно приєднав до зведеного виконавчого провадження виконавче провадження ВП № 39002071 з примусового виконання рішення Менського районного суду Чернігівської області у справі № 2-551/2008, оскільки за змістом вказаного виконавчого листа були вимоги виділити частину майна ТОВ "Інтрансагро", але не більше 50% для звернення на неї стягнення за борговими зобовязаннями його учасника ОСОБА_7 перед ВАТ "ОСОБА_5 Аваль" в особі обласної дирекції у сумі 4326277грн. 03 коп., а не про стягнення коштів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно із статтею 7 цього Закону працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що постанова про приєднання виконавчого провадження від 16.07.2013 року ВП № 39002071 до зведеного виконавчого провадження з примусового виконання рішення Менського районного суду Чернігівської області у справі № 2-551/2008, була прийнята головним державним виконавцем ВДВС Менського РУЮ ОСОБА_6 з істотним порушенням вимог закону і протиправно, а тому підлягає скасуванню.

Одночасно суд звертає увагу, що позивачем оскаржуються дії державного виконавця ВДВС Менського РУЮ ОСОБА_6, результат яких знайшов своє відображення у прийнятті рішення, яке також визначено позивачем як об'єкт оскарження. При оскарженні відповідного рішення, суд перевіряє правомірність дій щодо його прийняття і, у випадку встановлення протиправності в таких діях, скасовує дане рішення.

Вказане свідчить про те, що визнання протиправним та скасування рішення про приєднання виконавчого провадження від 16.07.2013 року ВП № 39002071 до зведеного виконавчого провадження охоплює в собі й визнання протиправними дій щодо неповного дослідження обставин, на підставі яких винесено постанову, а тому питання протиправності дій, в даному випадку, окремого окреслення судовим рішенням не потребує.

Позовна вимога про визнання протиправними дій відповідача не відповідає матеріально-правовим способам захисту порушеного права, оскільки в даному випадку результатом вчинених дій стало рішення про приєднання виконавчого провадження від 16.07.2013 року ВП № 39002071 до зведеного виконавчого провадження, оскаржуючи яке в повній мірі позивачем реалізовується право на судовий захист та виявляється можливість у відновленні порушених прав та інтересів в даних правовідносинах.

Тому, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій державного виконавця ВДВС Менського РУЮ ОСОБА_6, які полягають у винесенні ним 16.07.2013 постанови про приєднання виконавчого провадження № 39002071 до зведеного виконавчого провадження № 46962643 задоволенню не підлягають.

Згідно частини першої статті 9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого: суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Вирішуючи спір, суд враховує положення частини третьої статті 2 КАС України, в силу якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 162 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні.

В даному випадку відповідачем не дотримано вимог закону про захист охоронюваних прав та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суд дійшов висновку про визнання протиправним і скасування постанови державного виконавця Симона М.М. Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції від 16.07.2013 ВП № 39002071 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Правила розподілу судових витрат визначені статтею 94 КАС України. Відповідно до частини третьої зазначеної статті якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Зважаючи на те, що позивачем було висунуто дві позовні вимоги, а сплачено тільки за одну, що підтверджується копіями квитанцій від 25.01.2016 № 429 в сумі 160,00 та від 28.12.2015 № 246 в сумі 1218,00 грн., то з урахуванням наведеного судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Менського районного управління юстиції Чернігівської області від 16.07.2013 ВП № 39002071 про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в порядку статей 167,186 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя І.І. Соломко