Справа № 383/1474/15-а
Суддя: Адаменко І. М.
Дата ухвалення: 2016-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/1474/15-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2016 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі :

головуючої судді Адаменко І.М.,

при секретарі Остапчук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу № 383/1474/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного інспектора Будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до головного інспектора Будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, обґрунтовуючи його тим, що 17.09.2015 року він подав до управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт, проте 04.11.2015 року головний інспектор будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельнгої інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2, склав акт перевірки, яким встановлено порушення п. 22 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», а саме наведення недостовірних даних у направленому повідомленні про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку та господарських будівель по вул. Дзержинського, 50 у м. Бобринець Кіровоградської області, в частині невідповідності цільового призначення земельної ділянки (особисте селянське господарство) намірам забудови. 08.12.2015 року відповідачем складено протокол в якому зазначено порушення вказані в акті, а постановою від 21.12.2015 року № 235/2015-Кд відповідач визнав його винним та притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП наклавши стягнення у розмірі 4250,00 грн. З вказаною постановою та встановленими порушеннями він не погоджується, вважає постанову не законною та такою що підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач та представник позивача не з»явилися, від них до суду надійшла телефонограма про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали та просять суд його задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином до суду від відповідача надійшло заперечення, згідно якого позовіні вимоги не визнає та ппросить суд відмовити в їх задоволенні посилаючись на те, що позовні вимоги не обґрунтовані та такі, що не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши письмові докази приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами (ч.4 ст.122 КАС України).

Згідно із ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.6 ст.128 КАС України).

Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідач в судові засідання не з'явився без поважних причин, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань, позивач в судові засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно якої просить розглянути справу без його участі, строк розгляду справи, відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, розглянути справу у письмовому провадженні за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступників висновків.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно із статтею 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

На підставі статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 04.12.2015р. Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області, на підставі Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 08.09.2015р. №976, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил ОСОБА_1 під час будівництва складу підлгового зберігання на 50 т. одночасного завантаження з вбудованим магазином, за адресою: м. Бобринець по вул. Дзержинського, 50 Кіровоградської області.

Перевіркою з виїздом на місце 04.12.2015р. виявлено наведення недостовірних даних у поданому ОСОБА_1 повідомленні про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку та господарських будівель в м. Бобринець по вул. Дзержинського, 50, Кіровоградської області, від 29.10.2015р., а саме, в частині не відповідності цільового призначення земельної ділянки (особисте селянське господарство) намірам забудови, про що складено відповідний Акт №814/2015-Б ( а.с.7-9).

При цьому, вказаний акт перевірки було складено перевіряючим - головним інспектором Будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2, та підписано лише особисто ним, позивач ОСОБА_3 під час перевірки участі не брав, доказів його належного повідомлення про перевірку відповідач суду не надав. В акті також зазначено, що перевірку проведено за участі робітників, але не вказано ні їх прізвищ, ні де вони працюють, відсутня також інформація про надсилання ОСОБА_1 примірника вказаного акту.

Окрім цього, за результатами перевірки інспектором Семібратовим С.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 237/2015-Кд від 08.12.2015 року, яким зафіксовано порушення ОСОБА_1 п. 22 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 року № 466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», а саме наведення недостовірних даних у поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку з господарськими будівлями в м. Бобринець по вул. Дзержинського, 50, Кіровоградської області в частині не відповідності цільового призначення земельної ділянки (особисте селянське господарство) намірам забудови, що передбачає адміністративну відповідальність, передбачену ч. 5 ст. 96 КУпАП, при цьому, протокол підписано лише посадовою особою, якою також зроблено запис про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколу (а.с. 12).

21 грудня 2015 року відповідачем - головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 № 236/2015-Кд по справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладено штраф у розмірі 4250 грн. (а.с. 11).

Згідно ст. 9 КПК України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Відповідно до ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності, та який у відповідності до змісту ст.256 цього Кодексу має містити дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, також останньому роз»яснюються процесуальні права і обов»язки передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі.

Між тим, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 08.12.2015 року, ОСОБА_1 з протоколом не ознайомлений та його не підписував. В свою чергу, відповідачем не представлено до суду доказів, які б спростовували доводи позивача, про те, що йому взагалі не було відомо про факт перевірки та про складення протоколу про адміністративне правопорушення до дня розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної ним постанови 21.12.2015р.

Таким чином, слід зробити висновок, що протокол про адміністративне правопорушення від 08.12.2015 року щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.ст. 254, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинна належним чином з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті. Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Але, як вбачається з матеріалів справи, та встановлено в судовому засіданні, оскаржувана постанова не відповідає та суперечить положенням ст.ст. 152, 251-252, 254, 256, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Приймаючи рішення про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП, відповідач не в повному обсязі врахував вимоги ст.ст. 245,280 КУпАП, які передбачають завдання у справах про адміністративні правопорушення, а саме: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, справа розглянута, всупереч вимогам ст.268 КУпАП, без врахування пояснень ОСОБА_1 та наданих ним доказів, а також його клопотань. Постанова не містить повного викладення обставин правопорушення, його об'єктивної сторони та є невмотивованою.

Так з Повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 17.09.2015 р. ОСОБА_1 почав будівництво житлового будинку та господарських будівель за адресою: м. Бобринець по вул. Дзержинського, 50 Кіровоградської області, при цьому зазначивши у декларації, що будівництво здійснюється на земельній ділянці, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу №2079 від 27.10.2014 року, кадастровий номер :50:087:0025. ( а.с.6).

З вказаного вище договору вбачається, що предметом купівлі-продажу є земельна ділянка, площею 0,4236 га, що знаходиться за адресою: м. Бобринець по вул. Дзержинського, 50 Кіровоградської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства ( а.с.56-60).

Зі змісту ст.22, 33, 91, 96 Земельного Кодексу України та Закону України «Про особисте селянське господарство» на земльних ділянках, які надаються для ведення особистого селянського господарства можуть бути розташовані житлові будинки та інші господарські будівлі та споруди, але на вищевказані обставини відповідач уваги не звернув, та передчасно дійшов висновку про наведення позивачем недостовірних даних у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повина довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів (ч.6 ст.71КАС України).

Згідно із ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» вказано, що встановлений законом порядок розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення є важливою гарантією забезпечення законності в діяльності органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, захисту прав громадян та посадових осіб, запобігання правопорушенням, ефективним засобом виховання поваги до закону прав і свобод, честі й гідності інших людей.

Згідно із п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, оскільки викладені в ній обставини не підтверджуються доказами, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад та подія адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.96 КУпАП й за таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.171-2 КАС України, рішення місцевого загального суду як адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є остаточним і оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 254, 256, 276-280, 283-285, 287, 288, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.4, 6, 8-12, 14, 71, 158, 162, 163, 167, 171-2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 21.12.2015 року № 235/2015-Кд винесену головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Кіровоградській області ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення від 21.12.2015 року № 235/2015-Кд ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 96 КУпАП закрити.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Адаменко