Справа № 521/16360/15-а
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2016-02-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/521/115/16
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" лютого 2016 р. Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Бурдейного В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби 1-ї роти Управління патрульної служби в м. Одесі рядового міліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної служби в м. Одесі про визнання постанови про адміністративне правопорушення недійсною, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 з адміністративним позовом з адміністративним позовом до інспектора патрульної служби 1-ї роти Управління патрульної служби в м. Одесі рядового міліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної служби в м. Одесі про визнання постанови про адміністративне правопорушення недійсною.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 28.09.2015 року відносно нього винесено постанову та накладено штраф в розмірі 255 грн., за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, однак з даною постановою він погодитися не може, оскільки йому належить автомобіль НОМЕР_1, однак даним автомобілем на протязі місяця користується його знайомий, 28.09.2015 року в телефонній розмові позивача повідомили, що його автомобіль знаходиться на парковці по вул. Левітана, 62 в м. Одесі та привернув увагу співробітників поліції, по прибутті за вказаною адресою в бесіді співробітники поліції пояснили, що його автомобіль припаркований в зоні дії дорожнього знаку «зона паркування» з табличкою «інваліди», та пояснили, що будуть складати протокол про адміністративне правопорушення, проти складання протоколу позивач не заперечував, зазначивши про необхідність з»ясування - хто припаркував автомобіль в даному місці, після чого запропонував усунути правопорушення, що ним і було зроблено, на його пропозицію встановити правопорушника співробітники поліції відмовилися, посилаючись на те, що автомобіль зареєстрований на нього, у звязку з чим, він має понести покарання за скоєне правопорушення. На місці пригоди був свідок, який повідомив співробітників поліції, що автомобіль був припаркований іншою особою, однак дану інформацію інспектори проігнорували. Під час підписання протоколу зробив письмове зауваження, що не згоден з даним рішенням, так як не являється правопорушником, у звязку із чим вважає постанову недійсною та просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, пояснивши, що передав своє авто півтора місяця назад своєму знайомому ОСОБА_3, прізвище, якого він не знає, а також не знав про той факт, що його автомобіль переобладнано з метою можливості продажу кави, прізвище, імя, по-батькові та телефон особи, яка продавала каву з його автомобіля, не знає. При цьому вказував, що технічний паспорт на автомобіль був в машині.

Представник Управління патрульної служби МВС у м. Одесі надав до суду заперечення на адміністративний позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі, у звязку з правомірністю складеного співробітниками Патрульної служби протоколом.

Відповідач інспектор патрульної служби ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, посилаючись на те, що він діяв в межах Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, з даного автомобілю велася торгівля кавою, реалізатор кави повідомив, що він передзвонить особі, яка вранці поставила автомобіль у вказане місце і ця особа приїде. На місце правопорушення приїхав позивач у відношенні якого і було складено протокол про адміністративне правопорушення а також постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, докази на підтвердження обставин справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 244060 від 28.09.2015р., 28.09.2015р. о 12 годині 30 хвилини в м. Одесі вул. Левітана, 62, позивач здійснив стоянку належного йому автомобіля НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знаку п.5.39 з приміткою 7.17 (паркування для інвалідів). Зазначеними діями ОСОБА_2 порушив п. 8.4 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст.122 КУпАП.

Дане правопорушення було виявлено інспектором патрульної служби 1-ї роти, 4-го батальйону рядовим міліції ОСОБА_3, про що було складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 692886, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 255 грн.

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_1, який повідомив, що автомобіль НОМЕР_1 стояв під знаком «Паркування для інвалідів», реалізатор кави, оскільки із вказаного автомобіля здійснювався продаж кави, сказав, що він передзвонить особі, яка вранці припаркувала цей автомобіль, після чого приїхав позивач, реалізатор підтвердив, що саме ця особа припаркувала автомобіль, а коли ОСОБА_2 почав заперечувати проти того, що саме він припаркував свій автомобіль у зазначеному місці, реалізатор кави мовчав. Особу реалізатора встановити не може.

Разом з тим, з наданої позивачем копії протоколу про порушення правил дорожнього руху від 28.09.2015р. серії АП2№244060 вбачається, що позивач зазначив про те, що автомобіль знаходиться в зоні дії знаку «паркування для інвалідів» йому стало відомо від знайомого, прибувши на місце він усунув правопорушення, хто його здійснив на момент складання протоколу не відомо. З протоколом не згоден.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, затверджених ПКМУ 10.10.2001 року № 1306 особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно до п.2 ч.1 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право довіряти у встановленому порядку право користування і розпорядження приватним транспортним засобом іншій особі, яка має відповідне право на керування.

Доказів того, що право на користування і розпорядження автомобілем НОМЕР_2 передавалося позивачем іншій особі не надано. Позивачем не заявлялися клопотання про виклик та допит в якості свідків будь-яких осіб, які б могли підтвердити його покази, незважаючи на те, що суд роз»яснював йому таке право.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилученням речей і документів, а також іншими документами.

Отже, для провадження у справах про адміністративне правопорушення характерним є специфічний вид доказу безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складення протоколу про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст.252 КУпАП, п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що це не він припаркував автомобіль біля дорожнього знаку «Паркування для інвалідів», оскільки доказів у підтвердження зазначеного факту у суду не має.

При таких обставинах, суд вважає, що Інспектором патрульної служби доведено факт вчинення ОСОБА_2 порушення п. 8.4 Правил дорожнього руху, оскільки скоєне позивачем адміністративне правопорушення зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення серії АП2 № 244060 від 28.09.2015р. та постанові в справі про адміністративне правопорушення серії ПС2 № 692886 від 28.09.2015р., завдяки чому має підтвердження.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, в межах своїх повноважень обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, про що правомірно було складено протокол та винесено постанову про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Керуючись ст.ст. 19, 62, 124 Конституції України, ст..16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 5.39, 7.17, 8.4 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою КМУ 10.10.2001р. №1306, Інструкцією з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення правил дорожнього руху, затвердженою наказом МВС України №842 від 10.07.2015р., ст.ст. 7, 9, 17, 19, 69, 159-163, 167, 171-2, 254 КАС України, ст.ст. 122 ч.1, 247, 251, 252, 254, 255, 256, 283-284, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до інспектора патрульної служби 1-ї роти Управління патрульної служби в м. Одесі рядового міліції ОСОБА_4, третя особа - Управління патрульної служби в м.Одесі про визнання постанови про адміністративне правопорушення недійсною відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги із дня отримання копії постанови.

Головуючий І.А.Мазун