Справа № 520/414/16-а
Суддя: Чаплицький В. В.
Дата ухвалення: 2016-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/414/16-а
Провадження № 2-а/520/292/16
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2016 року

судді В.В.Чаплицького,

за участю секретаря Буланової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції, про скасування постанови ПС2 № 857225 від 02 січня 2016 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до інспектора третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції, про скасування постанови ПС2 № 857225 від 02 січня 2016 року посилаючись на те, що 02 січня 2016 року він здійснив зупинку транспортного засобу таксі (водієм якого він є) для висадки пасажира на зупинці для маршрутних транспортних засобів. В цей час на самій зупинці, а так само маршрутних транспортних засобів, що наближались до зупинки не було.

Крім того, позивач посилається на те, що він керував таксі, тобто маршрутним транспортним засобом, зазначеним в п.1.10 ПДР України.

У відкритому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та пояснив, що він не є злісний правопорушник, та поліцейські повинні були попередити його при такому порушенні, крім того саме через погодні умови він здійснив зупинку свого транспортного засобу на місці для зупинки маршрутних транспортних засобів, так як вирішив зупинитись в місці, де було очищено від снігу. Крім того, позивач вважає, що у відповідача немає доказів щодо скоєння ним правопорушення.

На питання головуючого позивач пояснив, що він не є СПД, який зареєстровано у встановленому порядку, не має ліцензії на надання послуг таксі, та не працевлаштований у такого СПД. Він надає послуги таксі «просто як і всі в місті». Крім того, його автомобіль «має ліхтар таксі на даху машини».

Відповідач у відкритому судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши, що спочатку позивача було зупинено за те, що він проїхав на заборонений сигнал світлофору червоний, попереджено. Однак, після цього, позивач продовжив рух та здійснив зупинку саме на зупинці маршрутних транспортних засобів, при цьому не висаджуючи пасажира. Лише після цього порушення було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Третя особа надала до суду письмові заперечення проти задоволення позовних вимог позивача.

Під час розгляду справи на підставах і в порядку, передбаченому ст.268 КАС України, до позивача було застосовано заходи процесуального примусу, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.269, ст.270 КАС України у звязку із порушенням позивачем обовязків учасника адміністративного процесу, передбачених ч.2 ст.134 КАС України.

Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони знаходяться у публічно-правових відносинах, які врегульовані КАС України.

Відповідно до ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дії чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо: 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням прав особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою інспектора третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції ОСОБА_3 на позивача було накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 255 гривень на користь держави.

Відповідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Суд зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян, що передбачено ст.248 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, що передбачено ст.249 КУпАП. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвокатів (ст.278 КУпАП). При розгляді справи підлягають зясуванню всі обставини, що передбачені ст. 280 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Додержуючись вимог ст.280 КУпАП відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення 02.01.2016 року на думку суду встановлено всі факти, що мали значення для правильного вирішення справи.

Як при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем, так і в судовому засіданні було встановлено, що 02 січня 2016 року ОСОБА_2 здійснив зупинку транспортного засобу, яким він керував, на зупинці для маршрутних транспортних засобів. Даний факт зазначено самим позивачем в своєму адміністративному позові, та жодною із сторін не оспорюється.

Відповідно до п.15.9 (е) ПДР України зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Відповідно до п.15.10 (а) ПДР України стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Посиланням позивача на те, що він керував маршрутним транспортним засобом, зазначеним в п.1.10 ПДР України, а саме таксі, суд дає критичну оцінку.

Відповідно до п.1.10 ПДР України маршрутні транспортні засоби (транспортні засоби загального користування) автобуси, мікроавтобуси, тролейбуси, трамваї і таксі, що рухаються за встановленими маршрутами та мають визначені місця на дорозі для посадки (висадки) пасажирів.

Відповідно до п.п.86, 87 розділу IV Постанови Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176 із змінами та доповненнями «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», автомобільний перевізник, автомобільний самозайнятий перевізник, які здійснюють перевезення пасажирів та їх багажу на таксі, повинен дотримуватися вимог законодавства про автомобільний транспорт та захист прав споживачів.

Для надання послуг таксі перевізники, автомобільні самозайняті перевізники повинні мати зареєстровані відповідно до законодавства транспортні засоби, відповідну ліцензію і ліцензійну картку на кожний автомобіль, обладнаний відповідно до встановлених технічних вимог .

В судовому засіданні встановлено, що позивач не є субєктом підприємницької діяльності, який зареєстровано у встановленому порядку, не має ліцензії на надання послуг таксі, та не працевлаштований у будь-якого субєкта підприємницької діяльності, який надає послуги з перевезення пасажирів відповідно до ЗУ «Про автомобільний транспорт». Як пояснив сам позивач, він надає такі послуги таксі за власним бажанням.

Таким чином, позивач не мав права здійснювати зупинку та стоянку свого транспортного засобу ближче ніж за 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Вирішуючи справу на основі наявних доказів, суд приходить до висновку про правомірність дій інспектора третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції ОСОБА_3 при ухваленні постанови ПС2 №857225 від 02 січня 2016 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.268, 279, 280, 283 КУпАП, ст.ст.2, 6, 9, 10-15, 17, 69, 86, 94, 99, 1712, 158-163, 167, 256 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора третьої роти другого батальйону Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції ОСОБА_3, третя особа Управління патрульної поліції у місті ОСОБА_1 патрульної поліції, про скасування постанови ПС2 № 857225 від 02 січня 2016 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного адміністративного суду через Київський районний суд міста ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.186 КАС України шляхом подачі в 10 денний строк з дня отримання повного тексту постанови апеляційної скарги.

Повний текст постанови виготовлено 17 лютого 2016 року.

Суддя Чаплицький В. В.